Справа №758/7859/18
Провадження № 2/438/494/2018
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18 грудня 2018 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Третьої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіної В.Є. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, -

в с т а н о в и в:

З Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області до Бориславського міського суду Львівської області поступила вищевказана справа відповідно до ухвали судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 жовтня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до державного нотаріуса Третьої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіної В.Є. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, в якому просив суд:

1) визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.11.2013, яке посвідчене державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори Мітрохіною В.Є. про право ОСОБА_1 на спадщину за законом на 1/2 земельної ділянки, площа якої 0,1100 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення садівництва (спадкова справа № 249/2012, зареєстровано в реєстрі за № 4-410;

2) скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а саме: скасувати рішення державного реєстратора Мітрохіної Вікторії Євгенівни, Третя київська державна нотаріальна контора, м. Київ про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 7945838 від 14.11.2013; скасувати запис про свідоцтво про право на спадщину, за законом, серія та номер: 4-410, виданий 14.11.2013, видавник: Третя київська державна нотаріальна контора, як підставу виникнення права власності на земельну ділянку; скасувати запис кадастрового номеру: НОМЕР_1, який був внесений на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 509603 від 04.08.2006.

Ухвалою судді Бориславького міського суду Львівської області від 16 листопада 2018 року заява залишена без руху з наданням позивачу строку протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних судом недоліків, а саме:

- позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві заявлено дві вимоги немайнового характеру, однак до позовної заяви додано оригінал квитанцій про сплату судового збору на суму 704,80 грн., тому позивачу необхідно було надати документ, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі відповідно до заявлених позовних вимог;

- відповідно до вимог ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. У цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, від якого залежать не тільки дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження, а й позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права відповідач має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується. Так, позивач у позовній заяві зазначав у якості відповідача державного нотаріуса Третьої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіну В.Є., однак у прохальній частині однією з вимог позивача було визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.2013, яке посвідчене державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори Мітрохіною В.Є. про право ОСОБА_1 на спадщину за законом на 1/2 земельної ділянки, площа якої 0,1100 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення (використання) земельної ділянки ведення садівницва, зі змісту якої не вбачалося позовної вимоги саме до цього відповідача і відповідно у позовній заяві не було вказано належного відповідача стосовно даної вимоги - тому позивачу необхідно було уточнити зміст позовних вимог;

- позивачем, у порушення ч.5 ст.95 ЦПК України та п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України, було надано копії документів, які не засвідчені підписом позивача та без зазначенння дати такого засвідчення, що так і не було усунуто позивачем.

Також, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 16.11.2018 позивачу було роз'яснено, що в разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде визнана неподаною і повернута позивачу.

Світлокопія ухвали про залишення позовної заяви без руху, направлена для відома та виконання позивачу ОСОБА_1 19.11.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу, вказану останній у позовній заяві, АДРЕСА_1, повернуті до суду відділенням Укрпошти з довідкою про причини повернення: за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, судові документи надсилалися позивачу ОСОБА_1 судом за адресою його місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку, яка встановлена згідно позовної заяви так світлокопії паспорта позивача, долученої позивачем до позовної заяви (а.с.18).

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, вважаю, що ухвала про залишення позовної заяви без руху від 16.11.2018 до даного часу залишена без належного реагування, хоча згідно вимог ст. 131 ЦПК світлокопія такої ухвали вважається доставленою позивачу ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв'язку з тим, що позивач ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 16.11.2018, тому приходжу до висновку, що заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.185 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного нотаріуса Третьої Київської державної нотаріальної контори Мітрохіної В.Є. про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом - вважати неподаною та повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів до Львівського апеляційного суду з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.Т.Слиш