Постанова

Іменем України

05 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 644/6949/15-ц

провадження № 61-6635св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі: ОСОБА_2, фізична особа - підприємець ОСОБА_3,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_4, на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2015 року у складі судді Горчакової О. І. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року у складі колегії суддів: Шевченко Н. Ф., Івах А. П., Бобровського В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3 про захист власника патента та стягнення компенсації.

Позовна заява мотивована тим, що їй на підставі Патенту України, виданого у липні 2006 року Державним департаментом інтелектуальної власності відповідно до Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» належать авторські права на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1.

Вказаний патент містить зображення промислового зразка, який характеризується певними ознаками.

У квітні 2015 року на відкритому майданчику ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_1 позивач побачила стіл, що повністю відтворював її промисловий зразок. При цьому стало відомо, що вказаний стіл «ІНФОРМАЦІЯ_3» було придбано ОСОБА_2 як зразок для випробування і на цей час ним укладено договір на придбання ще 49 столів для використання на літньому майданчику ресторану. Особою, яка здійснила продаж столу, є ФОП ОСОБА_3

З метою захисту своїх прав власника патенту вона звернулася до патентного повіреного для отримання відгуку спеціаліста щодо незаконного використання ФОП промислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_1», відповідно висновку якого встановлено - стіл, що продає ФОП ОСОБА_3, містить усі без винятку суттєві ознаки, якими характеризується промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» за Патентом України № НОМЕР_1.

ОСОБА_1 просила стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її користь компенсацію в розмірі 500 000,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, не знайшли свого підтвердження і обґрунтування.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2015 року залишено без змін.

Постановляючи ухвалу про відхилення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції, зазначивши, що позивач не надала доказів, які б свідчили про порушення її прав відповідачем, та спростовували висновки суду.

У червні 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішенняОрджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували Закон України «Про охорону прав на промислові зразки» та норми ЦК України. Посилаючись на обсяги правової охорони, що надається промисловому зразку, а саме: сукупність суттєвих ознак такого зразка, представлених на зображеннях виробу, внесеному до Державного реєстру патентів України на промислові зразки і засвідчується патентом та тлумаченням ознак, суди дійшли неправильного висновку щодо належності та правомірності відгуку від 13 травня 2015 року та досліджень, проведених патентним повіреним, що призвело до винесення незаконних рішень.

У жовтні 2016 року представник ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_1, в якому просила відхилити касаційну скаргу, а рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року залишити без змін.

Заперечення мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів щодо факту протиправної поведінки відповідача ФОП ОСОБА_3, а саме: порушення авторських прав позивача шляхом використання патенту № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_3 Клопотань щодо призначення експертизи для встановлення суттєвих ознак столу за патентом України № НОМЕР_1 з ознаками столу, зображення якого було затверджено за договором № 24/03/2015 від 24 березня 2015 року, укладеним між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2, позивачем та його представником не заявлялись.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

02 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення першої інстанції та ухвала апеляційного суду не відповідають.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником патенту № НОМЕР_1 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 18 липня 2006 року, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності.

Патент № НОМЕР_1 містить зображення промислового зразка, який характеризується певними ознаками, що наведені в матеріалах заявки на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1». В основу промислового зразка покладено декілька основних елементів, які є суттєвими ознаками промислового зразка та декілька додаткових деталей: стільниця, яка має квадратну форму при вигляді зверху та має додаткову деталь - зварний каркас, який виконано з металевої труби квадратного перерізу 20x20. Стільниця має робочу площину, яка може бути виконана із дерев'яних рей перерізом 18x96 або іншого сучасного матеріалу із ряду пластикових або полімерних матеріалів; зварне підстілля, на якому закріплена стільниця з чотирма фігурними металевими ніжками, які мають С-подібну форму півкола кожна, поєднані між собою у середині шляхом зварювання попарно; металеві деталі та дерев'яні реї можуть мати захисно-декоративне покриття (а.с.16-20).

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивач не надала доказів про те, що відповідач ФОП ОСОБА_3 використовував серійно, виготовив та поставив замовнику ОСОБА_6 столи, які за своїми характеристиками, своїм зовнішнім виглядом є тотожними, запатентованому ОСОБА_1 столу. Клопотань про призначення експертизи для встановлення суттєвих ознак столу за патентом № НОМЕР_1 з тими ознаками, які ФОП ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 як зразок та мав намір поставити останньому по договору, позивачем та її представником не заявлялось.

З такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до частини першої статті 462 ЦК України набуття права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок засвідчується патентом.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 463 ЦК України суб'єктами права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель та промисловий зразок є винахідник, автор промислового зразка.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» права, що випливають з патенту, діють від дати публікації відомостей про його видачу за умови сплати річного збору за підтримання чинності патенту.

В абзаці 1, 3 частини другої статті 20 вищевказаного Закону зазначено, що патент надає його власнику виключне право використовувати промисловий зразок за своїм розсудом, якщо таке використання не порушує прав інших власників патентів. Використанням промислового зразка визнається виготовлення виробу із застосуванням запатентованого промислового зразка, застосування такого виробу, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу в зазначених цілях. Виріб визнається виготовленим із застосуванням запатентованого промислового зразка, якщо при цьому використані всі суттєві ознаки промислового зразка.

Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки»Патент надає його власнику право забороняти іншим особам використовувати промисловий зразок без його дозволу, за винятком випадків, коли таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав власника патенту.

Отже, за змістом вказаних норм закону, позивач, звертаючись до суду з позовом про захист прав власника патенту, повинен довести факт наявності в нього права на промисловий зразок, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» будь-яке посягання на права власника патенту, передбачені статтею 20 цього Закону, вважається порушенням прав власника патенту, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» при використанні ним промислового зразка, законність своїх дій щодо використання промислового зразка, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Суди не перевірили наявність доказів вчинення фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 дій, які визнаються порушенням прав власника патента, які пов'язані з виготовленням виробу із застосуванням запатентованого промислового зразка, застосування такого виробу, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу в зазначених цілях.

На підтвердження своїх вимог, заявлених до відповідачів, ОСОБА_1 посилалась на відгук патентного повіреного, реєстр № 26 ОСОБА_7 від 13 травня 2015 року щодо незаконного використання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3, просмислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_1.

Відповідачі вказаний висновок не спростували, питання про проведення відповідної експертизи в суді не порушували.

Враховуючи вищевикладене, у судів не було підстав для висновку, що позивач не надала доказів, які б свідчили про порушення її прав власника патенту.

За таких умов, судові рішення є незаконними і підлягають скасуванню.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами повністю не встановлено, а тому судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 травня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані судові рішення втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило