Справа № 591/3438/18
Провадження № 2/591/1972/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
секретаря судового засідання Кальченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/3438/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
15 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є колишнім чоловіком позивачки, зареєстрований у вказаній квартирі, але після розірвання шлюбу не проживає, не сплачує комунальні послуги, не несе витрат по утриманню квартири. У добровільному порядку знятись з реєстрації відповідач відмовляється, хоча не проживає у квартирі більше одного року.
Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у квартирі порушує її права як власника та примушує нести додаткові витрати на утримання житла. Посилаючись на ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі, власником якої є позивач.
Позивач у судове засідання не зявилася, направивши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у жодне судове засідання не зявився, хоча неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, будь-яких заяв не подавав.
Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 6).
Відповідно до довідки, виданої обслуговуючою організацією 02.07.2018 рокуу квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_3 - чоловік (а.с. 14).
Тобто, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що в свою чергу підтверджується також довідкою ЦНАП Сумської міської ради від 20 червня 2018 року (а.с.8).
Із наданих суду копій свідоцтва про укладення та свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що в період часу з 02.11.2007 року по 22.03.2013 року сторони перебували у шлюбі (а.с.5,19).
Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 не проживає у квартирі з моменту розірвання шлюбу, тобто більше одного року, в квартирі відсутні його особисті речі, хоча перешкод щодо проживання в квартирі йому ніхто не чинив.
Доказів щодо існування будь-якої домовленості між позивачем як власником квартири та відповідачем як колишнім членом сімї щодо подальшого проживання відповідача у квартирі та користування житловим приміщенням суду не надано.
Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та зайві комунальні витрати.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача такими, що втратив право користування житлом, є обґрунтованою, та підлягає задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, виходячи з положень норм ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування квартирою як колишній члени сімї власника, в звязку з його відсутністю і не проживанням в даній квартирі більше одного року без поважних причин.
Судові витрати залишити за позивачем згідно її письмової заяви (а.с.43).
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд
ОСОБА_4 Вікторівни, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МВ 134251, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 2 в будинку № 12 на вул. Генерала Чеснова в м. Суми.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 21 грудня 2018 року.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова