Справа № 242/5443/18
Провадження № 2/242/1640/18
20 грудня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного заочного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша сила м. Селидове», Селидівська міська рада Донецької області в особі відділу реєстрації місця проживання громадян, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 18.10.2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. За вищевказаною адресою значиться також зареєстрованою її донька відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак остання з 2004 року за даною адресою не мешкає. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідача перешкоджає власнику розпорядитися власністю, вона вимушена нести додаткові витрати на утримання майна, позбавлена можливості оформити субсидію. Відповідач на прохання знятися з місця реєстрації не реагує, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та зняти відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 22.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимог та просить суд задовольнити їх у повному обсязі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223 , 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша сила м. Селидове», Селидівської міської радиа Донецької області в особі відділу реєстрації місця проживання громадян в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та свідка, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42588360 від 20.08.2015 року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить 2/3 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, на підставі договору дарування 2/3 частки квартири від 20.08.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу ОСОБА_3
Як вбачається з довідки від 03.09.2018 року, виданої Селидівського бюро технічної інвентаризації, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 станом на 01.01.2013 року числиться за ОСОБА_1
Згідно довідки виданої ОСББ «Наша сила», за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрованим значаться ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2
Відповідно до акту від 30.08.2018 року, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 з 2004 року в квартирі не проживає.
Згідно договору купівлі-продажу від 04.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, ОСОБА_2 придбала у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_3.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з позивачем ОСОБА_1, та йому відомо, що її донька ОСОБА_6 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, натомість він більше ніж пять років за вищевказаною адресою її не бачив.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Водночас відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.
У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.
Підсумовуючі вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 є такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме слід визнати відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.
Тоді як, позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою, на думку суду, задоволенню не підлягають, оскільки по своїй суті рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття даної особи з реєстрації.
На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша Сила м. Селидове», Селидівська міська рада Донецької області в особі відділу реєстрації місця проживання громадян, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, буд. № 2, буд. № 9, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, буд. № 2, буд. № 9, ІПН НОМЕР_2.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1) Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наша сила м. Селидове», місцезнаходження Донецька область, м. Селидове, вул. Гоголя, буд. № 2,

2) Селидівська міська рада Донецької області в особі відділу реєстрації місця проживання громадян, місцезнаходження Донецька область, м. Селидове, вул. Берегова, буд № 130, .

Суддя Н.О. Хацько