УХВАЛА

17.12.2018 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинської В.Е., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, грошової компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, грошової компенсації за несвоєчасну виплачену заробітну плату загальна вартість якої складає 31381,77 грн ( заробітна плата в сумі 28272,47 грн та компенсація в сумі 3109,30 грн.). Згідно з положенням ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

З метою забезпечення правильного й однакового застосування судами норм цивільного процесуального законодавства, що регулює наказне провадження, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ прийнята постанова № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження».

Відповідно до п. 9 Постанови, наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально - правової вимоги і документів доданих до заяви.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Так, відповідно до положень вказаної статті, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення нарахованої але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Наведене вказує на наявність між сторонами спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України заявлення вимоги, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, суддя дійшов до висновку про відмову заявнику у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.160,161,165,260,261,ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, грошової компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Розяснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, однак заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя В.Е. Дорошинська