Справа № 405/1976/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев'янко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову вказала, що 21.10.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем. В шлюбі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. На даний час шлюб з відповідачем розірваний згідно рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2011 року. З моменту розлучення син проживає з нею, вихованням та забезпеченням займається весь час вона, дитина перебуває на повному її утриманні. Зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням змінити своє ставлення до спільного сина та надавати матеріальну допомогу, однак відповідач ухиляється від покладеного на нього законом обовязку утримувати свою дитину, не піклується про здоровя дитини, її фізичний та духовний розвиток. Враховуючи, що з моменту розірвання шлюбу і по теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше відсотку встановленого законодавством на відповідний період часу від прожиткового мінімуму в місяць для дитини відповідного віку, за останні три роки, що передують дню предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.04.2018 року відкрито позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2018 року підготовче провадження у справі закрито,призначено справу до судового розгляду по суті.

На позовну заяву відповідачем поданий відзив, в якому останній позовні вимоги визнав частково. Проти стягнення аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку не заперечує. Проте проти вимоги щодо стягнення аліментів за минулі три роки відповідач заперечує у повному обсязі, оскільки твердження позивача в цій частині не відповідають дійсності. Зазначає, що в 2014 році виплатив позивачу на утримання сина 27 950 грн. Окрім зазначеного, вказує, що неодноразово надавав позивачу гроші на придбання одягу, шкільного приладдя, відпочинку для дитини. За період з 01.01.2014 року по 01.05.2017 року фактичний розмір грошових коштів сплачених відповідачем на утримання дитини склав 62 585,77 грн. За березень 2018 року відповідачем сплачено позивачу 1507,54 грн. В якості доказів на підтвердження своїх доводів надав довідки з місця своєї роботи та квитанції банківських операцій щодо перерахунку коштів позивачу не утримання дитини.

Позивачем в свою чергу, подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому остання заперечила проти доводів відповідача викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначила, що надані відповідачем квитанції про перерахунок їй коштів підтверджують її слова про неодноразові звернення до відповідача з проханням надання коштів на утримання сина та підтверджують несистемність сплати коштів. Також зазначила, що відповідач за ці роки жодного разу не приймав участі у додаткових витратах на сина: на лікування, на відпочинок, канцтовари та інше для школи, репетиторів, гуртки. За таких обставин, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач та її представник у судове засідання 07.08.2018 року не зявились, представник позивача ОСОБА_4 надав заяву від 07.08.2018 року зі змісту якої вбачається, що сторона позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Раніше у судових засіданнях пояснив, що позов підтримує в повному обсязі, просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за останні три роки, що передують дню предявлення позову до суду. Зазначив, що відповідачем надані квитанції за карткою банку з яких вбачається, що виплати здійснені не для отримувача ОСОБА_1, проте не заперечив, що виплати на утримання сина від відповідача були, але не весь час.

Відповідач та його представник у судове засідання 07.08.2018 року не зявились, представник відповідача ОСОБА_5 надала до суду заяву від 07.08.2018 року зі змісту якої вбачається, що сторона відповідача позовні вимоги визнала частково, в частині стягнення аліментів за попередні роки заперечила, просить розглянути справу без їх участі. Раніше у судових засіданнях пояснила, що квитанції де отримувач не позивач подані помилково, рішення про стягнення аліментів не було, матеріальна допомога позивачеві надавалася весь час, який сторони не проживають як подружжя. За 2017 рік сплачено 13567, 86 грн., за 2016 рік 10046 грн., 08.05.2018 року сплачено 1530 грн., відповідач сплачував навіть більше встановленого законом розміру. На даний час відповідач офіційно працює, щомісячний дохід складає 5800 грн.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що від спільного шлюбу, який рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2011 року розірвано, сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 177265 від 01.04.2015 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції (а.с.9).

Згідно довідки № 42 від 07.05.2018 року виданої ТДВ «Інтерресурси», ОСОБА_2 працював в ТДВ «Інтерресурси» з 25.06.2015 року по 10.04.2018 року на посаді майстер будівельних та монтажних робіт, та його дохід з 01.01.2016 року по 11.04.2018 року склав 108 279, 81 грн.(а.с. 30).

Згідно довідки про доходи № 4 від 08.05.2018 року, виданої ТОВ «Завод віконних конструкцій «БОСКО» посвідченої печаткою ТОВ «Інтерресурси», ОСОБА_2 справді працює у ТОВ «Завод віконних конструкцій «БОСКО» муляром, та за період з 12.04.2018 року по 30.04.2018 року отримав дохід в сумі 2 249,25 грн. (а.с. 29).

Відповідно до квитанції банківських операцій ПриватБанк за період з квітня 2016 по березень 2018 року відповідачем на рахунок позивача здійснювались перекази коштів у розмірі не меншому ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 31-33).

Тобто, відповідач добровільно сплачував вказані кошти на користь позивача на утримання їх сина.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України.

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України).

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом достовірно встановлено, що відповідач проживає окремо, дитина знаходиться на утриманні позивача по справі, при цьому суд враховує сімейний та матеріальний стан відповідача, а також те, що допомоги на утримання інших дітей він не надає, працює в ТОВ «Завод віконних конструкцій «БОСКО», має регулярний дохід, а також те, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька дитини та відповідач має змогу надавати таку допомогу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини починаючи з дня подання позову є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Враховуючи викладене, в частині стягнення з відповідача аліментів за минулі три роки, позов не підлягає задоволенню, оскільки не доведено та не надано належних доказів того, що позивач ОСОБА_1 вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Більш того, відповідачем під час судового розгляду підтверджено добровільну сплату коштів позивачу на утримання їх сина протягом минулих двох років.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, лише в частині стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21.01.2020 року.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (25011, м. Кропивницький, вул. Колодязна, 56, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (25030, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 21.01.2020 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (25011, м. Кропивницький, вул. Колодязна, 56, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда В.В. Драний