набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/611/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2018 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко Л.Г.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановив:

Позивач звернувсь до суду зі позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 14 квітня 2005 року ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У лютому 2018 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися, відповідач змінила місце проживання. Розпорядженням голови Чаплинської районної державної адміністрації від 29.03.2018 року місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 визначено із батьком ОСОБА_2 У звязку із тим, що відповідач працює та має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, тому сума аліментів має складати 3000 грн. щомісячно. Окрім того, дану суму аліментів, відповідач спроможна сплачувати, оскільки вона інших дітей немає, інших утриманців також немає, офіційно працевлаштована.

Просить суд стягнути із ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку з моменту звернення до суду. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 2600 грн.

05.09.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_3, згідно із яким під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після припинення шлюбних відносин з позивачем визначено основне місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_2, відповідно до розпорядження голови Чаплинської районної державної адміністрації № 90 від 29 березня 2018 року. За попередньою домовленістю із сином, останній повинен був проживати разом із нею. При цьому, позивач наголошував на тому, що не буде сплачувати аліменти на сина. Однак після того, як син побув з позивачем, він повідомив, що буде проживати з батьком. Поважаючи вибір свого сина вона неодноразово зверталась до служби у справах дітей Чаплинської районної адміністрації для того щоб, батько не чинив перешкоди та надавав їй можливість спілкуватися з сином та забезпечувати його всім необхідним. Також вона самостійно зверталась до позивача з питанням визначення порядку та участі у вихованні сина ОСОБА_5, однак не отримала жодної відповіді з цього питання. Станом на кінець лютого - березень 2018 року ОСОБА_4 був забезпечений всіма необхідними предметами одягу, взуття, шкільними предметами, іграшками та сучасними гаджетами; з врахуванням своїх фінансових можливостей вона вирішила надсилати кошти на утримання сина в добровільному порядку.

Так, 06 квітня 2018 року надіслано 2000 грн., 25 квітня 2018 року надіслано 2000 грн., 11 червня 2018 року 2000 грн., 04 липня 2018 року 1000 грн., 07 серпня 2018 року 5000 грн., 27 серпня 2018 року 2000 грн. Також в травні 2018 року надіслано одяг на літо ( три футболки, бриджі, шорти) на загальну суму 1250 грн., до шкільного навчального року надіслала канцелярське приладдя на суму 480 грн., на день народження надіслано подарунок вартістю 2000 грн. Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік вона отримала дохід від провадження незалежної професійної діяльності в сумі 8873 грн. 64 коп., тому розмір аліментів, які вона в добровільному порядку сплачувала узгоджується з її рівнем матеріального забезпечення. Враховуючи те, що вона має дохід тільки від провадження незалежної професійної адвокатської діяльності вважає, що вимога про стягнення аліментів в сумі 3000 грн. на місяць є не співмірним з її матеріальним становищем.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав зазначених в позовній заяві та просили їх задовольнити. Також додали, що відповідач має змогу сплачувати аліменти щомісячно в сумі 3000 грн., оскільки вона займається адвокатською діяльністю та нею у жовтні 2018 року була придбана трикімнатна квартира, що розташована за адресою: м. Нова Каховка, вул.. Горького, 7/38.

Відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити в їх задоволенні; при цьому пояснила, що вона в добровільному порядку кожного місяця відправляє грошові кошти їх спільному сину на утримання та має змогу сплачувати грошові кошти в сумі 2000 грн. Щодо придбання нею квартири пояснила, що вона є власником лише ? частки цього майна, інша частина належить її співмешканцю, окрім того для її придбання вона була змушена позичити грошові кошти.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 12, 76, 81 ЦПК України суд вирішує цивільно-правовий спір на засадах змагальності, кожна сторона зобов'язана доказами довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено та визнано сторонами по справі, що в період з 14 квітня 2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції, який було розірвано рішенням Чаплинського районного суду в березні 2018 року.

За час спільного проживання у сторін по справі народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з батьком ОСОБА_2.

Розпорядженням голови Чаплинської районної державної адміністрації від 29.03.2018 року №90 про визначення місця проживання дитини та встановлення порядку спілкування і участі матері у вихованні дитини вирішено визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 за адресою: Херсонська область,Чаплинський район, смт. Чаплинка, вул. Північна, 35.

Відповідно до копій повідомлень про переказ, наданих відповідачем ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 10.08.2018 року було перераховано 5000 грн., 07.07.2018 року перераховано 1000 грн., 15.06.2018 року перераховано 2000 грн., 27.04.2018 року перераховано 2000 грн., 10.04.2018 року перераховано 2000 грн.

Згідно до копій чеків Нова пошта від 18.07.2018 року наданих відповідачем, ОСОБА_4 була направлена посилка із продукти харчування, вартістю 500 грн., також відповідно до копій квитанцій ПАТ «Укрпошта» від 29.08.2018 року, від 27.08.2018 року, від 16.05.2018 року ОСОБА_4 були направлені посилки масою 2,426 кг. та 1,826 кг., грошовий переказ на суму 2000 грн.

Із копії податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік ОСОБА_3 слідує, що її загальна суму доходів, які включаються до загального річного оподаткованого доходу у тому числі оподатковуваний дохід, отриманий фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність становить 8873,64 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_3 отримала доходи у 2016 році на загальну суму 39892,73 грн., у 2017 році на загальну суму 27913,64 грн., у 2018 році на суму 13200 грн.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №144405798 від 07.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 11 жовтня 2018 року набула на праві спільної часткової власності ? частину трикімнатної квартири, що розташована за адресою: м. Нова Каховка, вул. Горького, 7/83.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором їх одержувача та може бути змінений за його позовом.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_3 займається адвокатською діяльністю, згідно податкової декларації її доходи за 2017 рік за здійснення професійної діяльності становлять 8873,64 грн. та згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України її доходи у 2017 році становили 27913,64 грн., у 2018 році становлять 13200 грн.

Визначаючи розмір аліментів судом враховано, що малолітній син сторін ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з батьком та знаходиться на його утриманні; відповідач є працездатною особою, будь-яких доказів щодо перебування на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, матеріали справи не містять, судом також враховано вік дитини та його потреби в існуванні (їжа, одяг, комфорт, користування комунальними, медичними, іншими послугами) та потреби в реалізації соціального та духовного розвитку, а тому вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини аліменти у розмірі 2000 грн., що на думку суду відповідає вимогам закону з урахуванням обставин справи.

Посилання відповідача ОСОБА_3 про те, що вона добровільно сплачує кошти на утримання сина ОСОБА_4 про що надані відповідні квитанції про переказ грошових коштів, а тому відсутні підстави для стягнення з неї аліментів, суд не приймає до уваги, оскільки домовленості щодо способу, розміру та порядку сплати аліментів між сторонами не досягнуто.

Крім того, добровільна сплата коштів батьком чи матірю дитини не перешкоджає тому із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини.

Щодо доводів представника позивача ОСОБА_1 про те, що відповідач ОСОБА_3 має більший дохід ніж вказаний нею в декларації про її доходи за 2017 рік про що надано витяг про зайняття підприємницькою діяльністю за 2017 рік та роздруківку із сайту судів в яких ОСОБА_3 приймала участь в якості представника по цивільним, адміністративним та кримінальним справам, то суд вбачає за необхідне зазначити, що представником позивача не надано суду доказів, які б підтверджували отримання нею доходу від участі в даних справах.

Відповідно до ч.5 ст.135 ЦПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів ч.4 ст. 137, ч.7 ст.139 та ч.3 ст.141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Згідно ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача ОСОБА_2 в суді здійснював адвокат ОСОБА_1, повноваження якого були підтверджені договором про надання правової допомоги від 16 квітня 2018 року та ордером серії ХС №79766.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Вартість послуг та порядок розрахунків визначені звітом до договору про надання правової допомоги від 16.04.2018 року, згідно із яким надано наступний перелік послуг: зустріч із клієнтом, яка відбулась в смт. Чаплинка, розяснення переліку необхідних документів для подачі позовної заяви, яка відбулась 13.04.2018 року на суму 300 грн.; зустріч із клієнтом, яка відбулась в смт. Чаплинка, прийом документів від клієнта та укладання договору 16.04.2018 року на суму 300 грн.; підготовка позовної заяви та виготовлення копій документі 1200 грн.; передоплата за участь в суді 800 грн.. Таким чином, загальна сума гонорару становить 2600 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера від 16.04.2018 року позивачем за представлення інтересів по справі про стягнення аліментів сплачено адвокату ОСОБА_1 2600 грн.

Відтак, з урахуванням принципу пропорційності розподілу судових витрат між сторонами, суд вважає, що розміром витрат, що позивач поніс на правничу допомогу у звязку з судовим розглядом даної справи у суді на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг під час судового розгляду, ціною позову.

Враховуючи викладене, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати, повязані з наданням правничої допомоги при розгляді справи в суді у загальному розмірі 2 600 грн.

Згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З огляду на те, що позивач при пред'явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» , суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 135, 137, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 25 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2600 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 /сімсот чотири/ гривні 80 коп. на р/р №6001, банк ГУК у м. Києві, МФО 899998, , код платежу 22030106, призначення платежу /«Судовий збір», відповідно до Закону України «Про судовий збір»/.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко