1Справа № 335/7925/18 2/335/2083/2018
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
29 листопада 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,
представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Департамент реєстраційних послуг ЗМР, про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстрована відповідач, однак відповідач не є співвласником даної квартири, 3 2009 року не проживає у квартирі, не сплачує жодних рахунків, у квартирі її особистих речей не має. У звязку із тим, що місцезнаходження відповідача на разі не відоме, позивач не може вирішити спір у позасудовому порядку, у звязку із чим просить усунути йому перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін про дату, час та місце слухання справи.
У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, відзиву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав.
Представник третьої особи надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за відсутності представника Департаменту реєстраційних послуг ЗМР, проти задоволення позову не заперечував.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 також підтвердив суду, що ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 не проживає, її особистих речей там не має, утримує квартиру позивач.
За таких обставин, судом у судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів на підставі статей 280, 281 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивачу належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 16.02.2006 посвідченого державним нотаріусом Четвертої запорізької нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1-232.
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.12.2006 №12764945 (а.с.8-9).
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Як вбачається з матеріалів справи, в спірній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 16.07.2018 року за вих.№01-17/02/4668 (а.с.22).
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання порушенню його прав.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 405 ЦК України унормовано, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (ч. 1). Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2).
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Судом встановлено, що відповідач не проживає за спірною адресою.
З огляду на викладене, враховуючи норми ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача такими, що втратив право користування спірним житловим приміщенням є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.223,258,259,263, 265,268,273,280, 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою № 13 у буд. № 17 по вул. Тбіліській у м. Запоріжжя.
Копію заочного рішення направити сторонам, які не зявились в судове засідання, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Суддя І.П. Соболєва