ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 2-417/10

Головуючий у першій інстанції - Криворученко Д. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/380/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Кузюри Л.В.,

учасники справи:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»,

стягувач: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

боржник: ОСОБА_3,

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтрансавтострой»,

заінтересована особа: Центральний відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року про зупинення провадження у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про заміну сторони виконавчого провадження, -

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року зупинено провадження у цивільній справі №2-417/10 (провадження 6/748/70/18) за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача у виконавчому листі, виданому на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області №2-417 від 12 липня 2010 року до набрання законної сили рішенням у господарській справі № 910/11531/18 за позовом ТОВ «Інтрансавтострой» до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «ФК «Форінт» про визнання договору недійсним, що розглядається Господарським судом м. Києва.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Форінт» просить скасувати вказану ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, ухвалення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у справі № 2-417/10 рішення суду ухвалене ще 12.07.2010 і заява про заміну сторони (стягувача) у виконавчих листах, виданих на підставі цього рішення, подана до суду лише для вирішення процесуальних питань, пов'язаних з виконанням рішення суду, які розглядаються з урахуванням положень розділу VI ЦПК України.

Заявник зазначає, що судом при задоволенні клопотання про зупинення провадження, в порушення норм процесуального права, не враховані положення ст. 442 ЦПК України.

Вказує, що зупинення провадження при розгляді заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні фактично зупиняє виконання рішення суду та позбавляє у встановленому законом порядку позивача на виконання рішення суду, що суперечить засадам цивільного судочинства.

Заявник звертає увагу, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Форінт» залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06.11.2018 - без змін. ОСОБА_3 зазначає, оскільки ТОВ «Інтрансавтострой» та він є солідарними боржниками по боргу, права вимоги за яким відступлені за договором № 140/11/210 від 09.08.2018 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФК «Форінт», і в Господарському суді м. Києва розглядається спір щодо його недійсності в цій частині, а ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» посилається саме на цей договір як на підставу заміни стягувача, то суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно дійшов висновку про об'єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 910/11531/18 у Господарському суді м. Києва за позовом ТОВ «Інтрансавтострой» до АТ «Райффайзен Банк Аваль», ТОВ «ФК «Форінт» про визнання недійсним договору № 140/11/210 від 09.08.2018 в частині відступлення права вимоги до ТОВ «Інтрансавтострой». На думку ОСОБА_3, якщо ТОВ «ФК «Форінт» не стало кредитором основного боржника - ТОВ «Інтрансавтострой», то і не має права на даний час стати стягувачем солідарного боржника ОСОБА_3

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК Україна встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2010 року (справа № 2-417/2010), залишеним без змін ухвалами Апеляційного суду Чернігівської області від 11.10.2010 та Вищого спеціалізованого суду України від 16.03.211, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «Інтрансавтострой», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено; стягнуто з ТОВ «Інтрансавтострой», ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 29 716,66 євро відсотків по кредитному договору № 012/03-1/071 від 24.07.2003 за період з 24.10.2008 по 21.04.2010, що у гривневому еквівалентні по курсу НБУ становить 317 625,45 грн (т. 1 а.с. 102-105, 151-153, 199-200).

На виконання вказаного рішення суду були видані виконавчі листи (т. 1 а.с. 161).

Постановою головного державного виконавця Центральному відділі державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Шкурко О.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-417/10, виданого 01.11.2010 Чернігівським районним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_3 на корись ПАТ «Райффайзен банк Аваль» боргу в сумі 318 535,45 грн, ВП № 42251936 (т. 1 а.с. 242-243).

Згідно договору № 140/11/210 від 09.08.2018 AT «Райффайзен Банк Аваль» зобов'язалось передати у власність TOB «ФК «Форінт» права вимоги, вказані у реєстрі кредитних операцій до відступлення, в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, а TOB «ФК «Форінт» зобов'язалось прийняти від банку права вимоги в обсязі та на умовах, що існуватимуть на дату відступлення прав вимоги, та сплатити їх вартість (т. 1 а.с. 244-249).

Відповідно до витягу з реєстру відступлених прав вимоги до договору № 140/11/210 від 9.08.2018 AT «Райффайзен Банк Аваль» передало TOB «ФК «Форінт» права вимоги по ПВКП «Інтрансавтострой» (TOB «Інтрансавтострой») по кредитному договору № 012/03-1/071 від 24.07.2003 та по кредитному договору № 010/12/189 від 28.03.2005 за генеральною кредитною угодою № 010/12/135 від 29.12.2004.

