Справа № 365/495/18
Номер провадження: 2/365/328/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.09.2018 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

за участю секретаря судового засідання НОСОВОЇ О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Згурівського районного суду Київської області із вищезазначеною позовною заявою посилаючись на те, що 05 серпня 2017 року померла мати позивачів ОСОБА_5, після смерті якої позивачам відкрилась спадщина за заповітом, посвідченим нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори 30.01.2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 67. До складу спадщини за заповітом входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9266 га, кадастровий номер :03:004:0004, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. Земельна ділянка передана у власність на підставі розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 25.05.2004 року № 299. Право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку посвідчується Державним актом серії ЯГ № 156768, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю від 15.07.2004 року за № 305. В Державному акті серії ЯГ № 156768 кадастровий номер та площа земельної ділянки є невірно сформовані та визначені: площа - 4,1201 га, кадастровий номер - :04:009:0001. Через наявність невідповідностей в Державному акті, відповідно і в заповіті площа та кадастровий номер спадкової земельної ділянки були зазначені невірно. Позивачі є спадкоємцями спірної земельної ділянки в рівних долях, кожному по ? частці. Позивачі спадщину у встановлену законом порядку прийняли та їх спадкові права ніким не оспорюються. Позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку у звязку із наявністю невідповідностей в Державному акті та Витязі з ДЗК № ВН-017 від 22.11.2017 року. Позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права в досудовому порядку. Враховуючи вищевикладене, представник позивачів просить суд визнати за кожним з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частку спірної земельної ділянки та не стягувати з відповідача судовий збір.

В підготовче судове засідання учасники справи не зявились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити, відповідач ОСОБА_3 райдержадміністрація позовні вимоги визнала повністю.

Суд визнав можливим розглядати справу без учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, враховуючи визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_5 на підставі розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 25.05.2004 року № 299 передано у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9266 га, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. Земельній ділянці визначений кадастровий номер :03:004:0004. На підставі зазначеного вище Розпорядження на імя ОСОБА_5 видано Державний акт серії ЯГ № 156768, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 15.07.2004 року за № 305. В Державному акті невірно зазначено площу та кадастровий номер спірної земельної ділянки, а саме площу зазначено як 4,1201 га, кадастровий номер - :04:009:0001, що встановлено з копії Державного акту (а.с.15), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.18-22), копії технічної документації із землеустрою (а.с.23-32), копії розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 23.02.2004 року № 90 про надання дозволу на розробку технічної документації по складанню державних актів на право власності на землю з додатком (а.с.33-35), копії розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 25.05.2004 року № 299 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку з додатком (а.с.36-37).

Після смерті ОСОБА_5, померлої 05 серпня 2017 року, позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2М відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої входить, зокрема і право власності на спірну земельну ділянку, частки позивачів у спадщині є рівними та становлять по 1/2. Позивачі спадщину у встановленому законом порядку прийняли, шляхом подачі протягом визначеного законом строку відповідних заяв до нотаріальної контори. Спадкові права позивачів ніким не оспорюються, інші спадкоємці відсутні, що встановлено з копії свідоцтва про смерть (а.с.7), копії заповіту (а.с.8), копій свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с.9,10), копії спадкової справи № 86/2017 до майна померлої 05 серпня 2017 року ОСОБА_5 (а.с.48-86).

Позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку у звязку із наявністю помилок у Державному акті серії ЯГ № 156768 (нотаріальна відмова - а.с.6).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

В силу ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до положення ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Стаття 126 ЗК України, в редакції яка діяла до 01 січня 2013 року, передбачала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 116 ЗК України набуття права на землю здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

В силу ст. 80 та ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільноправових угод.

Згідно ч.1, ч. 3 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю; захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування інших, передбачених законом, способів.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9266 га, кадастровий номер :03:004:0004, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області. Державний акт серії ЯГ № 156768, яким посвідчувалось право власності на земельну ділянку, містить помилки, а саме в ньому невірно зазначено площу земельної ділянки та її кадастровий номер.

В заповіті ОСОБА_5 площа та кадастровий номер спадкової земельної ділянки зазаначені відповідно до Державного акту серії ЯГ № 156768, тобто з аналогічними невідповідностями. Суд приходить до висновку, що заповідаючи належну їй земельну ділянку площею 4,1201 га, кадастровий номер :04:009:0001, передану у власність відповідно до розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 25.05.2004 року № 299, заповідач ОСОБА_5 мала на увазі саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9266 га, адастровий номер :03:004:0004, яка розташована на території Красненської сільської ради, оскільки саме ця земельна ділянка була передана їй у власніть на підставі зазначеного Розпорядження. На підставі розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 25.05.2004 року № 299 ОСОБА_5 земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1201 га, кадастровий номер :04:009:0001, яка розташована на території Красненської сільської ради, не передавалась.

Після смерті ОСОБА_5, померлої 05 серпня 2017 року, спадщину за заповітом прийняли позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_5, які успадкували спірну земельну ділянку в рівних долях по ? частині.

Через наявність помилок в Державному акті серії ЯГ № 156768, позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права у нотаріуса.

Суд вважає за необхідне, визнати за кожним з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в порядку спадкування право власності на 1/ 2 частину спірної земельної ділянки. Враховуючи клопотання представника позивачів, суд вважає за можливе не застосовувати до відповідача ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову.

Керуючись ст.ст.80,116,120,126,131,152 ЗК України, ст.ст.1217,1218,1223,1225,1236,1256 ЦК України,

ст.ст.141,142,198,200,206,247,263-265,273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою м. Яготин, вул. Гирича, 34, Київської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 05 серпня 2017 року, право власності на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9266 га, кадастровий номер :03:004:0004, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 05 серпня 2017 року, право власності на ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9266 га, кадастровий номер :03:004:0004, яка розташована на території Красненської сільської ради Згурівського району Київської області.

Не застосовувати до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Київської області ст. 141 ЦПК України та понесені судові витрати залишити за сторонами.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1, ОСОБА_2 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ними 16.08.2018 року згідно квитанції № 0.0..1 при поданні позову, а саме грошові кошти в розмірі 624 (шістсот двадцять чотири) гривень 50 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