Провадження № 2/234/3305/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Науменко А.Е.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

справа № 234/12029/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації в особі Департаменту освіти та науки, треті особи ОСОБА_4 освіти і науки України, Державний навчальний заклад "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська" про визнання недійсним додаткової угоди до контракту та наказу про звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Донецької обласної державної адміністрації в особі Департаменту освіти та науки, треті особи ОСОБА_4 освіти і науки України, Державний навчальний заклад "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська" про визнання недійсним додаткової угоди до контракту та наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 23.05.2013 року між позивачем та ОСОБА_4 освіти і науки України було укладено контракт про призначення позивача на посаду директора Державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорськ", яку позивач обіймав до 05.07.2018 року.

19.04.2018 року позивача із застосуванням адміністративного тиску було змушено підписати ОСОБА_5 угоду до контракту директора Державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська" від 23.05.2013 року. Згідно п. 1 вказаної додаткової угоди з 19.04.2018 року звільнення з посади директора Державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорськ", заохочення, преміювання та притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснює Департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації. Всі інші умови контракту було залишено без змін.

Позивач вважає, що дана додаткова угода є недійсною, оскільки її зміст та умови суперечать вимогам п.п. 1, 2, 4, 5 ст. 203 ЦК України, а саме: додаткова угода суперечить вимогам ЦК України, КЗпПУ, інтересам суспільства, його моральним засадам. ОСОБА_5 угода вчинена особою, яка на момент вчинення не мала необхідного обсягу повноважень на вчинення такої угоди, а тому є недійсною відповідно до положень ст. 215 ЦК України. ОСОБА_5 угода суперечить п. 4.3 Контракту, згідно якого контракт може бути змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених законодавством України.

09.07.2018 року позивача було запрошено до Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації, де ознайомлено з Наказом Департаменту освіти і науки Донецької обласної державн6ої адміністрації № 129-к від 05.07.2018 року про його звільнення за власним бажанням. Позивач вважає, що даний наказ є незаконним, необґрунтованим, та підлягає скасуванню з наступних підстав. Сторонами контракту є ОСОБА_4 освіти і науки України в особі заступника Міністра ОСОБА_6 та ОСОБА_1 Таким чином, Директором Департаменту ОСОБА_7 було грубо порушено умови цивільного законодавства України, законодавства про працю та умови контракту, що потягло за собою незаконне розірвання контракту незаконне звільнення його з роботи та завдання збитків у вигляді недотриманого заробітку за час вимушеного прогулу. Більш того в наказі невірно вказано моє прізвище як ОСОБА_1, в той час як вірно прізвище позивача ОСОБА_1.

Просить суд визнати недійсною додаткову угоду до контракту директора Державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорськ" від 23.05.2013 року, укладену Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 19.04.2018 року. Визнати недійсним наказ Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації від 05.07.2018 року № 129-к. Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорськ". Визнати період з 10.07.2018 року по 31.08.2018 року часом вимушеного прогулу. Стягнути з відповідача по справі заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 18 256 грн. Допустите негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, але не більш як за один місяць.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19.12.2018 року позовні вимоги позивача в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорськ" залишені без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Додатково суду пояснив, що розпорядженням КМУ "Питання управління державними закладами професійної освіти, підпорядкованими ОСОБА_4 освіти і науки України" від 25.10.2017 року № 831-р до звершення процедури передачі з державної у комунальну власність підпорядкованих ОСОБА_4 освіти і науки державних закладів професійної (професійно - технічної) освіти передано обласним і Київській міській держадміністраціям для тимчасового виконання повноваження призначення на посаду директорів закладів освіти, фінансування яких здійснюється з обласних бюджетів, бюджету м. Києва, за результатами конкурсів шляхом укладання строкового трудового договору (контракту); заохочення, преміювання та притягнення до дисциплінарної відповідальності призначених директорів закладів освіти. У вказаному розпорядженні відсутні повноваження обласних держадміністрацій в частині звільнення директорів закладів освіти. 12.12.2017 року своїм листом "Щодо надання роз'яснень стосовно призначення директорів закладів професійної (професійно - технічної освіти" № 1/11 - 13000 посадові особи ОСОБА_4 освіти і науки роз'яснюють про необхідність зміни сторін у діючих контрактах директорів закладів освіти та покладають це на відповідний орган управління освітою. У даному випадку ні слова не має про надання повноважень обласним держадміністраціям змінювати сторони у діючих контрактах. Пізніше 02.02.2018 року своїм листом "Щодо надання інформації" № 1/11-1169 посадові особи ОСОБА_4 освіти і науки України в порушення Розпорядження КМУ № 831-р та діючому законодавству України в частині укладання, зміни та розірвання правочинів, надають зразок ОСОБА_5 угоди до діючих контрактів директорів, які були повинні підписати останні та Департаменти освіти і науки ОДА. В цій додатковій угоді не вказується зміна сторін контракту, а встановлюється право ОДА звільняти з посад діючих директорів. Оскільки контракт був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 освіти і науки України, то всі зміни до контракту повинні бути оформлені між сторонами контакту, як вказано в п. 6.3 контракту. При підписанні додаткової угоди ОСОБА_7 навмисно умовчувала той факт, що Департаменту КМУ не надано право на звільнення ОСОБА_1 Таким чином, при підписанні додаткової угоди ОСОБА_1 був введений в оману, що тягне за собою визнання її не дійсною. Крім того, на час підписання додаткової угоди ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні та по причині прийняття ліків не міг адекватно усвідомлювати значення своїх дій. 27.06.2018 року ОСОБА_1 дійсно подав відповідачу заяву про звільнення за станом здоров'я, але відповідач повинен був роз'яснити позивачу про те, що заяву про звільнення він повинен подавати до ОСОБА_4 освіти та науки України та розривати достроково контракт з роботодавцем. Натомість, посадова особа відповідача, з перевищенням своїх посадових обов'язків, винесла наказ про звільнення позивача, тим самим незаконно лишила позивача конституційного права на труд.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовну заяву та суду пояснив, що на час підписання додаткової угоди він знаходився на лікарняному, його переконали для підписання додаткової угоди. Він підтверджує, що дійсно сам подав заяву про звільнення. Але вважає, що його ввели в оману, а тому він підписав угоду.

Представник Відповідача надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Згідно із статутом Державний навчальний заклад "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська" підпорядкований ОСОБА_4 освіти і науки України. Наразі запущено довготривалий процес передачі всіх державних професійних (професійно - технічних) закладів освіти до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходяться в управлінні обласної ради. Станом на сьогодні він не завершений. Так, з 01.01.2018 року розпорядженням КМУ від 25.10.2017 року № 831-р "Питання управління державними закладами професійної освіти, підпорядкованими ОСОБА_4 освіти і науки України" обласним державним адміністраціям було тимчасово передано виконання окремих повноважень з управління такими закладами, зокрема здійснення їх матеріально - технічного та фінансового забезпечення, призначення на посаду директорів, заохочення, преміювання та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності. Розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово - цивільної адміністрації від 26.01.2018 року № 99/5-18 "Про тимчасове виконання повноважень з управління державними закладами професійної (професійно - технічної) освіти, підпорядкованими ОСОБА_4 освіти і науки України" такі функції було покладено на департамент. Розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника військово - цивільної адміністрації від 18.04.2018 року № 496/5-18 Положенням про департамент затверджено у новій редакції. Відповідно до п.п. 9 п. 4 якого департамент в установленому порядку згідно з делегованими повноваженнями укладає та припиняє дії контрактів з керівниками державних закладів професійної (професійно - технічної) освіти, підпорядкованими ОСОБА_4 освіти і науки. Таким чином, починаючи з 26.01.2018 року повноваження щодо управління закладами професійної (професійно - технічної) освіти Донецької області, в тому числі ДНЗ "МВПУ" було покладено на департамент.

ОСОБА_4 освіти і науки України від 12.12.2017 року № 1/11-13000 надано роз'яснення стосовно призначення директорів закладів професійної (професійно - технічної) освіти, згідн6о яких контракти, які укладені МОН з директором закладу до 01.01.2018 року діють до завершення строку. Проте, відповідному органу управління освітою необхідно укласти з 01.012018 року додаткову угоду до діючого контракту про зміну сторін. ОСОБА_4 освіти і науки України від 02.02.2018 року № 1/11-1169 зверталася увага обласних державних адміністрацій про набрання чинності Розпорядження КМУ від 25.10.2017 року № 831-р. Крім цього, було надано низку завдань, зокрема, щодо необхідності укладання з директорами закладів професійної (професійно - технічної) освіти додаткових угод до діючих контрактів про зміну сторін. Ці листи направлялися і керівникам закладів професійної (професійно - технічної) освіти, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 щодо майбутньої процедури. укладання додаткової угоди з департаментом. Зауважень від ОСОБА_1 з цього приводу не надходило. на виконання вищезазначених приписів ОСОБА_4 освіти і науки України між департаментом та директором ДНЗ "МВПУ" ОСОБА_1 19.04.2018 року було укладено додаткову угоду до контракту директора ДНЗ "МВПУ" від 23.05.2013 року. Незгоди з цього приводу ОСОБА_1 не висловлював.

Тобто, така угода була укладена ОСОБА_1 добровільно та з відому та прямої вказівки ОСОБА_4 освіти і науки України.

Підставою для видання наказу про звільнення ОСОБА_1 передувала подана заява позивача про звільнення за станом здоров'я з 09.07.2018 року. До цієї заяви позивачем було надано копії власного контракту, додаткової угоди до нього та медичної довідки. Отже, директором департаменту було видано власний наказ від 05.07.2018 року № 129-к "Про звільнення ОСОБА_1С." на підставі власної заяви позивача за станом здоров'я відповідно до чинного законодавства. Щодо посилання ОСОБА_1 про помилку в його прізвищі у наказі про звільнення департамент повідомляє, що після отримання цієї інформації були внесені відповідні зміни до наказу від 05.07.2018 року № 129-к. Зазначена помилка не вплинула на зміст запису у трудовій книжці позивача. За таких обставин, відповідач вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у позові.

Представник третьої особи - ОСОБА_4 освіти і науки України у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи - Державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська" у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши надані сторонами докази, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексув межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно ст. 21 Кодексу Законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Так, ч. 3 ст. 54 Закону України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-ХІІ (зі змінами та доповненнями в редакції, що діяла станом на час укладання контракту з позивачем), передбачалося, що педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом.

За пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів», згідно зі ст. 24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. При укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв'язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству (ст.21 КЗпП). Власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств). Порушення цих вимог може бути підставою для визнання відповідно до ст. 9 КЗпП недійсними умов праці за контрактом, які погіршують становище порівняно з законодавством України.

Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору.

Згідно ст. 23 Кодексу Законів про працю України трудовий договір може бути:

1) безстроковим, що укладається на невизначений строк;

2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін;

3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Згідно ст. 36 Кодексу Законів про працю України підставами припинення трудового договору є:

1) угода сторін;

2) закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення;

3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу;

4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45);

5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв'язку із зміною істотних умов праці;

7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи;

7-1) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення;

7-2) з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади";

8) підстави, передбачені контрактом;

9) підстави, передбачені іншими законами.

Згідно ст. 36 Кодексу Законів про працю України строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу.

Спори про дострокове розірвання трудового договору вирішуються в загальному порядку, встановленому для розгляду трудових спорів.

В судовому засіданні встановлено, що згідно контракту директора ДНЗ "Міжрегіонального вищого професійного будівельного училища м. Краматорська" ОСОБА_1 від 23.05.2013 року, укладеного між ОСОБА_4 освіти і науки України та ОСОБА_1, за цим контрактом ОСОБА_1 призначається на посаду директора ДНЗ "Міжрегіонального вищого професійного будівельного училища м. Краматорська" строком на 5 років з 01.09.2013 року по 01.09.2018 рік, а ОСОБА_4 забезпечує виконання умов щодо оплати праці керівника (а.с. 92 - 98)

Вказаний контракт був підписаний позивачем та заступником Міністра ОСОБА_6 з боку ОСОБА_4 освіти і науки України та погоджений заступником директора департаменту освіти і науки Донецької облдержадміністрації ОСОБА_8

Згідно п. 1.5 Контракту ОСОБА_1 підзвітний та підконтрольний ОСОБА_4, департамент освіту і науки Донецької обласної (міської) державної адміністрації, несе відповідальність в межах та у спосіб, передбачених законодавством України та цим Контрактом.

Згідно до п. 4.1 Контракту сторона, яка вважає за необхідне змінити або розірвати Контракт надсилає іншій стороні за адресою, яка вказана у розділі 7 Контракту письмову пропозицію про це, додавши до неї два примірника додаткової угоди, підписані стороною та скріплені її печаткою.

Згідно п. 4.2 Контракту сторона, яка одержала відповідну пропозицію з двома примірниками додаткових угод, у тридцятиденний строк приймає відповідне рішення, про що повідомляє іншу сторону.

Згідно до 4.4. Цей контракт припиняється:

4.4.1 у звязку із закінченням строку його дії;

4.4.2 за згодою сторін.

4.4.3 з ініціативи ОСОБА_4.

4.4.4 з ініціативи Керівника:

- у зв'язку з порушенням ОСОБА_4 законодавства про працю;

- у випадку невиконання ОСОБА_4 умов. передбачених цим Контрактом.

4.4.5 підставою для дострокового розірвання Контракту за ініціативою Керівника є також хвороба або інвалідність, що перешкоджають виконанню службових обовязків за контрактом.

19 квітня 2018 року між ОСОБА_1 та Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрацією було укладено додаткову угоду до контракту директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська) від 23 травня 2018 року, про те, що з 19 квітня 2018 року звільнення з посади директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» ОСОБА_1, його заохочення, преміювання та притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснює Департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації. Всі інші умови Контракту залишились незмінними. (а.с. 34)

Вказана додаткова угода від 19.04.2018 року була підписана позивачем.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2017 р. № 831-р. до завершення процедури передачі з державної у комунальну власність підпорядкованих ОСОБА_4 освіти і науки державних закладів професійної (професійно-технічної) освіти передано для тимчасового виконання одне з повноважень: призначення на посаду директорів закладів освіти, фінансування яких здійснюється з бюджетів міст обласного значення-обласних центрів, за результатами конкурсів шляхом укладання строкового трудового договору (контракту). Розпорядження набирає чинності з 01 січня 2018 року. (а.с.59-60).

Згідно листа заступника міністра освіти і науки України, органам місцевого самоврядування, місцевим державним адміністраціям, керівникам закладів професійної керівниками надано розяснення і рекомендації стосовно призначення директорів закладів професійної (професійно-технічної) освіти, а саме: контракти, які укладені МОН з директором закладу до 01.01.2018 року, діють до завершення строку. Проте, відповідному органу управління освітою необхідно укласти з 01.01.2018 року додаткову угоду до діючого контракту про зміну сторін.(а.с. 62-65)

Згідно розпорядження голови Обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 26.01.2018 року № 99/5-18 ОСОБА_9, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2017 року № 831-р «питання управління державними закладами професійної (професійно-технічної) освіти, підпорядкованими ОСОБА_4 освіти і науки України, до завершення процедури передачі їх з державної у комунальну власність: Департаменту освіти і науки облдержадміністрації (ОСОБА_7) з дотриманням вимог чинного законодавства забезпечити виконання повноважень, переданих облдержадміністрації розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25 жовтня 2017 року № 831-р «Питання управління державними закладами професійної (професійно-технічної) освіти, підпорядкованими ОСОБА_4 освіти і науки. (а.с. 66-67).

Згідно розпорядження голови обласної державної адміністрації керівника обласної військово-цивільної адміністрації ОСОБА_9 від 18.04.2018 року № 496/5-18, внесено зміни до Положення Департаменту освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 18 березня 2013 року № 121. (а.с. 79 - 90)

ОСОБА_4 освіти і науки України передало департаменту особові справи керівників закладів професійної (професійно - технічної) освіти Донецької області, в тому числі особову справу Позивача, що підтверджується актом прийому - передавання особових справ керівників закладів професійної (професійно - технічної) освіти з переліками особових справ керівників закладів професійної (професійно - технічної) освіти Донецької області та листом ОСОБА_4 освіти і науки України від 12.12.2017 року № 1/9 - 683 "Про передачу особових справ" (а.с. 145 - 152)

27 червня 2018 року, ОСОБА_1 на імя директора департаменту освіти і науки України написав заяву про звільнення його з займаної посади директора державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», у звязку з неможливістю роботи за станом здоровя з 09.07.2018 року. (а.с. 91)

До своєї заяви про звільнення позивач ОСОБА_1 додав копії листків непрацездатності, з яких вбачається, що з 23.03.2018 р. по 23.04.2018 р., 27.04.2018 р. по 14.05.2018 р., з 18.05.2018 р. по 29.05.2018 р. він перебував на лікарняному. (а.с. 103-104)

Згідно табелю обліку робочого часу, ОСОБА_1 з 16.01.2017 р., 01.02.2017 р. по 28.02.2017 р., 01.03.2017 р. по 31.03.2017 р., 17.05.2017 р. по 31.05.2018 р., 01.06.2017 р. по 09.06.2017 р., 07.08.2017 р. по 23.08.2017 р., 03.11.2017 р. по 30.11.2017 р., 01.04.2018 р. по 24.04.2018 р., перебував на лікарняному. (а.с. 116-134)

Згідно наказу № 129-к від 05.07.2018 року, директора державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», ОСОБА_1 звільнено 09 липня 2018 року за власним бажанням згідно зі ст. 39 Кодексу законів про працю та достроково припинено контракт від 23.05.2013 року, про що зроблено відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 35, 36-38, 105 - 106)

Згідно наказу № 177/165-18к від 20.09.2018 р. у звязку із виявленням помилки у наказі директора департаменту від 05.07.2018 року № 129-к від 05.07.2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 з метою приведення його у відповідність, були внесені зміни до наказу у написанні прізвища "Бережнов" у всіх відмінках замінено словом «Бережний» у відповідних відмінках. (а.с. 107)

В судовому засіданні встановлено, що позивач підписав контракт, на підставі якого був призначений на посаду директора ДНЗ "Міжрегіонального вищого професійного будівельного училища м. Краматорська", строком на 5 років з 01.09.2013 року по 01.09.2018 рік та виконував роботу за даною посадою протягом строку з 01.09.2013 року по день його звільнення, а саме: по 09.07.2018 року. Також позивачем з відповідачем було укладено додаткову угоду до контракту, згідно якої з 19 квітня 2018 року звільнення з посади директора Державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська» ОСОБА_1, його заохочення, преміювання та притягнення до дисциплінарної відповідальності здійснює Департамент освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації. Всі інші умови Контракту залишились незмінними.

Таким чином, відповідно до наведеного, приймаючи до уваги засади диспозитивності цивільного судочинства згідно ст. 13 ЦПК України, суд приходить до висновку, що між сторонами наявні строкові трудові правовідносини і спір підлягає вирішенню на підставі правових норм, що регуюють умови трудового договору з визначеним строком з врахуванням умов контракту.

Судом встановлено, що 27 червня 2018 року, ОСОБА_1 на імя директора департаменту освіти і науки України написав заяву про звільнення його з займаної посади директора державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», у звязку з неможливістю роботи за станом здоровя з 09.07.2018 року. Згідно наказу № 129-к від 05.07.2018 року, директора державного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська», ОСОБА_1 звільнено 09 липня 2018 року за власним бажанням згідно зі ст. 39 Кодексу законів про працю та достроково припинено контракт від 23.05.2013 року, про що зроблено відповідний запис до трудової книжки позивача.

Згідно запису в трудовій книжці 09.07.2018 року ОСОБА_1 звільнений з посади директора державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська" за власним бажанням відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу законів про працю України на підставі наказу ДОН ДОДА від 05.07.2018 року № 129-к (а.с. 17 зв. лист)

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» відповідно до ст. 39 КЗпП працівник вправі вимагати розірвання строкового трудового договору при наявності для цього поважних

причин (ч. 1 ст. 38 КЗпП). Спори про дострокове розірвання такого трудового договору вирішуються в загальному порядку, встановленому для розгляду трудових спорів.

Оскільки на працівників, з якими укладено контракт, поширюється законодавство про працю, що регулює відносини по трудовому договору, за винятком, встановленим для цієї форми трудового договору, їх трудовий договір може бути припинений з інших підстав, передбачених законодавством (ст. ст. 36, 39-41 КЗпП України).

На контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними.

Таким чином, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання договору.

Отже, трудовий контракт може припинятися: з підстави передбаченої загальним, спеціальним законодавством або з підстави, визначеної сторонам в контракті.

Контракт та додаткова угода у редакції відповідача стосовно позивача не суперечить нормам трудового законодавства.

Контракт та додаткова угода до контракту укладається при досягненні домовленостей обох сторін, тому відповідач мав право, а не обов'язок укласти запропоновану пвідповідачем додаткову угоду до контракту.

Роботодавець з урахуванням засад самостійності юридичної особи та її господарської діяльності не позбавлений можливості вводити додаткові умови до трудового договору, які не суперечать чинному законодавству. При цьому суд не може втручатися у переговорний процес сторін та зобов'язувати вирішити спір на певних умовах, які сприятливі одному з учасників, оскільки з таких питань сторони мають досягти взаємного погодження.

Відповідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

В судовому засіданні не знайшли підтвердження твердження представника позивача про введення позивача в оману при підписанні додаткової угоди з боку відповідача, та застосування адміністративного тиску до позивача, а тому до цих пояснень суд відноситься критично.

Посилання представника позивача на положення ст.ст. 203, 215, 229 ЦК України не заслуговують на увагу, оскільки, згідно правової позиції Верховного суду України, висловленої при розгляді цивільної справи № 6-530цс15 від 24.06.2015 року, враховуючи, що відповідно до статті 21 КЗпП України предметом трудового договору (контракту) є праця (трудова функція) особи, яка є обєктом саме трудових правовідносин, які повною мірою врегульовані трудовим законодавством (зокрема, статтями 3, 7, 9, 91 , 44 КЗпП України) положення ЦК України щодо умов дійсності правочину та правових наслідків недійсності правочину не підлягають застосуванню для регулювання суспільних відносин, які виникають у звязку з укладенням трудового договору (контракту).

Установивши наявність між сторонами договору трудових правовідносин, які регулюються нормами трудового й спеціального законодавства, та факт укладення цього договору саме у зв'язку з існуванням трудових правовідносин, суд дійшов висновку про те, що укладений договір не є правочином у розумінні статті 202 ЦК України, на який поширюються передбачені нормами статей 203, 215 цього Кодексу загальні вимоги щодо чинності правочину та який може бути визнаний недійсним із передбачених ЦК України підстав із застосуванням наслідків недійсності правочину.

Аналізуючи представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання недійсною додаткової угоди до контракту директора Державного навчального закладу "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська" від 23.05.2013 року, укладену Департаментом освіти і науки Донецької обласної державної адміністрації та ОСОБА_1 19.04.2018 року, визнання недійсними наказу про звільнення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не доведені та не підлягають до задоволення.

За таких обставин відсутні й підстави для задоволення позиву в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки ці вимоги є похідними від першої вимоги, у задоволенні якої відмовлено. А відтак, і підстав для задоволення вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не має.

Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно п. 9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, з урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору у разі залишення позову без задоволення судовий збір з відповідача стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81, 141, 259, 263 265 ЦПК України, КЗпП України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації в особі Департаменту освіти та науки, треті особи ОСОБА_4 освіти і науки України, Державний навчальний заклад "Міжрегіональне вище професійне будівельне училище м. Краматорська" про визнання недійсним додаткової угоди до контракту та наказу про звільнення, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького Апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Повне судове рішення складено 21.12.2018 року.

Суддя:

Рішення постановлено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: