Справа №295/8094/18
17.12.2018 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Ведмідь Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Бойченко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення, -
ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просила вселити її в квартиру №1, що знаходиться у м. Житомирі по вул. Л. Українки, будинок № 47.
Позовні вимоги, позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить 1/6 частка вказаної квартири, 03.07.2017 року рішенням Богунського районного суду м. Житомира, яке залишено без змін апеляційним судом Житомирської області визначено порядок користування квартирою №1, що знаходиться у м. Житомирі по вул. Л. Українки, будинок № 47, виділено ОСОБА_1 у користування окрему житлову кімнату площею 10,1 кв.м, однак відповідачі перешкоджають їй користуватися кімнатою, що також було встановлено рішенням Богунського районного суду м. Житомира, не допускають її до житла, змінили замки, на телефонні дзвінки не відповідають, одноосібно користуються квартирою, що порушує її законні права, оскільки вона змушена проживати в колишнього чоловіка, вважає, що довготривала перешкода відповідачів у користуванні її частиною житлової кімнати, порушує її право користуватися житлом, право на створення особистого життя, що створює для неї душевні страждання, переживання, що є підставою для стягнення з відповідачів моральної шкоди.
У судове засідання позивач не з'явилася, її представник ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі та не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, оскільки існує сукупність умов, визначених ст. 280 ЦПК України, за яких суд може ухвалити заочне рішення, враховуючи думку представника позивача, який у заяві вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У відповідності до абз. 2 п. 33 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5, відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.07.2017 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 12.09.2017 року, визначено порядок користування квартирою №1 в будинку по вул. Л. Українки, 47, в м. Житомирі, виділивши ОСОБА_1 у користування окрему житлову кімнату площею 10,1 кв.м, залишено місця загального користування: коридор площею 12,1 кв.м, кухню площею 7,5 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, вбиральню площею 1,0 кв.м, - в спільному користуванні співвласників квартири ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 03.07.2017 року встановлено, що позивачці та відповідачам на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, а саме позивачу ОСОБА_1 1/6 частина квартири, відповідачу ОСОБА_3 1/6 частина квартири та ОСОБА_2 2/3 частини квартири (1/6 + 1/2).

Під час розгляду справи, судом в рішенні Богунського районного суду м. Житомира від 03.07.2017 року встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникли неприязні стосунки, між співвласниками квартири неврегульоване питання щодо порядку користування даною квартирою та встановлено факт порушення прав позивача шляхом створення відповідачами перешкод в користуванні квартирою.

Позивач звертаючись з позовом до суду вказала, що їй і вподальшому чиняться перешкоди у користуванні та розпорядженні її частиною квартири №1, що знаходиться у м. Житомирі по вул. Л. Українки, будинок № 47, у звязку з чим, вона зверталася до поліції у м. Житомирі для забезпечення громадського порядку при її вселені до квартири, однак відповідь так і не надійшла до позивача. (а.с. 14)

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Непорушність права власності закріплено і в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує.

Відповідно до частини другої статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За нормою статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено судом, позивач, володіючи на праві приватної власності 1/6 частиною спірної квартири, у вказаній квартирі проживати не має змоги, оскільки, внаслідок неприязних стосунків, які склалися між нею та відповідачами, останні не надають позивачу доступу до квартири, що призводить до порушення права володіння та користування частиною квартири, яка належить позивачу, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги про вселення до спірної квартири є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень її прав власника частини житлового приміщення, в даному випадку шляхом вселення до квартири №1, що знаходиться у м. Житомирі по вул. Л. Українки, будинок № 47.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави за вимогу немайнового характеру по 352,40 грн., від сплати якого було звільнено позивача на підставі Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 41 47 Конституції України, ст.ст. 319, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10,76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 280-283, 289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення задовольнити.

Усунути перешкоди у здійснені права власності ОСОБА_1 шляхом вселення її в квартиру №1, що знаходиться у м. Житомирі по вул. Л. Українки, будинок № 47.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Богунський районний суд м. Житомира.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

Відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації та місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

Відповідач: ОСОБА_3, місце реєстрації та місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 19.12.2018 року.

Суддя