328/2844/18
22.12.2018
22 грудня 2018 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Новікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Похвалітової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №328/2844/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування 2/5 частками житлового будинку №34 по вулиці Абрикосовій у місті Токмаку Запорізької області.
В обґрунтування позову зазначив, що він є власником спірного будинку. У будинку зареєстрована також і відповідач. Проте, відповідач у будинку не проживає з 01 квітня 2018 року. За відсутності відповідача виникають проблеми з надмірним нарахуванням комунальних послуг.
Позивач у судове засідання не з'явились. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання 12.12.2018 та 22.12.2018 не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав.
У зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач є власником 2/5 часток житлового будинку №34 по вулиці Абрикосовій у місті Токмаку Запорізької області., що підтверджується договором купівлі-продажу, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідач ОСОБА_2 є колишнім зятем позивача ОСОБА_1, що підтверджується копією рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 04.09.2018 у цивільній справі №328/1850/18, свідоцтвом про народження ОСОБА_3.
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи відповідач ОСОБА_4 зареєстрував своє місце проживання за адресою спірного будинку 17.11.2001.
Згідно з довідкою квартального комітету №9 Токмацької міської ради відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному будинку з 01.04.2018.
Зазначена обставина впливає на те, що позивач змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг та не може розпоряджатися належним йому майном у повному обсязі.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Конституцією України (ст.41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.
Згідно зі ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Відповідно до ст.6 ЖК УРСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно з положеннями глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР право проживання у житловому будинку, який перебуває у приватній власності, належить його власнику, членам його сімї, наймачеві та членам його сімї.
Позивач не надав суду докази про укладення з відповідачем договору найму житла, а тому у даному випадку суд застосовує норми права, які регулюють правовідносини власника та членів його сімї.
Відповідно до положень ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сімї права користування помешканням.
Суд встановив, що відповідач, який є членом сім'ї позивача, відсутній за адресою спірного будинку з 01.04.2018, тобто на час звернення позивача до суду менше ніж один рік. Відповідач перестав бути членом сімї влачника лише 05.10.2018 року.
Також судом встановлено, що спірний будинок належить на праві спільної часткової власності позивачу та іншій особі.
Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю (ч.1, 2 ст.358 ЦК України).
Відповідно до ст.379 ЦК України, ст.6 ЖК УРСР житло як обєкт майнового права є неподільною річчю, тобто не може бути поділене на частки, а тому домовленість співвласників спірного будинку щодо користування ним членами сімї одного зі співвласників є обовязковою.
Суду не надані докази щодо існування домовленості між співвласниками спірного будинку про визнання члена сімї позивача таким, що втратив право користування житлом.
Вимога позивача щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування часткою житлового приміщення не ґрунтується на вимогах закону.
Зазначені обставини є підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір покладається на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.2, 10, 19, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
У задоволенні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.
Судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок покласти на позивача ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
позивач - ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1,
відповідач - ОСОБА_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2.
Суддя: