Провадження №2-н/523/609/18
У Х В А Л А

"10" вересня 2018 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси, Середа І.В., розглянувши заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на її користь на утримання доньки- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Як зазначає сама ОСОБА_2, її зареєстрованою адресою місця проживання є: АДРЕСА_1 Миколаївська область.

Згідно відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 07.09.2018р., зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_2

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Згідно ч.2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків- ч.1 ст. 166 ЦПК України.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушеннями правил підсудності, тому у видачі судового наказу про стягнення аліментів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси протягом п'ятнадцяти днів.

Ухвала складена та підписана 10.08.2018 року

Суддя: