Справа № 314/5456/18
Провадження № 2/314/1889/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Беспалько Т.Д.

за участю секретаря Печонкіної В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частки паю,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 08 січня померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивач прийняв у встановленому законодавством порядку, на момент смерті спадкодавця він проживав з нею разом.

За свого життя її мати мала право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0151237, виданого на підставі рішення Вільнянської райдержадміністрації від 03 листопада 1997 року № 483, на земельну ділянку площею 3,86 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Люцернянської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області.

Відповідно до довідки відділу у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 09.10.2018 року № 1204/165-18 ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Дружба» розміром 3,86 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості.

Згідно із записом у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0151237 право на пай, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.09.2001 року № 1255, було передано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 кожному у розмірі по 1/3 частки кожному.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2015 року спадкоємцем права на 1/3 частки паю після смерті ОСОБА_5 сина ОСОБА_3 є позивач.

Позивач оформила належну їй 2/3 частки паю, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру від 15.08.2015 року та має у власності ділянку з кадастровим номером :03:003:0412 площею 1,5882 га, але фактично прийняла у спадщину після смерті матері у повному обсязі земельну частку (пай) площею 3,86 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Люцернянської сільської ради та посвідчену сертифікатом серії ЗП № 0151237. Позивач з 2000 року обробляє земельну ділянка та сплачує відповідні платежі за користування землею. Відповідач від використання земельної частки (паю) відмовляється, оформляти документі не бажає.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач донька спадкодавця проти позовних вимог не заперечувала.

Суд дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи 08 січня померла ОСОБА_3, мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина, яку позивач прийняв у встановленому законодавством порядку, на момент смерті спадкодавця він проживав з нею разом.

За свого життя її мати мала право на земельну частку ( пай) серії ЗП № 0151237, виданого на підставі рішення Вільнянської райдержадміністрації від 03 листопада 1997 року № 483, на земельну ділянку площею 3,86 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Люцернянської сільської ради, Вільнянського району, Запорізької області.

Відповідно до довідки відділу у Вільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 09.10.2018 року № 1204/165-18 ОСОБА_3 належить право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ « Дружба» розміром 3,86 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості.

Згідно із записом у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЗП №0151237 право на пай, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.09.2001 року № 1255, було передано ОСОБА_2 та ОСОБА_4 кожному у розмірі по 1/3 частки кожному.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.04.2015 року спадкоємцем права на 1/3 частки паю після смерті ОСОБА_5 сина ОСОБА_3 є позивач.

Позивач оформила належну їй 2/3 частки паю, що підтверджується витягом з державного земельного кадастру від 15.08.2015 року та має у власності ділянку з кадастровим номером :03:003:0412 площею 1,5882 га, але фактично прийняла у спадщину після смерті матері у повному обсязі земельну частку (пай) площею 3,86 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території Люцернянської сільської ради та посвідчену сертифікатом серії ЗП № 0151237. Позивач з 2000 року обробляє земельну ділянка та сплачує відповідні платежі за користування землею. Відповідач від використання земельної частки (паю) відмовляється, оформляти документі не бажає.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і визнання за позивачем право на 1/3 частки ( паю) за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0151237 після смерті матері ОСОБА_3.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 370 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", ст.ст. 4, 19, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на 1/3 частки (паю) за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 0151237 після смерті матері ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Тамара Дмитрівна Беспалько

20.12.2018