Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/2058/18
провадження № 2/632/856/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2018 р. Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді - Библіва С.В. за участю секретаря - Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в м. Первомайському Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом ,-
22.10.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, в обґрунтування якого, послався на таке: він є власником будинку АДРЕСА_1 Будинок належить йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 08.09.2014 року. Відповідач ОСОБА_2, син позивача по справі, зареєстрований за зазначеною вище адресою, однак тривалий час, вже близько чотирьох років там не мешкає, оскільки добровільно переїхав до АР Крим. Наразі позивач не має можливості оформити субсидію та сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ній понад 1 рік без поважних причин.
Позивач до судового засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує, судові витрати залишає за собою. Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не прибув, хоча був у встановленому законом порядку повідомлений про день та час розгляду справи, якихось заперечень суду не надав. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1, будинок належить йому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 08.09.2014 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1851 (а.с.8,9). Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за зазначеною вище адресою оскільки є сином позивача, що вбачається з довідки від 26.10.2018 року за № 3841, наданої Відділом ЖКГ ВК Первомайської міської ради Харківської області (а.с.15), однак тривалий час, а саме з 2014 року там не мешкає, згідно акту від 18.10.2018 року, складеного комісією у складі сусідів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інспектора с паспортизації населення ОСОБА_5 (а.с.12). Позивач не має можливості оформити субсидію та сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача, оскільки комунальні послуги нараховуються згідно чисельності зареєстрованих у будинку осіб, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов'язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень.
На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання у будинку позивача більше року, визначив для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердив обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається з акту від 18.10.2018 року, що у спірному будинку відповідач не мешкає з 2014 року.
Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 247, 280-284 ЦПК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Алма-Ата Казахстан, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, згідно копії паспорту серії НОМЕР_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1.
Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, згідно довідки Відділу ЖКГ Первомайської міської ради Харківської області від 26.10.2018 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3.
Повний текст рішення виготовлено 21.12.2018 року.
Суддя: С. В. Библів