Справа № 229/2293/18
Провадження №2/229/668/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,

третя особа - служба у справах дітей Дружківської міської ради ,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в кому просить визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 рроку народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 Донецької області.

В даному будинку зареєстровані: позвич, його дружина ОСОБА_6, донька ОСОБА_3, чоловік доньки ОСОБА_5 та онука ОСОБА_5, хоча фактично не проживають, з жовтня 2014 року.

Оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб. Через це він не може оформити субсидію, чим порушуються його права.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги. Позивач пояснив, що в 2014 році його дочка, зять та онука виїхали до Російської Федерації. З початку поїхав зять, відповідач ОСОБА_4 , по запрошенню на роботу, а потім він забрав до себе свою сім"ю. З того часу вони ні разу на Україну не приїздили. Відповідачі мають роботу, винаймають житло. І не бажають повертатися до дому. Діти проживають разом з ними. Через їх реєстрацію в його будинку він, як власник житла, не може оформити субсидію. Просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутність. Позовні вимоги визнають, зазначають, що донька ОСОБА_5 проживає разом з ними.

Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Просять справу розглянути без їх участі. (а.с.52).

Суд прийняв рішення про розгляд справи у війдсутність осіб, які не з"явилися.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997року , закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб .

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що власником будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.6)

Відповідачі ОСОБА_3 є донькою позивача, ОСОБА_4- зятем , неповнолітня ОСОБА_7- онукою, і зареєстровані та проживали в будинку по АДРЕСА_1, як члени сім`ї власника будинку та позивача. (а.с.7,8,17,26,27).

Судом встановлено, що відповідачі та неповнолітня дитина ОСОБА_5 з 2014року в будинку не проживають, оскільки змінили місце проживання, виїхавши до Росії, що підтверджується Актом про фактичне проживання громадян за адресою АДРЕСА_1, свідоцтвом про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації ОСОБА_3, свідоцтвом учасника державної програми зі сприяння добровільному переселенню до Російської Федерації співвітчизників ОСОБА_4, та визнається відповідачами (а.с.7,36-46).

Згідно витягу із протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.07.2018 року (а.с.53). орган опіки та піклування Дружківської міської ради не надає згоди на визнання малолітньої ОСОБА_5, такою, що втратили право на користування будинком за адресою: АДРЕСА_1, оскільки будуть порушені права малолітньої, ОСОБА_1 даних про постійну реєстрацію ОСОБА_5 в Росуйській Федерації позивач не надав (а.с.53).

Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки вважає його не достатньо обгрунтованим.

Згідно свідоцтва про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації ОСОБА_3, свідоцтва учасника державної програми зі сприяння добровільному переселенню до Російської Федерації співвітчизників ОСОБА_4, а також згідно відривної частини бланку повідомлення про прибуття іноземного громадянина до місця перебування дитина ОСОБА_5 прибула до Російської Федерації разом із батьками, відповідачами у справі, та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.20,21,36-46).

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частин 3,4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживанняя її батьків, або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. Місцем проживання фізичної особи , яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Тобто дитина проживає разом з батьком та матір`ю, які забезпечили їй умови проживання.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідачі в добровільному порядку вибули з будинку позивача на проживання до іншого міста, відсутні за вказаною адресою без поважних причин більше терміну, визначеного ч.2 ст. 405 ЦК України, а тому суд вважає, що вони втратили право користування житлом в будинку АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,259,263-265,268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, які зареєстровані в АДРЕСА_1, про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, третя особа - служба у справах дітей Дружківської міської ради - задовольнити

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житлом в будинку АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 05 вересня 2018року.

Суддя: Т.Л.Панова

Повний текст рішення складено 10 вересня 2018 року.

Суддя: Т.Л. Панова