Єдиний унікальний номер судової справи 489/5637/15
Номер провадження 22-ц/812/11/18
Доповідач в суді апеляційної інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 грудня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Цуркан І.І.,

за участю представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційні скарги

ОСОБА_6 та ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2018 року, ухвалене під головуванням судді Тихонової Н.В., вступна та резолютивна частини якого проголошена в цей же день об 11 год.00 хв., повний текст складено 19 лютого 2018 року та на додаткове рішення цього ж суду від 16 березня 2018 року, ухвалене цим же суддею в приміщенні того ж суду, вступна та резолютивна частини проголошені о 13 год. 58 хв., повний текст складено 16 березня 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначав, що йому та відповідачеві ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 березня 2012 року на праві спільної часткової власності, кожному по 1/2 частці, належить житловий будинок по АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами.

Спірне майно складається з житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, гаражів літ.Г та Н, сараїв літ. В, Л, М, вбиральні літ. Д, споруд 1, № 8, огорожі 1,2,3,4,5,6,7. Будинок вони поділили, кожна частина має окремі входи. Проте відповідач чинить йому перешкоди в користуванні літньою кухнею, відключає воду. Також відповідач самостійно займає гараж літ. К, де займається ремонтом автомобілів.

На підставі викладеного, просив розділити в натурі житловий будинок по АДРЕСА_1 з відповідними господарськими будівлями та спорудами відповідно до належних їм часток у ньому, визначити порядок користування земельною ділянкою між сторонами за цією адресою, стягнути понесені ним судові витрати.

По справі було призначено та проведено дві судові земельно-будівельні експертизи, за якими визначено декілька варіантів розділу будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою ( т.1 а.с. 97-119,185-201). Після отримання висновків експертизи позивач позовних вимог не уточнював.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2018 року, з урахуванням виправлення описок відповідно до ухвали того ж суду від 20 лютого 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Здійснено реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, відповідно до Варіанту № 1 судової будівельно-технічної експертизи № 136/17 від 22 лютого 2017 року, графічно відображеному в додатку № 2 до експертизи.

Виділено у власність ОСОБА_6 у житлову будинку літ. А: 1-2 житлова, площею 10,1 кв.м., 1-4 житлова, площею12,6 кв.м., 1-5 житлова, площею 7,4 кв.м., 1-6 коридор-кухня, площею 13,4 кв.м., 1-8 коридор, площею 1,6 кв.м., всього площею 45,1 кв.м. З надвірних господарських споруд: літ. Б літня кухня, площею 14,3 кв.м., літ. Бпд - погріб, літ. В - сарай, літ. М - сарай, літ. Н - гараж, літ.Д - вбиральня, №3,6 огорожа, №9 ворота, 1/2 частка замощення.

Виділено у власність ОСОБА_4 у житловому будинку літ. А: 2-1 кухня, площею 8,9 кв.м,. 2-2 житлова, площею 14,2 кв.м., 2-3 житлова, площею 7,7 кв.м., 2-4 коридор, площею 4,7 кв.м., 2-5 житлова площею 5,8 кв.м., 2-6 коридор площею 3,0 кв.м., всього площею 44, 3 кв.м. З надвірних господарських споруд: літ. Б літня кухня площею 9,7 кв.м., літ.К гараж, літ. Л сарай, №1,4,2 огорожі, №5 ворота, 1/2 частка замощення.

Зовні мережі (газопостачання, водопостачання, електропостачання) залишено у спільному користуванні.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, відповідно до Варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи № 136/17 від 22 лютого 2017 року, графічно відображеному в додатку № 4 до експертизи.

ОСОБА_6 виділено у користування земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 251 кв.м., зокрема: під будівлями - 91,5 кв.м.; під двором і городом - 159,5 кв.м.

ОСОБА_4 виділено у користування земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 площею 243 кв.м., зокрема: під будівлями - 138,2 кв.м.; під двором і городом - 104,8 кв.м.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору в розмірі 824 грн.50 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 7500 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що рішення суду першої інстанції від 15 лютого 2018 року та додаткове рішення від 16 березня 2018 року прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилається на те, що апелянт просив обрати Варіант №2 судової будівельно - технічної експертизи №136/17 від 22 лютого 2017 року, графічно відображеному в додатку №2 до експертизи для розподілу житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами. При цьому судом не враховано, що він не погоджувався з сумою грошової компенсації, яка складає 16018 грн; з проведеним експертом розрахунком вартості за порівняльним підходом; з визначеною площею сараю «В» в 9 кв.м., на його думку площа сараю складає 6 кв.м. Крім того, фактично в цьому сараї знаходиться ванна, якою він весь час користувався, а за рішенням суду вона відійшла позивачу. Тобто йому слід нести витрати на влаштування ванної кімнати, в той час як такі витрати експертом не визначені. У висновку експерта не враховано, що вбиральня відійде до позивача, тобто йому слід нести витрати на її будівництво, в той час як розмір цих витрат експертом не визначався. Не враховано також, що після поділу йому слід буде купувати та встановлювати новий котел, газовий лічильник, на що він буде нести витрати. Встановлений судом варіант розподілу земельної ділянки буде створювати йому перешкоди в доступі до погребу літ. Бдп. Не враховано також наявність погребу літ. Адп, площею 14 кв.м., який позначено в технічному плані станом на 15 лютого 2012 року, а в технічному паспорті станом на 15 липня 2015 року та на 11 травня 2016 року, який використовувався експертом при проведенні експертизи, його вже не відображено.

Також не згоден з додатковим рішенням про розподіл судових витрат, оскільки витрати на надання правничої допомоги не є співмірними з наданою допомогою. За такого просив рішення суду та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове на підставі проведеної по справі додатковї будівельно-технічної експертизи щодо розподілу житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, щодо питання стягнення судових витрат, та в їх задоволенні відмовити в повному обсязі (т.2 а.с. 66-70).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просив рішення суду першої інстанції від 15 лютого 2018 року скасувати в частині визначення порядку користування земельною ділянкою та ухвалити нове рішення щодо визначення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №1 судової будівельно-технічної експертизи №136/17 від 22 лютого 2017 року, графічно відображеному в додатку до експертизи №3. Крім того, посилаючись на порушення норм процесуального права просив змінити додаткове рішення суду від 16 березня 2018 року стягнувши всі судові витрати сплачені при розгляді справи, а саме : за проведення експертизи - 3200 грн., за проведення додаткової експертизи -1300 грн., за виготовлення технічного паспорту - 2500 грн., за виготовлення другого технічного паспорту на житловий будинок - 955 грн. 99 коп., за виготовлення топографічного плану для розподілу земельної ділянки - 740 грн., за сплачений судовий збір при поданні позову у сумі -1650 грн., за послуги адвоката -7500 грн., також при поданні апеляційної скарги сплачений судовий збір в сумі 2475 грн. та послуги адвоката в сумі 1500 грн. (т.2 а.с. 108-112).

Указами Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення нових апеляційних судів в апеляційних округах» та від 28 вересня 2018 року № 297/2018 «Про переведення суддів», ліквідовано апеляційний суд Миколаївської області та утворено новий Миколаївський апеляційний суд. Суддів апеляційного суду Миколаївської області переведено на роботу на посадах суддів Миколаївського апеляційного суду.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Миколаївського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У суді апеляційної інстанції представники позивача, апеляційну скаргу позивача підтримали, просили про її задоволення, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 не визнали просили відмови у її задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_6 не визнали, просили відмовити у її задоволенні.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

В силу ст.372 ЦПК України справу розглянуто за відсутності особи, яка не з'явилася.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на праві власності належить кожному по 1/2 частці житлового будинку АДРЕСА_1 Сторони проживають за зазначеною адресою, проте не можуть дійти згоди стосовно спільного користування нерухомим майном ( т.1 а.с.7-11).

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ч. 1ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у абз.1 п.6, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Для проведення реального поділу спірного домоволодіння судом першої інстанції було призначено судову будівельно-технічну та додаткову експертизи.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №113/15 від 21 липня 2016 року, проведену експертом ОСОБА_7, розроблено два варіанти реального поділу домоволодіння та 3 варіанта визначення порядку користування спірною земельною ділянкою.

За розробленими варіантами поділу житлового будинку та господарських будівель і споруд, сторонам у власність пропонувалося виділити частки, які є наближеними до ідеальних часток, з окремим виходом.

Однак ці варіанти не можуть вважатися прийнятним, оскільки позбавляли права користування господарською спорудою літньою кухнею літ.Б когось із співвласників, в залежності від варіанта експертизи, в той час коли вони обидва бажають мати у користуванні це приміщення.

Зважаючи на викладене, а також те, що експертиза мала ряд неточностей по справі було призначену додаткову судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №136/17 від 22 лютого 2017 року, на підставі якої і ухвалено оскаржуване рішення, розроблено два варіанти реального поділу домоволодіння та 3 варіанта визначення порядку користування спірною земельною ділянкою.

Проте вказані варіанти також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки за першим варіантом поділу житлового будинку літ. В сарай, який перебуває у користуванні відповідача виділено у власність позивачеві, а за другим варіантом - це й же сарай виділено у спільне користування сторін. Порядок користування земельною ділянкою визначено із площі 494 кв.м.

Для вирішення даного спору апеляційним судом було призначено повторну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

Згідно з висновком №125-049 від 03 жовтня 2018 року повторної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного судовим експертом ОСОБА_8, з врахуванням виправлення технічних помилок, які були допущено експертом, встановлено можливість як проведення реального поділу житлового будинку та надвірних господарських споруд, так і визначення порядку користування земельною ділянкою.

Проведення поділу спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами технічно можливо та розроблено два варіанти його реального поділу, перший варіант - по приближеному до ідеальних часток, згідно порядку користування, що склався, та другий - по ідеальним часткам співвласників, згідно їх побажань.

У суді апеляційної інстанції сторони погодилися на проведення поділу житлового будинку за варіантом №2 вищевказаної експертизи. Варіант №1 вони вважали неприйнятним.

Відповідно до варіанту №1, кожному із співвласників спільної часткової власності можливо виділити відокремлену частину будинку із самостійним виходом, яка відповідає їх ідеальним часткам та не передбачено стягнення грошової компенсації. Між тим, він є неприйнятним, оскільки не припиняє права спільної часткової власності, так як у спільне користування сторін виділяється літня кухня літ. Б - кожному із співвласників по 1/2 частці. І саме з приводу спільного користування цієї споруди між сторонами виникають розбіжності та суперечки.

Варіант №2 цього висновку передбачає виділення у користування кожному співвласнику частини житлового будинку та надвірних споруд відповідно до ідеальних часток. Даний варіант передбачає стягнення грошової компенсації. Однак сторони не заперечують проти поділу житлового будинку на господарських споруд саме за цим варіантом.

Їм виділяються господарські споруди, які перебувають у їх користуванні. Спірне приміщення господарської будівлі літньої кухні літ.Б виділяється кожному у певному розмірі і після проведення переобладнання цього приміщення, у користуванні сторін буде окрема ціла частка домоволодіння.

Отже, у користування співвласника ОСОБА_4 з часткою 1/2 частина пропонується виділити: частина житлового будинку літ. А-1, а ( квартира №2):

- 2-1 кухня площею 8,9 кв.м., 2-2 - житлова кімната площею 14,2 кв.м., 2-3- житлова кімната площею 7,70 кв.м., 2- 4- коридор площею 4,7 кв.м., 2-5- житлова кімната площею 5,8 кв.м., 2-6- коридор площею 3,0 кв.м. Разом по квартирі площа 44.3 кв.м., інвентарна вартість 92310 грн. та надвірні узаконені господарські споруди:

- частина літ. Б - літня кухня,1974 р., площею 10,4 кв.м., вартістю 6725 грн., літ. К - гараж, 1990 р., площею 27,90 кв.м., вартістю 26563 грн., літ. Л - сарай, 1990 р., площею 10,20 кв.м., вартістю 3536 грн., 1/2 частина №1,2,3,4,6,7 - огорожі та ворота №5, вартістю 5000 грн.,1/2 частина №1 - замощення, вартістю 1912 грн. Всього 136046 грн. Реальна частка складає - 50/100, що відповідає частки, що ідеально належить.

