Справа № 216/2349/18
провадження №2/216/1948/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2018 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
в складі головуючого судді - Бутенко М. В.
секретаря - Янчук С. О.
без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 19. 12. ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця до досягнення ним повноліття. Заяву обґрунтовано наступним: з січня 2012 року по січень 2015 року сторони по справі мешкали разом у цивільному шлюбі. Від цих відносин в них народився син ОСОБА_4 19. 12. ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між сторонами не склалися та з січня 2015 року сторони припинили їх підтримувати. Після розірвання відносин син залишився мешкати разом з матірю, відповідач з моменту припинення відносин не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, син повністю знаходиться на утриманні матері, хоча стан здоровя, матеріальне становище, відсутність інших утриманців дозволяють відповідачу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, в звязку з чим позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.
Позивачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, за правилами ст.128-130 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання, тому, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Відповідач не повідомив суд про наявність обставин, що мають істотне значення при вирішенні судом питання щодо розміру аліментів та не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Сторони по справі з січня 2012 року по січень 2015 року мешкали разом у цивільному шлюбі. Від цих відносин в них народився син ОСОБА_4 19. 12. ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами не склалися та з січня 2015 року сторони припинили їх підтримувати. Після розірвання відносин син залишився мешкати разом з матірю, та повністю знаходиться на її утриманні, так як відповідач з моменту припинення відносин не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка та її син є внутрішньо переміщеними особами з Донецької області, мешкають у ОСОБА_1 у комунальному закладі «Криворізький центр для жінок, постраждалих від насильства в сімї», позивачка отримує невелику матеріальну допомогу щомісячно, якої недостатньо для повноцінного утримання дитини (а.с.4, 6,7, 8)
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно розяснень п. 17 Постанови ПВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.
Відповідно дост. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 14. 05. 2018 року року, і саме з цієї дати підлягають стягненню аліменти на утримання дитини.
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, аліменти на утримання сина ОСОБА_4 19. 12. ІНФОРМАЦІЯ_1, слід стягувати щомісячно в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180 182, 183, 191 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у сумі 704.80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)
Відповідач: ОСОБА_3, 13. 02. ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, мешкає за адресою: Донецька область, Селідовський район, с. Гостре, вул. Севастопольська 4/4.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Бутенко М. В.