22-ц/775/566/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 237/3827/17

Номер провадження 22-ц/775/566/2018(м)

Апеляційний суд Донецької області у складі суддів Кочегарової Л.М., Попової С.А., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Тулянкіна М.М.

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мар*їнського районного суду Донецької області від 23 травня 2018 року, у складі судді Сенаторова В.А., дата складення повного судового рішення 04 червня 2018 року.

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Вона та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті матері. У зв'язку з тим, що вона на момент смерті матері мешкала у м. Донецьку, з території якого неможливо було виїхати, вона пропустила строки звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 21 червня 2016 року державний нотаріус Курахівської державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за відсутності документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Рішенням Мар*їнського районного суду Донецької області від 23 травня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у м. Курахове Мар*їнського району Донецької області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що ОСОБА_1 мала можливість подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлені законом строки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, яка підтримала скаргу, заперечення проти скарги ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржене судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрами. Їх батьками були ОСОБА_5(батько) та ОСОБА_3(мати).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, про що виконавчим комітетом Курахівської міської ради Мар'їнського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 238.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

В 2017 році ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Курахівської державної нотаріальної контори Островерхової О.А. від 21 червня 2017 року, заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не надано документів, що підтверджують факт прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_3 Крім того, є спадкоємці, які прийняли спадщину.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на час смерті матері з нею не проживала, а мешкала на тимчасово окупованій території; місце, де відкрилася спадщина - м.Курахове Донецької області, знаходиться на лінії зіткнення військових формувань і в період з січня 2015 року до 12 лютого 2018 року відбувалися бойові дії в межах антитерористичної операції в районі м.Дебальцеве Донецької області і оскільки позивач не могла передбачати ці події, вона не могла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

З висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Звертаючись до суду із даним позовом, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 вказувала на те, що вона не мала можливості приїхати до м.Курахове де відкрилася спадщина через військові дії, які проходили на лінії зіткнення в межах проведення антитерористичної операції. При цьому, з наміром про прийняття спадщини до нотаріальної контори вона звернулася 21 червня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши їх фактичні обставини.

Визнаючи поважними причини пропуску позивачем строку звернення з заявою про прийняття спадщини, суд визнав те, що для позивача існувала реальна загроза життю та здоров'ю для подачі заяви і в період з січня 2015 року до 12 лютого 2018 року відбувалися бойові дії в межах АТО в районі м.Дебальцеве Донецької області (119 км до м.Курахове).

Проте, як свідчать матеріали справи, будь-яких об'єктивних доказів на підтвердження вказаних обставин та наведених позивачем обставин, справа не містить.

Відповідач ОСОБА_2 вказувала, що активних військових дій на території м.Курахове в 2014-2015 роках не відбувалося, місто жило у звичайному режимі, всі установи працювали. Цих обставин ні ОСОБА_1, ні її представник не заперечували та не спростували.

В апеляційній скарзі та поясненнях суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 також зазначала, що після смерті матері позивач неодноразово приїжджала до м.Курахове; у листопаді 2014 року оформлювала необхідні документи для встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи; в 2015 році в м.Курахове вона подавала документи для оформлення пенсії, а потім в 2016 році знову займалася оформленням документів, які підтверджували статус внутрішньо переміщеної особи. Отже, будь-яких виключних обставин, які б перешкоджали сестрі подати заяву про прийняття спадщини не було. В лютому 2015 року вона, ОСОБА_2, дзвонила сестрі та нагадувала, що строки прийняття спадщини збігають, але та залишила це повідомлення без реагування.

У відповідності з вимогами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наведені ОСОБА_2 обставини підтверджуються інформацією Управління праці та соціального захисту населення м.Курахове від 27 вересня 2017 року про те, що 21 листопада 2014 року позивач була взяті на облік, як внутрішньо переміщена особа та їй було видано довідку про взяття на облік № НОМЕР_1, а 30 червня 2016 року їй було видано нову довідку НОМЕР_5; довідкою від 30 червня 2016 року № НОМЕР_2 про взяття ОСОБА_1 на облік внутрішньо переміщеної особи; актом голови вуличного комітету про те, що ОСОБА_2 наглядає за спадковим будинком АДРЕСА_3 (а.с.8а, 20,21).

Під час апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_1 цих обставин не спростував і не навів переконливих доказів, які б підтвердили висновки суду, що позивач не мала можливості протягом шести місяців з дня смерті матері прибути до м.Курахове, де відкрилася спадщина та звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

В суді апеляційної інстанції відповідач та її представник ОСОБА_4 не заперечував того, що після смерті матері і до 2015 року позивач неодноразово приїжджала до м.Курахове, залишалася на деякий час у сестри або в будинку матері, займалася оформленням документів переміщеної особи, але заяву про прийняття спадщини не подавала. За поясненнями позивача навесні 2015 року, після збігу шестимісячного строку для прийняття спадщини, вона знов приїжджала до м.Курахове, де оформила пенсію на території України, яку отримує і до теперішнього часу.

Фактично, звернення ОСОБА_1 до суду за захистом свого порушеного права відбулося 12 вересня 2017 року, тобто більш ніж через три роки з дня смерті матері, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції не врахував долучені до справи докази, неправильно застосував положенням матеріального закону та норми процесуального права, а тому, ухвалив незаконне рішення, яке, в силу ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 у позові про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При перегляді справи за апеляційною скаргою, апеляційний суд враховує постанови Верховного Суду від 06 червня 2018 року справа № 592/9058/17-ц провадження № 61-200св18.

У зв'язку з задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 та ухваленням нового рішення колегія суддів, на підставі ст.ст. 141, 382 ЦПК України, вважає необхідним на її користь стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 960 грн. у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.376 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Мар*їнського районного суду Донецької області від 23 травня 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (проживає АДРЕСА_1, місце реєстрації внутрішньо переміщеної особи АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2 (проживає АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4) судові витрати в розмірі 960 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення 07 вересня 2018 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

С.А.Попова

Т.Б. Ткаченко