Єдиний унікальний номер 448/1800/18
Провадження № 6/448/27/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

23.11.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Кічака Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шегинської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська подання старшого державного виконавця Мостиського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1, погоджене із начальником Мостиського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним поданням, покликаючись на те, що у Мостиському РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження ВП №57129946 з примусового виконання виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_3, 02.10.1978р.н., заборгованості на загальну суму 113 571,19 гривень.

Стверджує, що рішення суду до теперішнього часу боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на його виконання, боржником не здійснено. На виклики державного виконавця боржник не зявляється, про причини неявки не повідомляє.

Зазначає, що в ході проведення виконавчих дій майна належного боржнику на праві власності не виявлено.

З огляду на наведене, просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчими документами, про стягнення заборгованості на суму 113 571,19 грн.

Представник ДВС ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, а подала заяву про розгляд вищевказаного подання у її відсутності та зазначила, що подання підтримує в повному обсязі.

Сторони виконавчого провадження у відповідності до положень ч.4 ст.441 ЦПК України в судове засідання не викликались. А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Проаналізувавши матеріали подання, суд вважає, що в задоволенні такого слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Мостиського РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження ВП №53599747 з примусового виконання виконавчих листів: №460/3156/17, виданого Яворівським районним судом Львівської області 31.10.2017р.; 460/3156/17, виданого Яворівським районним судом Львівської області 31.10.2017р.; №460/73/13-ц, виданого Яворівським районним судом Львівської області 12.11.2013р.; постанови №460/1977/14-к, виданої Яворівським районним судом Львівської області 13.03.2017р.; постанови №1704/20909/16, виданої Львівською митницею ДФС 27.05.2016р. про стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів на загальну суму 113 571,19гривень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 6 Закону України від 21.01.1994, № 3857-XII "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон. Однією з підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є те, що він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Таким чином, наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом звернення до суду з таким поданням. Саме ухилення боржника від виконання зобовязань є обовязковою передумовою звернення державного виконавця до суду. Органи державної виконавчої служби повинні покликатись на обставини, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, та підтвердити їх відповідними доказами. Дійсний факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів.

Тобто, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за доведення факту ухилення від їх виконання.

Однак, з матеріалів подання не вбачається, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань. Зокрема, в матеріалах подання відсутні докази (їх сукупність) того, що боржником було вчинено дії щодо ухилення від виконання зобовязання та те, що дане ухилення зумовлене саме субєктивними причинами (що боржник має змогу виконати зобовязання в повному обсязі чи частково, але свідомо та без поважних причин не робить цього), а не обєктивними (внаслідок відсутності роботи, незадовільного фінансового стану боржника і т.і.).

Отже, застосування обмеження у праві виїзду за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно застосовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Крім того, з матеріалів подання не вбачається, що державним виконавцем вжито усіх засобів примусового виконання судового рішення, зокрема застосування до останнього приводу у разі його неявки на виклики.

Також державним виконавцем не подано доказів про те, що боржник має намір виїхати за кордон (письмові показання свідків, тощо) з метою ухилення від виконання рішень про стягнення заборгованості.

З огляду на наведене, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано та не підтверджено доказами необхідності застосування до боржника тимчасового обмеження у виїзді за межі України, в тому числі і того, що боржник має намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання рішення суду, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 258-260, 441 ЦПК, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Мостиського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1, погодженого із начальником Мостиського районного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В. Кічак

Ухвала набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак