Справа № 574/365/18 Провадження №2/574/256/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області та Буринської районної державної адміністрації Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай), яке було посвідчено відповідним сертифікатом і належало її батьку ОСОБА_3. Однак коли звернулася до нотаріуса, останній відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки сертифікат виданий після смерті спадкодавця. Просила визнати за нею право на вказану земельну частку (пай).

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала і в своїх поясненнях підтвердила обставини викладені в позовній заяві.

Представник Буринської районної державної адміністрації в задоволенні позову не заперечувала, справу просила розглянути без її участі, про що повідомила суд телефонограмою.

Представник Чернечослобідської сільської ради про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився по невідомій причині, клопотання про відкладення судового розгляду не надав. Суд визнав можливим справу розглянути без його участі за наявними доказами.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Слобода Буринського району Сумської області померла мати позивачки ОСОБА_2, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, що було посвідчено сертифікатом серії НОМЕР_1 та успадковане нею після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, однак юридично не оформлено, що вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_3, свідоцтва про смерть ОСОБА_2, сертифікату на право на земельну частку (пай), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, свідоцтва про народження та про укладення шлюбу позивачки (а.с.5,7,9,10,11,13,14).

Як видно з довідки Чернечослобідської сільської ради ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном, тобто відповідно до вимог п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, будучи при цьому спадкоємцем першої черги за законом (а.с.8).

Факт прийняття спадщини позивачкою після смерті своєї матері ОСОБА_2 також підтверджений довідкою Чернечослобідської сільської ради (а.с.12), відповідно до якої спадщина останньою прийнята шляхом фактично вступу в управління та володіння спадковим майном.

В березні 2018 року позивачка звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки сертифікат НОМЕР_1 був виданий вже після смерті ОСОБА_3 (а.с.6)

Між тим право останнього на земельну частку (пай ) у суду сумнівів не викликає і було доведено в судовому засіданні.

Зокрема судом враховується, що паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, будучи членом КСП, був включений до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 виданий агрофірмі «Чернечослобідська» 11.07.1995 року і реалізував своє право на земельну частку (пай), площею 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), однак сертифікат на земельну частку (пай) будо видано після смерті останнього (а.с.15-21).

Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Чернечослобідської сільської ради Буринського району Сумської області та Буринської районної державної адміністрації Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_3, в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Чернечослобідське» розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке було успадковане нею після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 і належало останньому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 18.03.1997 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: