Провадження № 2/638/395/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

за учатю секретаря Комлєва Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засдіанні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

12.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним.

23 травня 2018 року справу передано судді Шишкіну О.В. у зв'язку із відстороненням попереднього судді від здійснення правосуддя.

08.08.2018 року позивачем подано заяву про відвід судді Шишкіна О.В., яка обґрунтована тим, що даним суддею ухвалено заочне рішення про розірвання шлюбу між позивачем та відповдіачем ОСОБА_2, у зв'язку із чим, на думку позивача, суд може бути необ'єктивним, а тому підлягає відводу.

У судове засідання сторони не з'явились, представником відповідачів подано заяву про розгляд заяви про відвід судді за його відсутності. Про причини неявки позивача суд не повідомлений.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Приписами ч.2 ст. 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Дослдіивши матеріали справи та заяву про відвід судді, суд дійшов наступних висновків.

Підстави, з яких суддя не може розглядати справу викладено у стст. 36, 37 ЦПК України.

Позивачем заявлено відвід судді з підстав ухвалення рішення за участю цих сторін у іншій справі.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Інших підстав для відводу судді, які передбачені стст. 36, 37 ЦПК України позивачем не наведено.

Судом встановлено, що всі процесуальні дії вчинено з дотриманням норм процесуального законодавства.

Також, відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути безстороннім і незалежним.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, викладеною в рішеннях у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пунктом 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об'єктивності судді при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Враховуючи викладене, доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими і такими, що не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про відвід.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п.7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд має право зупинити провадження у справі у разі надходження заяви про відвід до вирішення питання про відвід.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 252 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шишкіна О.В. необґрунтованою.

Провадження по справі за заявою ОСОБА_1 до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним- зупинити.

Передати заяву про відвід для вирішення в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню в частині відмови у задоволенні заяви про відвід судді окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Шишкін О.В.