КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/267/2018 Головуючий в 1-й інстанції - Колдіна О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів, -

у с т а н о в и в :

У грудні 2016 року позивач пред'явила вказаний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» та зазначала, що 09.11.2013 року було укладено між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» два типових договори банківського вкладу: у гривні № SAMDNWFD600 та доларах США № SAMDNWFD800 «Стандарт» строком на один місяць.

Відповідно до умовдоговору № SAMDNWFD600 Банк прийняв на депозитний рахунок кошти в сумі 8420 гривень з виплатою 9,5% річних в кінці строку 09.12.2013 року.Договором було передбачено, що у разі відсутності звернення вкладника вклад автоматично продовжується на новий черговий місячний строк з 10 числа наступного місяця. При цьому, згідно з п.8 проценти на вклад на новий строк нараховуються за ставкою, яка застосовується Банком для вкладів такого ж найменування та строку без укладення додаткових угод.

21.02.2014 р. вклад було поповнено на 7000 гривень через комп'ютерний сервіс «Приват-24» з банківської картки. Загальна сума вкладу склала без врахування нарахованих відсотків 15420 гривень. Випискою по рахунку, наданою ПАТ КБ «ПриватБанк» підтверджується, що після 10.03.2014 року. до 09.09.2015 року проценти на картковий рахунок № 505492за депозитним договором не нараховувались.

Згідно з договором № SAMDNWFD800 від 09.11.2013 рокупозивач внесла на депозитний рахунок кошти в доларах США в сумі 4000 доларів США з виплатою 5,5% річних в кінці строку вкладу - 09.12.2013 року з можливістю пролонгації договору. Проценти на вклад на новий строк за умовами даного договору нараховуються за ставкою, яка застосовується Банком для вкладів такого ж найменування та строку без укладення додаткових угод. За даним договором зарахування відсотків відбувалось до 10.03.2014 року.

Позивач зазначає, що вклади на депозитні рахунки були внесені у м.Севастополі за місцем її проживання.

У зв'язку з окупацією Криму вона переїхала проживати до Києва і 25.07.2014 року письмово звернулась до Філії «Київське Головне регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк», а 27.08.2014 рокудо головного офісу Банку в м. Дніпропетровськ про повернення суми внесених на депозитні рахунки коштів та нарахованих відсотків.Однак, у поверненні коштів їй було відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 28 170, 85 грн. за договором № SAMDNWFD600 від 09.11.2013 року, у т.ч. суму вкладу 15 420 гривень, суму нарахованих за період з 10.04.2014 року по 09.08.2015 року відсотків 3 661,89 гривень, суму втрат від інфляції урезультаті прострочення видачі банківського вкладу та нарахованих за період з 10.04.2014 рокупо 09.07.2014 рокувідсотків на банківський вклад з дати письмового звернення 25.07.2014 рокуза час прострочення з 01.08.2014 року по 30.06.2015 року включно 9098,96 гривень; стягнути з відповідача борг в сумі 4 565 доларів США за договором № SAMDNWFD800 від 09.11.2013 року, у тому числі суму початкового вкладу 4 000 доларів США та суму відсотків 565 доларів США, нарахованих за період з 10.11.2013 року по 09.09.2015 року.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 27 березня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк на користь ОСОБА_1 суму боргу за депозитним договором № SAMDNWFD600 від 09.11.2013 року в розмірі 25 386 гривень 41 копійка, з яких: сума вкладу в розмірі 15 420 гривень, відсотки за період з 10.04.2014 року по 09.08.2015 року в розмірі 877 гривень 45 копійок, інфляційні збитки за період з 01.08.2014 по 30.06.2015 року в розмірі 9 088 гривень 96 копійок. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму боргу за депозитним договором № SAMDNWFD800 від 09.11.2013 року в розмірі 4314 доларів США 97 центів, з яких: сума вкладу в розмірі 4 000 доларів США, відсотки за період з 10.11.2013 року по 09.08.2015 року в розмірі 314 доларів 97 центів.

Стягнуто з ПАТ КБ«ПриватБанк» в дохід держави судовий збір в розмірі 1388 гривень 70копійок.

У іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити. У решті рішення залишити без змін. Зазначає, що відповідно до п. 5 Постанови НБУ № 260, банки, у тому числі ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів, про що повідомити Національний банк України. Таким чином, відокремлений підрозділ ПАТ КБ «Приватбанк» на території АРК та міста Севастополя не має правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, після окупації АРК та міста Севастополя. У ЗМІ неодноразово оприлюднювалася офіційна інформація, що майно АВТ КБ «Приватбанк», яке знаходиться на території Криму, буде реалізоване, а за рахунок цих коштів здійснюватиметься розрахунок з клієнтами відповідача.02.04.2014 року було прийнято Федеральний Закон № 39-ФЗ «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя» . На підставі вказаного закону Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників здійснює компенсаційні виплати у тому числі клієнтам Філії «Кримське РУ ПАТ КБ «Приватбанк» поза волею відповідача. Позивачі в разі підтвердження ними факту укладання договорів банківських вкладів з відповідачем мають надати інформацію та документальне підтвердження відсутності на час розгляду справи в суді та ухвалення судового рішення у справі придбання Автономною некомерційною організацією «Фонд захисту вкладників уповноваженим банком Фонду у позивачів прав вимог за вкладами,повернення яких вони вимагають від банку.

Позивачем не було доведено належними доказами як факт знаходження грошових коштів на банківських рахунках на час розгляду справи, так і факт відсутності придбання АНО «ФЗВ» у позивачів права вимоги щодо повернення банківських вкладів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції установлено, що 09.11.2013 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір № SAMDNWFD600 вклад «СТАНДАРТ».

Відповідно до умовдоговору № SAMDNWFD600 банк прийняввід позивача на депозитний рахунок кошти в сумі 8420 гривень з виплатою 9,5% річних в кінці строку - 09.12.2013 року.

Пунктом 6 договору передбачено, що у разі відсутності звернення вкладника щодо повернення коштів, вклад автоматично продовжується на новий черговий місячний строк. Строк дії договору може продовжуватись неодноразово.

Згідно з п.8 проценти на вклад на новий строк нараховуються за ставкою, яка застосовується банком для вкладів такого ж найменування та строку без укладення додаткових угод.

Сторони домовились, що у вкладника є право достроково розірвати договір, повідомивши про це Банк за два банківські дні до дати розірвання договору.

21.02.2014 рокувклад було поповнено на 7000 гривень через комп»ютерний сервіс «Приват-24» з банківської картки.

Загальна сума вкладу склала без врахування нарахованих відсотків 15420 гривень.

Укладення зазначеного договору підтверджується випискою по особовому рахунку клієнта, відповідно до якої міститься інформація про внесення на депозитний рахунок 7000 гривень, а також нарахування відсотків на повну суму вкладу за договором SAMDNWFD600. Зазначена інформація не була спростована банком.

Крім того, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір №SAMDNWFD800 від 09.11.2013 року.

Згідно з умовами оговору № SAMDNWFD800 від 09.11.2013 року позивач внесла на депозитний рахунок кошти в сумі 4000 доларів США з виплатою 5,5% річних в кінці строку вкладу - 09.12.2013 року, з можливістю пролонгації договору.

Проценти на вклад на новий строк за умовами даного договору нараховуються за ставкою, яка застосовується банком для вкладів такого ж найменування та строку без укладення додаткових угод.

На підтвердження внесення коштів на депозитний рахунок позивач надала оригінал квитанції, яка досліджена судом.

Позивач зазначає, що вклади на депозитні рахунки були внесені у м.Севастополі за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися

на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції установив та виходив з того, що позивач довів належними та допустимими доказами право на отримання невиплачених відповідачем вкладів за вказаними договорами відповідно в розмірі 15460 грн. та 4000 доларів США, а також на отримання відсотків за період з 10.04.2014 року до 25.07.2014 року за договором № SAMDNWFD600 відсотків за період з 10.04.2014 року по 25.07.2014 року в розмірі 716,50 гривень ( із застосуванням процентної ставки в розмірі 16% річних, встановлених Банком для вкладів такого ж найменування), а за період з 25.07.2014 року по 09.08.2015 року відсотки , виходячи з відсоткової ставки 1%, встановлених банком для договорів « на вимогу» згідно з положеннями ч.2 ст.1070 ЦК України, у розмірі 160,95 гривень,за договором № SAMDNWFD800 відсотки за період з 10.04.2014 р. по 25.07.2014 р. в розмірі 259,48 доларів США ( із застосуванням процентної ставки в розмірі 5,5% річних, встановлених Банком для вкладів такого ж найменування), а за період з 25.07.2014 року по 09.08.2015 року відсотки , виходячи з відсоткової ставки 1%, встановлених банком для договорів « на вимогу» згідно з положеннями ч.2 ст.1070 ЦК України, що у розмірі 11,99 доларів США. З урахуванням проведеного судом розрахунку за Договором SAMDNWFD600 з відповідача підлягає стягненню сума нарахованих відсотків в розмірі 877,45 гривень, а за Договором SAMDNWFD800 сума відсотків в розмірі 341,97 доларів США.

Крім того суд першої інстанції прийшов до висновку про застосування до правовідносин,які виникли між сторонами , положень ст. 625 ЦК України ,та стягнув з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за договором SAMDNWFD600 у зв»язку з порушенням відповідачем грошового зобов»язання .

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду відповідає встановленим обставинам та правовідносинам,які виникли між сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Колегія суддів відхиляє аргумент апеляційної скарги про те, що відокремлений підрозділ ПАТ КБ «ПриватБанк» на території м.Севастополя після окупації території АРК та м.Севастополя не мав правових підстав та можливості здійснювати банківську діяльність, оскільки дана обставина не звільняє банк від виконання зобов'язання перед позивачем щодо повернення банківського вкладу.

Ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції відповідач не надав доказів на підтвердження отримання грошових коштів позивачем по вказаним депозитним договорам від АНО «ФЗВ», як на це вказує відповідач в апеляційній скарзі.

Наявність у позивача оригіналів депозитних договорів,виписки по картці/рахунку в частині руху коштів по договору №SAMDNWFD600 наданої банком позивачу 09.09.2015 рокута оригінал квитанції про отримання банком 4000 доларів США по договору SAMDNWFD800, які оглянуті в судах першої та апеляційної інстанції, свідчить про наявність між сторонами правовідносин з банківського вкладу, а відтак не заслуговує на увагу аргумент відповідача про недоведеність позивачем факту знаходження грошових коштів на банківських рахунках на час розгляду справи та факту відсутності придбання АНО «ФЗВ» у позивача права вимоги щодо повернення банківських вкладів.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв&qugn;язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 374,375,381-384,ч.3ст.389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного банку комерційного банку

Приватбанк» залишити без задоволення..

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук