Справа № 587/2057/18
РІШЕННЯ
06 вересня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Землюк А.П., розглянувши у підготовчому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Низівської селищної ради третя особа Сумська райдержнотконтора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
В С Т А Н О В И В :
В підготовче засідання позивач та його представник не зявились, в письмовій заяві представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без їх участі.
Представники відповідача та третьої особи в підготовче засідання також не зявились, в письмових поясненнях проти позову не заперечували та просили розглянути справу за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.
Батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які одружилися 04 серпня 1961 року в с. Шпилівка Сумського району Сумської області. Під час подружнього життя у них народилося троє синів: ОСОБА_6, 21.06.1962 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14-17).
Перебуваючи у шлюбі батьки позивача придбали житловий будинок у смт Низи, вул. Висторопська, № 52, Сумського району Сумської області, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16 червня 1975 року, та право власності було зареєстровано на ОСОБА_3 (а.с. 18).
На час придбання житлового будинку у 1975 році діяв Кодекс про шлюб та сімю України, який втратив чинність з 01 січня 2004 року, внаслідок вступу в дію Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року.
Відповідно до статті 22 КпШС України було встановлено, що будь-яке майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.
З урахуванням вимог чинного законодавства, мати позивачка ОСОБА_2 мала право власності на 1/2 частину житлового будинку, набутого під час зареєстрованого шлюбу.
16 вересня 2003 року помер батько позивача ОСОБА_3 в селищі Низи Сумського району, Сумської області, та після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку № 52 по вул. Висторопська в смт. Низи Сумського району Сумської області (а.с. 11).
Згідно норм діючого на той час законодавства вбачається, що часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК України в редакції 1963р.), спадкоємцями могли бути особи, які були живі на момент смерті спадкодавця (ст. 527 ЦК України в редакції 1963р.), спадкоємцями за законом першої черги були в рівних частках діти, подружжя та батьки померлого (ст. 529 ЦК України в редакції 1963р.).
В будинку № 52 по вул. Висторопська в смт. Низи Сумського району Сумської області на день смерті ОСОБА_3, були зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою характеристикою Низівської селищної ради Сумського району Сумської області від 21.12.2017 року (а.с. 33).
Згідно ст. 549 ЦК УРСР (ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заява про прийняття спадщини.
Після смерті ОСОБА_3, який помер 16.09.2003 року спадщину на 1/2 частину житлового будинку № 52 по вул. Висторопська в смт. Низи Сумського району Сумської області прийняли дружина ОСОБА_2 та діти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частинах кожному по 1/6 частині, оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном.
Рідний брат позивача ОСОБА_6, помер 20.02.2005 року, який на день смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з матірю ОСОБА_2 та братом ОСОБА_5
Стаття 1222 ч. 1 ЦК України (ред. 2004 р.) передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України (ред. 2004 р.) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Після смерті брата позивача ОСОБА_6, спадщину прийняла його мати ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги на підставі статті 1261 ЦК України, але не оформила своїх спадкових прав в нотаріальній конторі, свідоцтва про право на спадщину за законом не отримала.
ОСОБА_2 померла 20.08.2009 року, після її смерті спадщину прийняли в рівних частинах сини ОСОБА_5 та ОСОБА_1, які звернулися з заявами про прийняття спадщини до Сумської районної нотаріальної контори, де було відкрито спадкову справу № 305/2015 року. Згідно матеріалів спадкової справи та згідно договору про поділ спадкового майна, ОСОБА_1 27.08.2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Низівської селищної ради, ОСОБА_5 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад (а.с. 10).
Таким чином, права позивача являються порушеними, без необхідних документів, він не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого рідного брата ОСОБА_5, який помер 09.01.2017 року, через те, що при житті ні його батьки ні в подальшому його брати належним чином не отримали свідоцтво про право на спадщину за законом.
Викладене свідчить, що матір позивачка ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3, оскільки на день його смерті 16.09.2003 року, проживала разом зі спадкодавцем - своїм чоловіком та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном на підставі ст. 549 ЦК УРСР (ред. 1963 р.), шляхом проживання у спадковому будинку, догляду за ним, та похованням свого чоловіка та мого батька тощо.
При оформленні позовної заяви, ОСОБА_1 було зясовано, що під час оформлення договору купівлі-продажу в 1975 році будинок придбаний батьками був розташований за адресою смт Низи по вулиці Висторопській, 52, Сумського району Сумської області, а земельні ділянки, при отриманні державного акту на право власності на них розташовані за адресою: смт. Низи, вул. Висторопська, 48, тому позивач звернувся з заявою до Низівської селищної ради Сумського району Сумської області для усунення розбіжностей.
Згідно рішення Низівської селищної ради Сумського району Сумської області № 20 від 27.02.2018 року була розглянута заява про уточнення адреси житлового будинку, яким було уточнено адресу спадкового житлового будинку смт. Низи, Сумського району Сумської області, вулиця Висторопська, будинок № 48 (а.с. 32).
На даний час позивач не має можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата ОСОБА_5, через постанову державного нотаріуса Сумської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 03.11.2017 року.
Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частини спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія), тобто позивач, який є спадкоємцем другої черги після смерті рідного брата ОСОБА_5, який помер 09.01.2017 року, має право на отримання належної йому частини спадщини, яку він отримав після смерті їхньої матері ОСОБА_2
Через неналежне оформлення спадкових справ після смерті батька позивача ОСОБА_3, який помер 16.09.2003 року, матері позивача ОСОБА_2, яка померла 20.08.2009 року та рідного брата позивачка ОСОБА_5, який помер 09.01.2017 року, позивач, як єдиний спадкоємець після смерті його рідних не мА/ можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, як передбачено ст. 1296 ЦК України.
Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 (мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити повністю.
Визнати право власності за ОСОБА_2 при житті, яка померла 29 серпня 2009 року, на будинок № 48 по вул. Висторопська в смт. Низи, Сумського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 16 вересня 2003 року.
Визнати право власності за ОСОБА_1 на будинок № 48 по вул. Висторопська в смт. Низи, Сумського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 20 серпня 2009 року.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Дашутін