У користування співвласника ОСОБА_6 з часткою 1/2 частини виділяється частина житлового будинку літ. А-1,а ( квартира №1): 1-2 житлова кімната площею 10,10 кв.м., 1-4 - житлова кімната площею 12,6 кв.м., 1-5 - житлова кімната площею 7,4 кв.м., 1-6 коридор-кухня площею 13,4 кв.м., 1-8- коридор площею 1,60 кв.м. Разом по квартирі №1 площа 45.10 кв.м., інвентарна вартість 93978 грн. та надвірні узаконенні господарські будови: частина літ. Б - літня кухня,1974 р., площею 13,60 кв.м., вартістю 8794 грн., літ. Бпд - погріб, 1970 р., площею 12,6 кв.м., вартістю 5752 грн., літ. Д - вбиральня, 1974р., площею 1,0 кв.м., вартістю 1916 грн., літ. В - сарай, 1970 р., площею 9,0 кв.м., вартістю 2303 грн., літ. М - сарай, 1990 р., площею 7,1 кв.м., вартістю 2040 грн., літ.Н - гараж, 1990 р., площею 18,90 кв.м., вартістю 15051 грн., 1/2 частина №1,2,3,4,6,7 - огорожі та ворота №9, вартістю 5000 грн, 1/2 частина №1 - замощення, вартістю 1912 грн. Всього інвентарною вартістю 135746 грн.

Реальна частка складає - 50/100 , що відповідає частці, що ідеально належить.

Графічно виділ частки житлового будинку відображено у додатку №2 до експертизи.

Розділ горищного простору за наданими варіантами поділу спірного житлового будинку, виконується співвісне стінам, які розділяють будинок на дві частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту.

В даний час в користуванні співвласників знаходяться ізольовані частини житлового будинку, при цьому будь-які роботи по переобладнанню не потрібні. Для користування кожним із співвласників своєю частиною будівлі літ. «Б» літня кухня необхідно закласти грн., пробити дверний проріз в існуючому віконному прорізі - 2400 грн. Всього: 3600 грн

Крім того, у користування ОСОБА_4 виділяється частина будівлі літньої кухні літ. «Б», в якій знаходяться трубопроводи системи газопостачання, опалення від газового котла, який опалює обидві частини житлового будинку, газова колонка, в частині літньої кухні, яка виділяється ОСОБА_6 - система трубопроводів водопостачання та зливної каналізації в зливну яму, розташованої на сусідній земельній ділянці, з наявним сантехнічним приладом - ванна та раковина.

У зв'язку з тим, що в пропонованому 2-му варіанті поділу будівлі літньої кухні літ.Б в натурі між співвласниками в користування співвласника ОСОБА_4 виділяються інженерні комунікації, а саме: опалювання від газового котла АГВ, газопостачання, газова колонка та плита, а співвласнику ОСОБА_6 виділяються комунікації водопостачання з існуючою ванною, вартість інженерних комунікацій - опалювання від місцевого газового котла, водопостачання, газопостачання, сантехнічне устаткування, енергопостачання, визначається в процентному співвідношенні наявності видів інженерного устаткування і впорядкування від ринкової вартості житлового будинку, які вказані в таблиця 1-20.1 "Збірника укрупнених показників вартості відтворення об'єктів- аналогів для оцінки малоповерхових будинків, будівель та споруд", то він передбачає стягнення грошової компенсації вартості інженерних комунікацій, які залишаються у однієї сторін і є потреба в їх облаштуванні іншою стороною.

Загальна вартість інженерного устаткування, яке, на момент дослідження знаходиться в будівлі літньої кухні літ. «Б» та складають 100 209 грн. Вартість 1/2 частини інженерного устаткування по 50105 грн.

При цьому, вартість окремих інженерних комунікацій, які виділяються конкретно кожному співвласнику та вартість 1/2 частини, яка повинна бути виплачена в якості компенсації складає: співвласник ОСОБА_4 повинен виплатити співвласнику ОСОБА_6 Ѕ частину вартості наступних інженерних комунікацій, а саме: 33 158 грн.( газопостачання - 14000 грн., опалення від місцевого котла - 52315 грн, а всього 66315 грн.:2); - співвласник ОСОБА_6 повинен виплатити співвласнику ОСОБА_4 1/2 частину вартості наступних інженерних комунікацій, а саме: 16947 грн. (водопостачання - 12526 грн., ванна - 21368 грн., а всього 33894 грн.).

Оскільки виплата грошової компенсації покладається на обидві сторони, то колегія суддів вважає за можливе стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 різницю грошової компенсації 16211 грн. ( 33158 грн.-16947 грн.).

Для визначення технічної можливості проведення робіт та їх вартості з улаштування необхідних інженерних комунікацій (газопостачання, водопостачання) у виділених частинах будівлі літньої кухні літ. Б за підвід трубопроводів опалення до частини житлового будинку співвласника ОСОБА_6, необхідна наявність робочих проектів, які розробляються спеціалізованими ліцензійними організаціями (Миколаївводоканал, Миколаївгаз та інш.)

Враховуючи вищенаведене, для вирішення конфлікту між сторонами та з врахуванням того, що у користування сторін виділяються ізольовані частини житлового будинку, сторони не заперечують проти такого варіанту, поділ житлового будинку без стягнення грошової компенсації є неможливим, колегія суддів вважає, що реальний поділ житлового будинку з належними господарськими будівлями слід провести саме за цим варіантом №2 судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до роз'яснень п.11, викладених у вищевказаній Постанові Пленуму Верховного суду України, одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.

Відповідно до ухвал суду по справі було призначено та проведено дві судові земельно-будівельні експертизи, за якими визначено декілька варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою. Проте запропоновані експертом варіанти визначення такого порядку є неприйнятними, оскільки його визначено експертом , виходячи з площі земельної ділянки - 494 кв.м., що відповідає вимірам експерта, 472 кв.м. земельної ділянки виділена в установленому законом порядку батькові сторін, 22 кв.м. земельної ділянки є самозахопленими.

Відповідно до роз'яснень п.11, викладених у Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» N 7 від 16 квітня 2004 року( далі - Постанова №7 від 16 квітня 2004 р.), одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також вирішити позов про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності.

За змістом ч.1ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частинами першою та другою статті 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у п.21 Постанови, порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно обмежує законні права когось із співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

Як зазначено у ч.3 п.21 Постанови, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду, при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої .

Як вбачається із матеріалів справи, для обслуговування домоволодіння по провулку Нагірний перший, 2 у м. Миколаєві рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради депутатів трудящих №798 від 16 травня 1967 року виділено земельну ділянку площею 400 кв.м., рішення цього ж виконкому №463 від 02 липня 1986 року залишено у користуванні ОСОБА_11( батька сторін) земельну ділянку площею 72 кв.м. ( т.1 а.с.22,23).

При цьому порядок користування земельною ділянкою між співвласниками не визначався і не визначений по теперішній час.

На час дослідження на земельну ділянку при житловому будинку АДРЕСА_1 є два окремих в'їзду з фасадної частини с боку провулку Нагірний перший.

З урахуванням специфіки забудови земельної ділянки, порядку користування житловим будинком і господарськими будівлями, що склався між співвласниками, експертом для забезпечення доступу кожного із співвласників до належної їм частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, у відповідності до належних сторонам часток у праві спільної часткової власності виходячи із фактичного розміру земельної ділянки за спірною адресою - 472 кв.м. на вказане нерухоме майно запропоновано два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до висновку судової земельно-технічної та будівельно- технічної експертизи № 125-049 від 03 жовтня 2018 року експертом, виходячи із фактичного розміру земельної ділянки за спірною адресою - 472 кв.м., запропоновано 2 варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 - з врахуванням побажань співвласників. Площа земельної ділянки, відповідно до ідеальних часток співвласників складає 236 кв.м. кожному ( 472:2).

За варіантом №1 визначення порядку користування земельною ділянкою, розробленого відповідно до другого варіанту поділу домоволодіння з урахуванням побажання співвласника ОСОБА_4( графічний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками див. додаток №3), частина житлового будинку, яка виділяється в користування співвласнику ОСОБА_4 знаходиться в фасадній частині, надвірні господарські споруди в лівій боковій частині, безпосередньо вздовж лівої бокової межі з окремим в'їздом через існуючи ворота з проходом вздовж дворової території до роздільної границі будівлі літньої кухні літ. «Б».

Частина житлового будинку, яка виділяється в користування співвласнику ОСОБА_6 знаходиться в задній торцевій частині, надвірні господарські споруди та будівлі в правій боковій частині та частина будівлі літньої кухні «Б» вздовж лівої бокової межі, в'їзд на дану частину земельної ділянки через існуючі ворота.

Співвласник ОСОБА_4 пропонує виділити в його користування частину земельної ділянки з встановленням розділової межі від лівого нижнього кута будівлі гаражу літ. «Н» до фасадної межі. Це й же варіант визначення порядку користування він підтримав і у суді апеляційної інстанції.

На підставі вимірів, виконаних розрахунків, площі земельних ділянок, що виділяються в користування співвласникам, згідно виконаної геодезичної зйомки ФОП ОСОБА_9, складають: ОСОБА_4 - 211 кв.м. зокрема: під будівлями - 114,3 кв.м. - під індивідуальною землею -96,7 кв.м.; ОСОБА_6 - 260 кв.м. , зокрема: під будівлями-122,6 кв.м., під індивідуальною землею - 138,4кв.м.

Фактично співвласник користується земельною ділянкою в домоволодінні на момент дослідження: ОСОБА_4 - 211,0 кв.м., що на 25,0 кв.м. менше від ідеальної долі - 236,0 кв.м, ОСОБА_6 - 261,0 кв.м., що на 25,0 кв.м. більше від ідеальної долі - 236,0 кв. Лінія розділової границі для даного варіанту проходить:- від лівої бокової межі вздовж фасадної границі вправо довжиною - 19,3 їм; поворот вверх до лівого нижнього кута будівлі гаражу літ. «Н» довжиною - 3,43м.; від лівого нижнього кута будівлі гаражу літ. «Н» вліво довжиною - 1,01м., поворот вверх довжиною - 3,73м., поворот вліво до правої зовнішньої стіни житлового будинку довжиною - 0,57м., далі по внутрішньої розділової межі житлового будинку, орієнтованою на задню торцеву стіну житлового будинку, від задньої стіни житлового будинку вздовж лівої стіни житлового будинку - 0,5м.,поворот вліво довжиною - 2,34м.

поворот вверх довжиною - 1,8м.

поворот вліво до правої зовнішньої стіни будівлі літ. « Б»- літня кухня довжиною - 2,79м.

далі по внутрішньої розділової межі будівлі літньої кухні до лівої бокової межі земельної ділянки довжиною - 4,58м

За варіантом №2 визначення порядку користування земельної ділянкою, який підтримав у суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 до другого варіанту поділу домоволодіння з урахуванням побажання співвласника ОСОБА_6, в зв'язку з тим, що між лівої бокової зовнішньої стіни будівлі гаражу літ. «Н» та правої бокової стіни житлового будинку проходить трубопровід водопостачання частини житлового будинку співвласника ОСОБА_6., він пропонує встановити розділову межу по прямій між вказаними будівлями до фасадної межі (графічний порядок користування земельною ділянкою між співвласниками див. додаток №4).

На підставі вимірів, виконаних розрахунків, площі земельних ділянок, що виділяються в користування співвласникам, згідно виконаної геодезичної зйомки ФОП ОСОБА_9, складають: ОСОБА_4 -209 кв.м., зокрема:- під будівлями - 114,3 кв.м., під інд землею -94,7 кв.м.; ОСОБА_6 -263 кв.м., зокрема: під будівлями - 122,6 кв.м. під інд землею - 140,4кв.м.

Фактично співвласник користується земельною ділянкою в домоволодінні на момент дослідження: ОСОБА_4 - 209,0 кв.м., що на 27,0 кв.м. менше від ідеальної долі - 236,0 кв.м.; ОСОБА_6 - 263,0 кв.м., що на 27,0 кв.м. більше від ідеальної долі - 236,0 кв.

Лінія розділової межі для даного варіанту проходить:

від лівої бокової межі вздовж фасадної границі вправо довжиною - 18,34м.

поворот вверх до прямій між стінами житлового будинку та будівлі гаражу літ. «Н&g-; довжиною - 7,22м.

поворот вліво до правої зовнішньої стіни житлового будинку довжиною - 0,71м.

далі по внутрішньої розділової межі житлового будинку, орієнтованою на задню торцеву стіну житлового будинку

від задньої стіни житлового будинку вздовж лівої стіни житлового будинку - 0,5м.

поворот вліво довжиною - 2,34м.

поворот вверх довжиною - 1,8м.

поворот вліво до правої зовнішньої стіни будівлі літ. « Б»- літня кухня довжиною - 2,79 м.

далі по внутрішньої розділової межі будівлі літньої кухні до лівої бокової межі земельної ділянки довжиною - 4,58м

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.19 Постанови №7 від 16 квітня 2004 у справах за позовом учасників спільної власності на землю при встановленні порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо.

При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності при встановленні порядку користування спільною земельною ділянкою, суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо.

Варіант №2 встановлення порядку користування земельною ділянкою, запропонований висновком повторної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 03 жовтня 2018 року, є найбільш наближеним до того порядку, що склався між сторонами, а тому колегія суддів вважає за можливе встановити порядок користування земельною ділянкою саме за цим варіантом.

Крім того, суд врахував, що при такому варіанті користування земельною ділянкою кожна із сторін матиме змогу користуватися та обслуговувати свою частину будинку та господарських споруд, не порушуючи права інших осіб.

У суді апеляційної інстанції відповідач заперечував проти такого варіанту, посилаючись на те, що він буде позбавлений можливості облаштувати собі зливну яму на його частці земельної ділянки. Однак такі доводи колегією суддів не враховуються.

Як пояснила у суді апеляційної інстанції експерт ОСОБА_8 облаштування зливної ями відповідно до будівельних та санітарних норм можливе на відстані 15 м. від стіни будівлі, виходячи з технічних характеристики спірної земельної ділянки таке є неможливим.

При цьому, під час розгляду справи судом не встановлено інших обставин, які б свідчили про порушення прав відповідача у зв'язку з визначенням такого порядку користування земельною ділянкою, і таких відповідачем не наведено.

За такого, враховуючи обставини справи, а саме те, що між сторонами склалися неприязні стосунки, можливості нормального користування будинком та господарськими спорудами, здійснення догляду за ними за таких обставин є неможливим, колегія суддів вважає за необхідне визначити порядок користування земельною ділянкою за варіантом №2 висновку №125-049 судової земельно-технічно та будівельно - технічної експертизи від 03 жовтня 2018 року.

З урахуванням викладеного рішення суду в цій частині на підставі п.4 ч.1 ст.376ЦПК України в частині реального поділу житлового будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою слід змінити.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, позивач просив стягнути на свою користь кошти за проведення експертизи - 3200 грн., за проведення додаткової експертизи 1300 грн., за виготовлення технічного паспорту - 2500 грн., за виготовлення другого технічного паспорту на житловий будинок - 955 грн. 99 коп., за виготовлення топографічного плану для розподілу земельної ділянки у сумі 740 грн., сплачений судовий збір при поданні позову у сумі 1650 грн., за сплату послуг адвоката - 7500 грн.

Задовольняючи частково дану заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 824 грн.50 коп. та 7500 грн. витрат на правничу допомогу, при цьому відмовим у стягненні витрат, пов'язаних з виготовленням технічної документації на спірний житловий будинок, як такі що не є видом судових та у стягненні витрат на проведення експертизи, так як позов задоволено з врахуванням висновків додаткової судової будівельно-технічної експертизи за яку сторони сплачували кошти порівно, висновок експерта від 21 липня 2016 року не було покладено в основу рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком суду в частині задоволених вимог.

В той же час вважає, що відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.133 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 належить стягнути судові витрати пов'язанні з проведенням експертизи у суді першої інстанції у розмірі 3250 грн. та кошти за виготовлення топографічного плану 740 грн., а всього 3990 грн.

З врахуванням викладеного додаткове рішення суду в частині відмови у стягненні коштів за проведення експертизи у суді першої інстанції та за виготовлення топографічного плану слід змінити та стягнути вищевказану суму. В іншій частині це ж додаткове рішення слід залишити без змін.

Як убачається з матеріалів справи інтереси ОСОБА_6 в суді першої інстанції представляла адвокат ОСОБА_2, повноваження якої підтверджуються ордером серії МК №45092 , договором №329 про надання правової допомоги від 10 серпня 2015 року, укладеного між позивачем та адвокатом ОСОБА_2

Розмір понесених стороною витрат підтверджується розрахунком послуг, наданих адвокатом по даній цивільній справі у суді першої інстанції у розмірі 7500 грн. та квитанцію від 12 квітня 2017 року про сплату послуг адвоката по даній цивільній справі у вказаному розмірі.

Вказана сума є співмірною з врахуванням складності справи, часу на її підготовку та проведення, обсягу робіт виконаних адвокатом.

За такого посилання в апеляційній скарзі Бизова Б.Б на не співмірність вказаної суми не заслуговують на увагу, так як стороною відповідача у судовому засіданні не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, що є його обов'язком відповідно до вимог ст.137 ЦПК України.

В силу ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов з яким до суду звернувся ОСОБА_6 задоволено частково, то суд першої інстанції обґрунтовано поклав відшкодування витрати по сплаті судового збору на відповідача.

За такого доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо безпідставного стягнення з нього судового збору, оскільки оскаржуваним рішенням не задоволено його побажання не заслуговують на увагу.

В силу ст. 137 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 належить стягнути судові витрати за надання правничої допомоги в суді апеляційної інстанції - 1500 грн., яка документально підтверджена.

В силу п.2 ч.2 ст.133 ЦПК України з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 належить стягнути судові витрати за проведення судової експертизи у суді апеляційної інстанції у розмірі 9000 грн. ( 6000 грн. вартість експертизи та 3000 грн. за геодезичну зйомку).

З врахуванням вимог ч.10 ст.141 ЦПК України, провести взаєморозрахунок сум судових витрат, стягнувши з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 7500 грн. ( 9000 - 1500 за надання правової допомоги) судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційній скарги задоволено частково, відсутні підстави для стягнення судового збору за подачу апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2018 року змінити.

Провести реальний поділ житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, відповідно до варіанту №2 висновку повторної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125-049 від 03 жовтня 2018 року, складеного судовим експертом ОСОБА_8, графічно відображеному в додатку № 2 до експертизи.

Виділити у власність ОСОБА_6 1/2 частину житлового будинку літ. А-1,а : 1-2 житлова кімната площею 10,10 кв.м., 1-4 - житлова кімната площею 12,6 кв.м., 1-5 - житлова кімната площею 7,4 кв.м., 1-6 коридор-кухня площею 13,4 кв.м., 1-8- коридор площею 1,60 кв.м., загальною площею 45.10 кв.м. та надвірні узаконенні господарські будови: частину літ. Б - літня кухня, площею 13,60 кв.м., літ. Бпд - погріб, площею 12,6 кв.м., літ. Д - вбиральня, площею 1,0 кв.м., літ. В - сарай, площею 9,0 кв.м., літ. М - сарай, площею 7,1 кв.м., літ. Н - гараж, площею 18,90 кв.м., 1/2 частину огорожі №1,2,3,4,6,7, ворота №9, 1/2 частина №1 - замощення, всього інвентарною вартістю 136 036 грн., що складає 50/100 частки.

Виділити у власність ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку літ. А-1, а:

2-1 кухня площею 8,9 кв.м., 2-2 - житлова кімната площею 14,2 кв.м., 2-3- житлова кімната площею 7,70 кв.м., 2- 4- коридор площею 4,7 кв.м., 2-5- житлова кімната площею 5,8 кв.м., 2-6- коридор площею 3,0 кв.м., загальною площею 44.3 кв.м. та надвірні узаконені господарські споруди: частина літ. Б - літня кухня, площею 10,4 кв.м., літ. К - гараж, площею 27,90 кв.м., літ. Л - сарай, площею 10,20 кв.м., 1/2 частину огорожі №1,2,3,4,6,7, ворота №5, 1/2 частину №1 - замощення, всього інвентарною вартістю 136 746 грн., що складає 50/100 частки.

Стягнути з ОСОБА_4 на корись ОСОБА_6 грошову компенсацію 16211 грн.

Для користування кожним із співвласників своєю частиною будівлі літньої кухні літ. «Б» необхідно закласти дверний проріз між приміщеннями в перегородці, яка розділяє будівлю на дві частини, пробити дверний проріз в існуючому віконному прорізі.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1

Визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, відповідно до варіанту №2 висновку повторної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №125-049 від 03 жовтня 2018 року, складеного судовим експертом ОСОБА_8, графічно відображеному в додатку № 4 до експертизи.

Виділити у користування ОСОБА_4 земельну ділянку площею 209 кв.м., зокрема:- під будівлями - 114,3 кв.м., під індивідуальною землею -94,7 кв.м.

Виділити у користування ОСОБА_6 земельну ділянку площею 263 кв.м., зокрема: під будівлями- 122.6 кв.м., під індивідуальною землею -140.4 кв.м.

Межі графічно зображені у додатку №4 експертизи.

Прохід та проїзд на земельну ділянку ОСОБА_6 через ворота №9, а на земельну ділянку ОСОБА_4 через ворота №5.

Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 березня 2018 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, народився у м. Миколаєві, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, народився у м. Миколаєві, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) - 3990 грн. судових витрат за розгляд справи у суді першої інстанції.

В решті додаткове рішення залишити без змін.

Провести розподіл судових витрат учасників справи у суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 7500 грн. судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції. .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадку та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б.Кушнірова

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року.