09.08.2018 між AT «Райффайзен Банк Аваль» та TOB «ФК «Форінт» укладено договір відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально № 140/11/211, за яким у порядку та на умовах, визначених цим договором, у зв'язку із укладенням сторонами договору відступлення прав AT «Райффайзен Банк Аваль» відступив та передав, а TOB «ФК «Форінт» прийняв та набув всіх належних AT «Райффайзен Банк Аваль» прав за договорами поруки, що перелічені у додатку № 1 до договору, який є невід'ємною частиною цього договору (т. 1 а.с. 251-252). Згідно витягу до реєстру договорів поруки до договору відступлення прав за договорами поруки, які не посвідчені нотаріально № 140/11/211 від 09.08.2018 увійшли: договір поруки № 010/12/189 від 28.03.2005, поручитель ПАТП «Інтрансавтострой», договір поруки № 012/03-1/071 від 24.07.2003, поручитель ОСОБА_3, договір поруки № 010/12/189 від 28.03.2005, поручитель ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 253).

У зв'язку з укладенням вищевказаних договорів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 20.09.2018 звернулося до суду з заявою про заміну стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - TOB «ФК «Форінт» у виконавчому листі, виданому 01.11.2010 Чернігівським районним судом Чернігівської області по справі №2-417/10, згідно якого з ОСОБА_3 на користь банку солідарно підлягає стягненню 29 716,66 євро (т. 1 а.с. 238-239).

29.10.2018 ОСОБА_3 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» про заміну стягувачів у виконавчих листах, виданих на підставі рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12.07.2010 у справі № 2-417/2010, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/11531/18 за позовом TOB «Інтрансавтострой» до AT «Райффайзен Банк Аваль» та TOB «ФК «Форінт» про визнання недійсним договору (т. 2 а.с. 11-22).

До вказаного клопотання заявником додано копію поданої TOB «Інтрансавтострой» позовної заяви до Господарського суду міста Києва про визнання недійсним договору №140/11/210 від 9.08.2018 в частині відступлення права вимоги AT «Райффайзен Банк Аваль» TOB «ФК «Форінт» до TOB «Інтрансавтострой», копію ухвали судді Господарського суду міста Києва від 03.09.2018 про відкриття провадження у справі № 910/11531/18 за вказаним позовом та копію ухвали судді Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 про відкладення підготовчого засідання (т. 2 а.с. 14-20).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції, посилаючись на приписи п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, виходив з того, що за наслідками набуття чинності судовим рішенням у вказаній вище господарській справі про визнання договору відступлення права вимоги недійсним залежить вирішення даної цивільної справи, оскільки вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження безпосередньо залежить від визнання дійсним правочину, на підставі якого перейшло право вимоги у нового кредитора до боржника.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд через порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 251 ЦПК України, якою керувався суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Частиною 3 статті 210 ЦПК України встановлено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті (тобто на стадії вирішення спору) зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу. Навіть на стадії розгляду справи по суті не передбачена можливість зупинення провадження у справі на підставі п. 6. ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Із аналізу зазначених норм ЦПК України вбачається, що мова йдеться про можливість зупинення провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи, тобто до постановлення судового рішення.

Розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється після розгляду справи по суті, вже на стадії виконання прийнятого судом рішення та регулюється Розділом VІ ЦПК України «Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)».

Чинним ЦПК України не передбачено можливості зупинення розгляду заяв, поданих на стадії примусового виконання рішення.

Зі змісту ст. 442 ЦПК України вбачається, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб; неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Крім того, пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження та виходячи за межі законодавчо закріпленого строку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження в даній справі, суд порушив право заявника на розгляд справи упродовж розумного та чітко визначеного строку.

Враховуючи, що судом першої інстанції здійснюється розгляд заяви про заміну сторони на стадії виконавчого провадження, після набрання судовим рішенням законної сили, на виконання якого були видані виконавчі листи, за якими відкрите виконавче провадження, суд не мав законних підстав для зупинення її розгляду, у зв'язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Оскільки судом першої інстанції порушені норми процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, ухвала районного суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: