АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 658/861/18 Головуючий в 1 інстанції Терещенко О.Є.
Номер провадження 22-ц/791/1021/18 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Цвєткова І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 квітня 2018 року у складі судді Терещенка О.Є. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що 13.10.2009р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 1 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30 відсотків на рік за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Оскільки позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому просив стягнути з відповідача на користь Банка заборгованість станом на 31.01.2018р. у розмірі 12 213,79 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 842,01 грн, заборгованість по відсотках - 7403,98 грн, заборгованість за пенею та комісією - 2910 грн, штраф (фіксована частина) - 500 грн, штраф (процентна складова) - 557,80 грн, судові витрати в сумі 1762 грн.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 квітня 2018р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що висновок суду щодо пропуску Банком строку позовної давності не відповідає обставинам справи. Судом не враховано, що відповідач за кредитним договором отримав кредитну картку зі строком дії по грудень 2011р., яка 09.08.2012р. пролонгована шляхом видачі відповідачу нової іншої картки зі строком дії по листопад 2015р. Останній платіж на погашення заборгованості за кредитом позичальник здійснив 29.09.2014р. у розмірі 125 грн під час користування карткою, строк дії якої встановлений до 30.11.2015р. Оскільки позовна заява подана Банком шляхом направлення засобами поштового зв'язку 03.03.2018р., тоді як строк дії кредитної картки сплив 30.11.2015р., а тому строк позовної давності Банком не пропущено.

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегією суддів встановлені такі обставини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що Банком пропущено трирічний строк позовної давності, оскільки останній платіж позичальником здійснено 29.09.2014р., а з позовом Банк звернувся 20.03.2018р., поза межами трирічного строку.

Проте з таким висновком повністю погодитись не можна.

За змістом ст. 526, ч.2 ст.530, ст. 610 та ч.1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов'язань необхідно дотримувати встановлені у договорі строки, зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язань є його порушенням.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 13.10.2009 року укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від Банку кредит у розмірі 1 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В підписаній заяві про надання кредиту від 13.10.2009р. позичальник надав згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку є складовою частиною кредитного договору.(а.с.10)

У п.2.1.1.2.1 Умов і правил надання банківських послуг, для надання послуг Банк відкриває Клієнту картковий рахунок та видає картку, вид та строк дії якої визначений в заяві і пам'ятці клієнту, підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку.(а.с.28)

Договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна сторона не проінформує другу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на той же строк.(п.1.1.7.12 умов)

Умовами кредитування із використанням картки «Універсальна» із 55 днями пільгового періоду встановлено порядок погашення кредиту шляхом внесення щомісячних платежів до 25 числа наступного за звітним місяцем в розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн та не більше залишку заборгованості. (а.с.11)

Відповідно до п. 2.1.2.2.11 Умов і правилкористування платіжною карткою на ній вказано граничний строк дії (місяць і рік) і вона дійсна до останього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле month). ( а.с.29)

Судом встановлено і вбачається із матеріалів справи, що позичальник ОСОБА_2 самостійно здійснив останній платіж на погашення кредитної заборгованості 29 вересня 2014р. Наступний платіж за умовами кредитного зобов'язання мав бути сплачений не пізніше 25 числа наступного за цим місяцем. Починаючи з 25 жовтня 2014р. відповідач не здійснював платежі на погашення кредитної заборгованості.

У судовому засіданні суду першої інстанції відповідач заявив клопотання про застосування строку позовної давності. (а.с.53)

Відповідно до ч.1 ст. 1048 та ч.2 ст. 1054 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір у порядок одержання яких встановлюється договором.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Таким чином, припис абзацу другого ч.1 ст. 1048 та ч.1 ст. 1054 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики та за відсутності іншої домовленості сторін можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняються. Права та інтереси Банку забезпечуються ч.2 ст. 625 ЦК України, якою регламентовані наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Такий підхід до застосування наведених норм матеріального права щодо встановлення початку перебігу строку позовної давності та права Банку нараховувати відсотки за користування кредитом у визначений договором строк кредитування відповідає правовій позиції сформульованій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. у справі № 444/9519/12 та у постанові від 04.07.2018р. у справі № 310/11534/13-ц провадження № 14-154цс18.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів, згідно ст. 257 ЦК України, починається після сплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - після останнього дня місяця дії картки згідно ст. 261 цього Кодексу. (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 19.03.2014р. у справі № 6-14цс14, та у постанові від 23.11.2016р. у справі № 6-2104цс16).

Відповідно до ст. 257 та ч.3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність визначається у три роки та застосовується судом за заявою сторони у спорі, поданою до винесення судом рішення.

Заперечуючи проти пропуску строку позовної давності Банк послався на ту обставину, що на ім'я позичальника перевипущена кредитна картка із кінцевим строком дії до листопада 2015р., а тому вважав, що з дня спливу строку дії виданої відповідачу картки по день звернення банку з позовом 20.03.2018р. про стягнення заборгованості, трирічний строк позовної давності не минув.

Згідно довідки Банка позичальнику за кредитним договором від 13.10.2009р. була видана кредитна картка № НОМЕР_1 з терміном дії по грудень 2011р. 09.08.2012р. кредитна картка була перевипущена та видана нова № НОМЕР_2 з терміном дії по листопад 2015р.(а.с.70)

Враховуючи, що за погодженими сторонами умовами кредитування карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні карти, включно, а саме 30.11.2015р.

Умовами п.2.1.1.12.4 встановлено, що строк і порядок повернення кредиту по кредитним карткам із встановленим мінімальним обов'язковим платежем, а також овердрафтом, що виникає по таким карткам, наведений у пам'яткі клієнта та встановлений цим пунктом. Згідно ст.212 ЦК України у випадку прострочення кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту у повному обсязі є 211-й день з часу виникнення такої заборгованості. (а.с.11,33)

Як вбачається з виписки по картковому рахунку ОСОБА_2 на погашення кредитної заборгованості зараховані кошти: 18.09.2013р. - 100 грн, 29.07.2014р. - 125 грн, 18.08.2014р. - 250 грн, і останнє поповнення 29.09.2014р. - 125 грн.(а.с.62)

Наступний платіж позичальник за умовами договору мав здійснити 25 числа наступного місяця, проте свого обов'язку не виконав та черговий платіж на погашення кредитної заборгованості не здійснив.

Таким чином починаючи із 25.10.2014р. вважається простроченим виконання кредитного зобов'язання, а тому із врахуванням умов зміни строку виконання кредитного зобов'язання у повному обсязі, строком повного погашення кредиту вважається 211-й день від часу виникнення заборгованості, 25.05.2015р.

Саме на вказану дату позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі та нараховані Банком кошти за користування ним у відповідності до приписів ч.2 ст. 1050 та ст. 1048 ЦК України.

Враховуючи, що у спірних правовідносинах строк кредитування, який змінений у відповідності до п. п.2.1.1.12.4 Умов вважається таким, що настав 25.05.2015р. тому строк позовної давності для вимоги кредитора про стягнення із позичальника заборгованої суми кредиту та нарахованих процентів спливає 25.05.2018р.

Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню в межах позовної давності, перебіг якого визначається за кожним із платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного із цих платежів.

Оскільки позовна заява подана позивачем 20.03.2018р., у межах строку позовної давності щодо стягнення суми тіла кредиту 842,01 грн., та відсотків, нарахованих в межах строку позовної давності згідно із ч.5 ст. 261 названого Кодексу починається після невиконання позичальником сплати чергового платежу 25.10.2014р. та обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу до зміненого строку кредитування 25.05.2015р.

Враховуючи, що позовна заява щодо стягнення нарахованих відсотків подана 20.03.2018р. то стягненню підлягає сума в межах трирічного строку позовної давності за період із 20.03.2015р. по 25.05.2015р. в розмірі 194,98 грн. та комісії за цей же період часу в розмірі 100 грн.

Таким чином апеляційний суд встановив, що за спливом строку кредитування, час повного погашення кредиту на вимогу Банку настав 25.05.2015р. за правилами ч.2 ст. 1050 ЦК України, тому Банк не міг нараховувати проценти після настання зазначеного строку.

Оскільки суд першої інстанції в порушення вимог ст. 263 ЦПК України на вказані обставини уваги не звернув, допустив помилку у застосуванні наведених норм матеріального права та не врахував висновків Верховного Суду щодо їх застосування, а тому постановлене судом рішення не можна визнати законним і обґрунтованим, що в силу ст. 376 цього Кодексу є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення у зазначеній частині.

Разом із тим, вимоги Банку про стягнення процентів за кредитом, нарахованих за останні три роки до дня звернення до суду не підлягають задоволенню, оскільки умовами договору не передбачено ставки користування кредитом після закінчення строку його дії.

У справі, що розглядається позивач вимог про стягнення коштів за користування кредитом поза межами встановленого договором строку кредитування за правилами ст. 625 ЦК України не заявляв.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги щодо незаконності відмови у стягненні штрафу в сумі 1057,80 грн, оскільки згідно п. 2.1.1.7.6. Умов у разі порушення позичальником строків платежів за будь-яким з грошових зобов'язань, передбачених умовами договору, більше ніж на 30 днів позичальник повинен сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн та 5 відсотків від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісії. Останній платіж позичальник здійснив 29 вересня 2014р. Наступний платіж за умовами кредитного зобов'язання мав бути сплачений не пізніше 25 числа наступного за цим місяцем. Починаючи з 25 жовтня 2014р. відповідач не здійснив жодного платежу, отже початок перебігу спеціального річного строку позовної давності для такої вимоги за умовами договору, настає після 25.11.2014р.

У спірних правовідносинах така вимога заявлена лише 20.03.2018р. поза межами спеціального строку позовної давності, а тому за наявності відповідної заяви відповідача про застосування такого строку, суд вірно відмовив у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Крім того, згідно ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 351 грн.

На підставі викладеного, ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 19, 367, 374, 376 ЦПК України, Апеляційний суд Херсонської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 23 квітня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення тіла кредиту, відсотків за користування ним та комісії і ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 13.10.2009р. у розмірі 1137 грн, із яких: борг за тілом кредиту - 842 грн, відсотки за користування кредитом - 195 грн та комісія - 100 грн, нараховані за період з 20.03.2015р. по 25.05.2015р.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» компенсацію судових витрат у розмірі 351 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, як малозначна.

Дата складання повного тексту постанови 10 вересня 2018 року.

Головуючий ____________ Н.В.Орловська

Судді: ____________ О.В.Кутурланова

____________ В.В.Майданік