Справа № 182/6095/17
Провадження № 2/0182/334/2018
У Х В А Л А
Іменем України

11.09.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Скоробогатова А.О.
за участю представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Кислова М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
Під час судового засідання представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на ту обставину, що розгляд пред"явлених Військовою частиною НОМЕР_1 до ОСОБА_2 позовних вимог про відшкодування шкоди необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства, а не цивільно процесуального. Свої доводи обґрунтував наступним.
Фактично спір виник між сторонами щодо стягнення шкоди внаслідок незаконного звільнення. При цьому, позивач обґрунтовує свої вимоги ст.ст.233 Кодексу законів про працю України. Хоча, вимоги Кодексу законів про працю на дані відносини не поширюються, оскільки військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність, згідно "Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі", затвердженого Постановою Верховної ради України від 23 червня 1995 року. Пунктом 1 вищевказаного положення передбачено, що підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призначених на збори військовозобов"язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов"язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Крім того, представник відповідача посилався на п.28 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", яким передбачено, що за змістом п.2, 13, 31 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. У разі умисного знищення, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій військовослужбовці та призвані на збори військовозобов"язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі. Крім того, у разі, якщо до прийняття рішення про стягнення матеріальної шкоди винну в її заподіянні особу було звільнено в запас або у відставку або така особа вибула з військової частини, командир військової частини, в порядку встановленого законодавством, подає позов до суду на суму заподіяння цією особою шкоди.
Таким чином, представник відповідача вказує, що даний спір виник з приводу заподіяння матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової служби, а тому спір є публічно-правовим, що в свою чергу підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України. Тому просить суд, у відповідності до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, провадження у даній справі закрити.
Представник позивача ОСОБА_1 проти вищевикладеного представником відповідача ОСОБА_3 заперечувала. Вважає, що розгляд даної справи повинен проводитися в порядку цивільно-процесуального законодавства, а посилання представника відповідача на "Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі" та Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" є безпідставним.
Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають, у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Відповідно до п.17 ч.1 ст.4 КАС України, публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Пунктом 28 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20 травня 2013 року передбачено, що за змістом пунктів 2, 13, 31 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року, військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами.
У разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій, військовослужбовці та призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі. У разі, якщо до прийняття рішення про стягнення матеріальної шкоди винну в її заподіянні особу було звільнено в запас чи у відставку або така особа вибула з військової частини, командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Отже, на думку суду, спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої особою державі під час проходження військової служби, є публічно - правовим, а тому підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАС України.
Правова позиція щодо розгляду даної категорії справ у порядку адміністративного судочинства також підтверджена ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11 лютого 2016 у справі № К/800/38369/15, ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2015 у справі № 6-4849св15, від 07 жовтня 2015 у справі № 6-7382св15 та від 23 травня 2016 у справі № 734/1958/14-ц.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заподіяну державі шкоду під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із проходженням військової служби. Оскільки даний спір виник саме з приводу проходження відповідачем публічної служби, дана справа відносить до юрисдикції адміністративних судів і не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільно-процесуального законодавства.
Керуючись статтями 19, 255, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - закрити.
Роз"яснити позивачу його право на звернення до суду з даним позовом в порядку адміністративного судочинства.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал