БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 березня 2018 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі судового засідання Агашаріфовій В.А.

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (49074, м.Дніпро, вул. Ракетна, 17) до ОСОБА_3 (49000, АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (49000, АДРЕСА_2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 з вимогами про стягнення майнової шкоди з ОСОБА_5 в сумі 29 558,97 грн. та про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 в сумі 5000 грн.

01.09.2017 року відкрито провадження по справі.

06.11.2017 року до суду надійшли заперечення відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву, у яких зазначила, що відповідальність за завдання матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки несе особа, яка керувала транспортним засобом, тобто ОСОБА_4

03.01.2018 року до суду надійшла уточнена позовна заява, у якій ОСОБА_2 просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 29 558,97 грн. та окремо з відповідача ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним чином.

05.01.2017 року о 16:30 год. на вул.Січових Стрільців в м.Дніпрі сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належному їй транспортного засобу Mercedes-Benz Vito, р/н НОМЕР_1, було завдано механічним пошкоджень внаслідок протиправних дій водія ОСОБА_4, який керував транспортним засобом ЗАЗ «FORZA», р/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_5 Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2017 року встановлено вину ОСОБА_4 у вчинені ДТП. Висновком судового експерта від 13.02.2017 року визначено вартість матеріального збитку, завданого їй як власнику транспортного засобу Mercedes-Benz Vito, р/н НОМЕР_1, рівною 53125,97 грн. Вартість експертного дослідження склала 1400 грн. 24.07.2017 року ПрАТ «Європейський страховий союз» відшкодовано їй 24 967 грн. Окремо їй було сплачено 1 150,53 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування. Таким чином, залишок невиплаченої матеріальної шкоди складає 29 558,97 грн. і ця сума включає відшкодування вартості висновку судового експерту. Позивач вважає, що матеріальну шкоду їй повинні відшкодувати як власник автомобіля, так і заподіювач шкоди. Моральну шкоду оцінила в 5000 грн., обгрунтувавши її виключної необхідністю пересування автомобілем через онкологічне захворювання.

Ухвалою суду від 13.02.2018 року вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.02.2017 року у справі №200/1046/17 визнано винним у скоєнні ДТП 05.01.2017 року ОСОБА_4, який, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись у м.Дніпрі по вул.Січових Стрільців, 3а, не обрав безпечної швидкості руху та не дотримався дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки Мерседес, р/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, через що транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

13.02.2017 року на замовлення позивача судовим експертом ОСОБА_7 складено висновок №3248 з визначення вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику транспортного засобу Mercedes-Benz Vito, р/н НОМЕР_1 та встановлено розмір шкоди рівною 53 125,97 грн.

Вартість експертного дослідження склала 1400 грн. та сплачена позивачем у повному обсязі за квитанцією №0.0.703444519.1 від 10.02.2017 року.

Позивачем до суду доказів права власності на автомобіль НОМЕР_4 не надано, проте цей факт встановлений поліцейськими при складені протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить зворот схеми місця ДТП, а також відсутність заперечень з боку відповідачів.

Відповідно до листа Нацкомфінпослуг від 26.07.2017 року №5523/13-12, позивачу ПРАТ «Європейський страховий союз» виплачено страхове відшкодування в розмірі 24967 грн. за вирахуванням франшизи та 1150,53 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування.

Позивачем надано до суду копію пенсійного посвідчення з видом пенсії «по інвалідності, 2 група, загальне захворювання», доказів онкозахворювання до суду не надано.

Відповідачами до суду жодних доказів не надано.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивачем до суду доказів права власності ОСОБА_3 на автомобіль НОМЕР_5 не надано, однак даний факт встановлений поліцейськими при складені протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить зворот схеми місця ДТП, а також визнання цієї обставини ОСОБА_3 у письмових запереченнях.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У відповідності до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Тобто, володільцем об'єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об'єктом.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні встановити, хто та на якій правовій підставі володіє відповідним транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Позивачем не доведено, що дії власника автомобіля НОМЕР_5 - ОСОБА_3 були неправомірними, а також не встановлено та не доведено безпосередній причинний зв'язок між її діями та заподіяною внаслідок ДТП шкодою, в свою чергу, при встановленні саме цих обставин відповідно до ст. ст.1167,1187 ЦК України можливо покласти на власника обов'язок відшкодування шкоди.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, слід відмовити повністю.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди складає 53 125,97 грн., з яких 24967 грн. відшкодовано страховою компанією, підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 28158,97 грн., що кореспондується з заявленими позивачем вимогами.

Також, підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 вартість експертного дослідження в розмірі 1400 грн.

Згідно положень ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 1177, 1195 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Позивач у позовній заяві просила про відшкодування завданої їй моральної шкоди, яка полягала у неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем, порушенням їх нормальних життєвих зв'язків, викликаними у зв'язку із цими незручностями та вважала, що достатнім буде відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду на користь ОСОБА_2 у розмірі 2000 грн.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок відповідача ОСОБА_4 відповідно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 28158,97 грн., 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1400 грн. витрат на експертне дослідження, а всього 31558,97 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В. Шевцова