КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 355/1305/17 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Литвиненко О.Л.

18 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 25 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, припинення права власності, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та з урахуванням зміни підстав позову просив у порядку поділу майна подружжя визнати земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_1

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 25 вересня 2018 року позов залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати. Посилається на те, що оскаржувана ухвала суперечить діючому законодавству України та фактичним обставинам справи.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що по первісному позову суд не мав права та підстав залишати без руху справу та сторона апелянта вважала, що після спливу строку для усунення недоліків призначать справу до розгляду за першими позовними вимогами.

Сторони справи в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3677/2018
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності сторін справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки позовної заяви, не сплатив судовий збір.

З таким висновком суду не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що у жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та просив визнати земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_1 (а. с. 2-3).

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року відкрито провадження в справі за вказаними позовними вимогами та призначено справу до розгляду на 03 листопада 2017 року (а. с. 25). У зв'язку з неявкою сторін в судові засідання, відповідача розгляд справи неодноразово відкладався 03 листопада 2017 року, 20 листопада 2017 року, 12 грудня 2017 року, 16 січня 2018 року, 02 лютого 2018 року, 26 квітня 2018 року, 30 травня 2018 року (а. с. 40, 50, 57, 62, 79, 99, 103).

13.06.2018 Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи здійснено заміну судді Єременко В.М. на головуючого суддю Литвиненко О.Л. (а. с. 108).

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог та просив визнати земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_1; припинити (скасувати) право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку; державний акт на право власності на земельну ділянку визнати недійсним та визнати за позивачем право власності на останню (а. с. 114-117).

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року ОСОБА_3 прийняла до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 26 липня 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, припинення права власності, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку залишено без руху. Зазначено, що позивачем заяву про збільшення позовних вимог подано без додержання вимог, викладених в ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: не сплачено судовий збір по позовних вимогах про: припинення права власності; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку; визнання права власності на земельну ділянку (а. с. 155).

Зазначену ухвалу суду представник ОСОБА_1 отримав 17 вересня 2018 року відповідно до зворотного поштового повідомлення (а. с. 168).

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За наведеного, у разі встановлення після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, суд залишає позовну заяву без руху та надає строк для усунення недоліків останньої та у разі їх не усунення в строки, постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 176 ЦПК України у разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Матеріали справи свідчать, що у жовтні 2017 року ОСОБА_1, звертаючись до суду із позовними вимогами до ОСОБА_2 про визнання земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_1 сплатив судовий збір в належному розмірі 640 грн. (а. с. 1).

Також у квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну підстав позову та просив у порядку поділу майна подружжя визнати земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку (а. с. 88-91).

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог та просив визнати земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 яка належить ОСОБА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_1; припинити (скасувати) право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку; державний акт на право власності на земельну ділянку визнати недійсним та визнати за позивачем право власності на останню (а. с. 114-117).

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року суддя Литвиненко О.Л. прийняла до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання майна особистою приватною власністю, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (а. с. 147).

Таким чином, позивач, подаючи первісну позовну заяву, сплатив судовий збір в належному розмірі відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Крім того, суддя Литвиненко О.Л. ухвалою 19 червня 2018 року прийняла до розгляду справу з урахуванням заяви позивача про зміну підстав позову.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не сплатив судовий збір в належному розмірі, подаючи заяву про збільшення розміру позовних вимог, та не усунув недоліки встановлені ухвалою суду про залишення останньої без руху.

На вищевикладене, суд першої інстанції уваги не звернув, не в повному обсязі з'ясував обставини справи, залишив без розгляду повністю позовні вимоги, а не вирішив питання щодо збільшених позовних вимог, не врахував, що позивачем сплачений судовий збір за первісними позовними вимогами та прийняття судом до розгляду заяви про зміну підстав позову.

Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 25 вересня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20.12.2018.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

О.В.Шахова