У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2018 Справа №607/14495/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Грицак Р.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення переплаченої суми судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про повернення переплаченої суми судового збору у розмірі 8000 гривень, сплаченого нею 23.11.2017 року при розгляді її цивільного позову до ТОВ «Тернопільхлібпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації, середньомісячного заробітку та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі звільняються від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати.

07.02.2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення по справі №607/14495/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Тернопільхлібпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації, інфляційних витрат, середньомісячного заробітку та заподіяної моральної шкоди, яким відмовлено в задоволенні позову.

10.07.2018р. Апеляційним судом Тернопільської області винесено постанову, якою частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 і стягнуто з ТОВ «Тернопільхлібпром» на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату 87,48 грн., суму індексації -1585,48 грн., інфляційне збільшення суми боргу 87,54 грн., а також відмовлено у стягненні на користь позивача витрат на правову допомогу. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. З ТОВ «Тернопільхлібпром» апеляційний суд стягнув судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. за розгляд справи у суді першої інстанції та 960 грн. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з квитанції 0.0.901550012.1 виданої ТФ ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.11.2017 року, ОСОБА_1 сплатила 8000 грн. судового збору.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 24.11.2017 року остання сплатила судовий збір у розмірі 8000 грн. виходячи з усіх заявлених нею вимог.

Частиною 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У даній справі предметом спору були вимога майнового характеру - стягнення заробітної плати, індексації, інфляційних, пені та середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, а також вимога немайнового характеру стягнення моральної шкоди. Відповідно до абзацу 2 підпункту другого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» станом на 23.11.2017 року за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.)

У відповідності до ст. 5 Закону України про «Судовий збір» від сплати судового збору в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6- 144цс13).

Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпГІ України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» та Постанова ВСУ від 29.01.2014 року по справі № 6-144цс13 (№ в ЄДРСРУ 37007895).

Конституційний суд України у рішеннях № 8-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року та № 9-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року вказав, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання нею позову, крім вимог про відшкодування моральної шкоди.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що заявником ОСОБА_1 надміру сплачено судовий збір у цивільній справі за її позовом до ТОВ «Тернопільхлібпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації, середньомісячного заробітку та відшкодування моральної шкоди у розмірі 7360 гривень, а тому заява про повернення переплаченої суми судового збору підлягає до часткового задоволення шляхом повернення заявнику вказаної суми із державного бюджету.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зобовязати Управління державного казначейства України в м. Тернополі Тернопільської області повернути ОСОБА_1 ( іпн НОМЕР_1 АДРЕСА_1) надміру сплачений судовий збір в розмірі 7360 грн. 00 коп., згідно квитанції 0.0.901550012.1 виданої ТФ ПАТ КБ «ПриватБанк» від 23.11.2017 на рахунок №0002, отримувач: Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, МФО 838012, банк одержувача: ГУ ДКСУ в Тернопільській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_2