Провадження № 2/229/971/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.,

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності.

06 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради Донецької області, про визнання права власності на нерухоме майно. Вказала, що 25 лютого 2005 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3. До укладення шлюбу вони разом перебували у фактичних шлюбних відносинах, а тому мешкали у квартирі АДРЕСА_1. Згідно з рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 296 від 06 квітня 2011 року, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 надано дозвіл на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми (тимчасової споруди зупиночного пункту з торгівельним павільйоном) для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці за адресою: перехрестя вулиць ОСОБА_4 та Космонавтів в м. Дружківка Донецької області. Тобто ОСОБА_3 був наданий дозвіл на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми (тимчасової споруди зупиночного пункту з торгівельним павільйоном) на вказаній земельній ділянці, на підставі договору оренди землі від 25 вересня 2009 року на строк дії договору оренди. До договору оренди землі № 43 від 22 жовтня 2009 року було внесено змін, відповідно яких строк укладення договору вважався 10 років. Приблизно в цей час ОСОБА_3 встановив цей зупиночний пункт з торгівельним павільйоном. 19 червня 2015 року помер ОСОБА_3 після його смерті позивач зверталася до приватного нотаріуса з відповідною заявою, але отримала усну відмову у виконанні нотаріальних дій (видачі постанови про відмову їх виконувати з мотивуванням відсутності документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_3Ф.). У КП Дружківському бюро технічної інвентаризації позивача повідомили, що у звязку зі смертю ОСОБА_3, на якого був зареєстрований павільйон, саме їй необхідно звернутися до суду з визнанням права власності. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину стаціонарної малої архітектурної форми (тимчасової споруди зупиночного пункту з торгівельним павільйоном) для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці за адресою: перехрестя вулиць ОСОБА_4 та Космонавтів в м. Дружківка Донецької області; визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину стаціонарної малої архітектурної форми (тимчасової споруди зупиночного пункту з торгівельним павільйоном) для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці за адресою: перехрестя вул. ОСОБА_4 та вул. Космонавтів в м. Дружківка Донецької області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце слухання справи сповіщена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_2 міська рада в особі міського голови ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином: судовою повісткою, про що у справі є розписка. До суду надано клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечень не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

25 лютого 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували уклали шлюб, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб від 25 лютого 2005 року № 41, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області.

19 червня 2015 року у віці 66 років помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть № 570, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області.

Згідно з рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 06 квітня 2011 року № 296, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 надано дозвіл на розміщення стаціонарної малої архітектурної форми (тимчасової споруди зупиночного пункту з торгівельним павільйоном) для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці за адресою: перехрестя вул. ОСОБА_4 та вул. Космонавтів в м. Дружківка, яка належить ФОП ОСОБА_3 на підставі договору оренди землі від 25 вересня 2009 року (реєстровий № 04091), на строк дії даного договору оренди землі. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3: розміщення стаціонарної малої архітектурної форми (тимчасової споруди) для провадження підприємницької діяльності (зупиночний пункт з торгівельним павільйоном) на земельній ділянці за адресою: перехрестя вул. ОСОБА_4 та вул. Космонавтів, м. Дружківка, здійснювати відповідно до паспорту привязки та в порядку визначеному діючим законодавством.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 28262324 від 17 жовтня 2014 року, земельна ділянка загальною площею 0,0049 га., яка розташована за адресою: Донецька область, м. Дружківка, вул. Енгельса Ф., 100В (для розміщення зупиночного павільйону з вбудованою точкою) належить орендарю: ОСОБА_3.

Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із наданих доказів суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1 виконала всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини. Але позивач позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать.

Тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 2, 10-12, 80, 200, 206, 263-265 ЦПК України

У Х В А Л И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради Донецької області про визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину стаціонарної малої архітектурної форми (тимчасової споруди зупиночного пункту з торгівельним павільйоном) для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці за адресою: перехрестя вулиць ОСОБА_4 та Космонавтів в м. Дружківка Донецької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 19 червня 2015 року, право власності на 1/2 частину стаціонарної малої архітектурної форми (тимчасової споруди зупиночного пункту з торгівельним павільйоном) для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці за адресою: перехрестя вул. ОСОБА_4 та вул. Космонавтів в м. Дружківка Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року.

Суддя: В. О. Лебеженко