Справа № 515/1174/18
Провадження № 2/515/1871/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Дмитрівської сільської ра- ди Татарбунарського району Одеської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3,

про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2018 року ОСОБА_4 предявив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини.

Його батько ОСОБА_5 помер 26 липня 2011 року, після його смерті залишився житловий будинок, розташований по вул.Курчатова,63 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської об- ласті, який він та його матір ОСОБА_3 мають право успадкувати в порядку першої черги за законом. У звязку з тим, що його мати жінка похилого віку, вона не має бажання приймати час- тину будинку у спадок та не заперечує, щоб спадщину прийняв тільки він. При звернені до нота- ріуса із заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з причини відсутності правовстановлюючого документу на будинок. Після смерті ба- тька оформити свідоцтво про право власності на вказаний будинок не є можливим. Те, що будинок дійсно належав його батькові, підтверджується довідкою сільської ради, технічним паспортом, звітом про оцінку будинку та іншими документами. Однак, інакше ніж в судовому порядку він не може успадкувати будинок, тому просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Дмитрівської сільської ради у судове засідання не зявився, сільський голова на- дав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Третя особа у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється.

За змістом ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провад- ження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копії паспорту серії КК № 307523 та свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 233278 (а.с.4,6) видно, що позивач народився 09.04.1961 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської обла- сті, його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Як видно з копії свідоцтва про одруження ЯУ № 754272 (а.с.21) батьки позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.05.1953 р.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 273229 (а.с.7), батько позивача - ОСОБА_5 помер 26.07.2011 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Довідками виконкому Дмитрівської сільської ради від 17.03.2018 р., 14.05.2018 р. та 30.05.2018 р. (а.с.8-10) підтверджується, що власником будинку по вул.Курчатова,63 в с.Дмитрівка Татарбу- нарського району Одеської області значиться ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зазначеному бу- динку зареєстрований та проживає ОСОБА_4, адреса на даний час залишається незмінною.

З копії технічного паспорту, виготовленого Татарбунарським РБТІ за станом на 20.04.2018 р. (а.с.11-16), слідує, що ОСОБА_4 замовлено технічну документацію на житловий будинок по вул.Курчатова,63 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області.

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 100 372 грн., що вбачається з вис- новку про незалежну оцінку ринкової вартості, складеного 18.05.2018 р. ТОВ «Імперіал-777» (а.с. 17-18).

Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_5 з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - житловий будинок, що видно з листа нотаріуса (а.с.19).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом, крім нього спадкоємцем в порядку першої черги є його мати ОСОБА_3, яка відмовляється від прийняття спадщини, а також те, що будинок по вул.Курчатова,63 в с.Дмитрівка Татарбунарсь- кого району Одеської області дійсно належав його батькові ОСОБА_5 Однак отримати свідо- цтво про право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливості у звязку з відсутні- стю правовстановлюючого документу на будинок.

Отже, вважає суд, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений спадковий жи- тловий будинок, що залишився після смерті ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 82, 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1216,1217, 1261,1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий бу- динок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, який народився 09.04.1961 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, розташований по вул.Курчатова,63 в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, що залишився після смерті його батька ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко