Номер провадження 2-зз/243/9/18
Номер справи 2-1201/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю: секретаря судового засідання Хорхордіної О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову.

Дана заява обґрунтована тим, що рішенням Словянського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 було стягнуто в рахунок боргу 22192 грн. та судові витрати в сумі 1847,04 грн.

01 жовтня 2017 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка №3, розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Дехтярева, 20. Єдиним спадкоємцем після ОСОБА_3 є його дочка, заявник по справі, ОСОБА_1

Під час оформлення спадщини їй стало відомо, що земельна ділянка перебуває під арештом.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, вищевказана земельна ділянка арештована на підставі ухвали Словянського міськрайонного суду №2-1201-2011 від 12 квітня 2011 року з метою виконання рішення суду про стягнення боргу.

Виконавчий лист по цивільній справі про стягнення боргу з ОСОБА_3 на виконання не предявлявся, борг, встановлений рішенням суду, погашений в повному обсязі.

В звязку з викладеним ОСОБА_1 просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Словянського міськрайонного суду від 12 квітня 2011 року №2-1201-2011 на земельну ділянку №3, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Дехтярева, 20.

Заявник, ОСОБА_1, до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа, ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що рішенням Словянського міськрайонного суду від 07 червня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 02 вересня 2011 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто суму боргу в сумі 22 192,00 грн. та судові витрати в сумі 347,94 грн.

Таким чином, рішення суду, в забезпечення виконання якого було накладено арешт на земельну ділянку, набрало законної сили 02.09.2011 року.

З цього часу у позивача по вищевказаній справі, ОСОБА_2, виникло право звернутися до суду з заявою про видачу виконавчого документа для примусового виконання рішення.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-НО №998929 від 02 жовтня 2017 року ОСОБА_3 помер.

Спадкоємцем після ОСОБА_3 є його дочка, заявник по справі, ОСОБА_1, яка під час оформлення спадщини дізналась про накладення арешту на підставі ухвали Словянського міськрайонного суду №2-1201-2011 від 12 квітня 2011 року з метою виконання рішення суду про стягнення боргу на земельну ділянку, яка належала її батькові.

Згідно з Інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 30.07.2018 року, 22.04.2011 року на підставі ухвали суду №2-1201-2011 від 12.04.2011 року було накладено арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Словянськ, вул. Дехтярьова, 20.

Відповідно до повідомлення Словянського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 20.08.2018 року, за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень містяться дані про завершені виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 про стягнення штрафів ДАЇ на користь держави. Станом на 20.08.2018 року у Словянському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Донецькій області не перебувають та не перебували виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 22192 грн. та судових витрат у розмірі 1847,94 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З вищевказаного вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Згідно з п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV (в редакції від 04.06.2011 року, чинній на час набрання рішенням законної сили та виникнення у позивача права на звернення рішення до примусового виконання) виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Отже, враховуючи вищевикладене, існування заходів забезпечення позову, а саме арешту земельної ділянки, обмежує законні права ОСОБА_1 на оформлення спадщини, що суперечить як принципу верховенства права так і принципу непорушності права приватної власності, проголошеного статтею 1 Протоколу 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод». Крім того, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і виступають додатковою гарантією виконання рішення суду, проте позивач, на користь якого було ухвалено рішення, до виконавчої служби за примусовим виконанням рішення не звертався, строк предявлення до виконання за вказаним рішенням сплинув, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 158 ЦПК України, Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, обрані ухвалою суду від 12.04.2011 року, шляхом зняття арешту з нерухомого майна земельної ділянки №33, кадастровий номер :01:009:0335, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Дехтярева, 20.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги. У разі, якщо ухвала була постановлена без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_4