Номер провадження 2-о/754/358/18
Справа №754/7557/18
РІШЕННЯ

Іменем України

27 серпня 2018 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання - Малинки А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 09.06.2018 року звернувся до Деснянського районного суду м.Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, відповідно до якої просить суд встановити факт, що він був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 27 жовтня по 31 жовтня 1986 року та з 10 листопада 1986 року по 30 листопада 1986 року.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що він працював в тресті «Гідроелектромонтаж» в м.Прип'ять на ЧАЕС, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. При цьому, заявник вказує, що з 27.10.1986 по 31.10.1986р.р. та з 10.11.1986 по 30.11.1986р.р. він приймав участь у ліквідації зазначених вище наслідків в складі формувань Цивільної оборони, працював в умовах радіоактивного забруднення та жорсткого іонізуючого опромінення, внаслідок чого став інвалідом І групи.

У зв'язку із тим, що встановлення вказаного факту для заявника має юридичне значення, оскільки у відповідності до вимог п.9 частини 2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та п.2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що затверджено постановою КМУ від 12.05.1994 №302, дає йому право на отримання відповідного посвідчення інваліда війни, а тому він змушений звертатись до суду із вказаною заявою.

Ухвалою судді від 15.06.2018 було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду.

В судове засідання представник заявника - ОСОБА_2 не з'явився, однак подав суду заяву, відповідно до якої підтримав подану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та просив суд проводити її розгляд у його відсутність.

Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Про поважність причин неявки представник заінтересованої особи суд не повідомив.

Представник заінтересованої особи - Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Крім того, від останнього надійшли письмові пояснення щодо обставин справи, згідно яких представник акцентував увагу суду на тому, що Департамент не має правових підстав для видачі довідки про підтвердження залучення до формувань Цивільної оборони конкретних підприємств та окремих громадян, так як не являється правонаступником Міністерства оборони колишнього СРСР. Розгляд справи просив проводити у його відсутність.

За таких обставин, суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутність представників заявника та заінтересованих осіб, за наявних у справі матеріалів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у 1986 році за категорією 1, відповідно до копії посвідчення НОМЕР_1 та вкладки до нього за НОМЕР_2 (а.с.6).

Згідно копії довідки МСЕК серії АВ №0661578, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом першої групи довічно, причина інвалідності пов'язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.11).

Відповідно до поданої заявником копії трудової книжки вбачається, що останній в період з 01.01.1985 по 27.10.1986 працював у Чорнобильському монтажному управлінні Трест «Гідроелектромонтаж» на посаді майстра, а у період з 27.10.1986 по 05.10.1989 - був обраним заступником голови об'єднаного профкому УС Чорнобильської АЕС (а.с.5).

З копії довідки №2238, виданої Управлінням будівництва Чорнобильської АЕС від 16.12.1992 року вбачається, що ОСОБА_1 за роботу в населеному пункті м.Чернобиль в зоні відчуження в період з 27.10.1986 по 31.10.1986, та з 10.11.1986 по 30.11.1986, по місцю роботи - Об'єднаний профком управління будівництва Чорнобильської АЕС, голова профкому, виплачена заробітна плата в сумі 1049,08 руб., з урахуванням коефіцієнту 3 (три) відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (а.с.8).

Відповідно до наданої копії відповіді Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації від 29.05.2018 заявнику фактично було відмовлено у видачі йому посвідчення інваліда війні, у зв'язку із тим, що надані заявником разом із поданою заяви документи не підтверджують його факт залучення і виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони (а.с.13).

Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5-13, 76-81, 259, 263-265, 293, 315, ЦПК України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації, Департамент з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 27 жовтня по 31 жовтня 1986 року та з 10 листопада 1986 року по 30 листопада 1986 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст судового рішення складено 05.09.2018.

Суддя: