Справа № 168/778/18
Провадження № 2/168/291/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 5/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4 в смт.Стара Вижівка Волинської області, за ОСОБА_3 на 3/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4 в смт.Стара Вижівка Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 серпня 2011 року помер ОСОБА_8. За життя він заповіту не складав, позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті батька та чоловіка. Зазначають, що прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Інших спадкоємців першої черги та осіб, які звертались з заявою про прийняття спадщини немає. Вважають, що за таких підстав мають право на дане спадкове майно.

Позивачі в підготовче судове засідання не зявилися, подали суду, кожен зокрема, заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують.

Відповідачі в підготовче судове засідання не зявилися, подали суду заяви, кожен зокрема, про розгляд справи у їх відсутності, позов визнали та проти його задоволення не заперечили.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом з матеріалів справи та наданої нотаріусом копії спадкової справи № 36/2018, заведеної після смерті ОСОБА_8, встановлені наступні обставини.

20 червня 1980 року померла матір ОСОБА_8 ОСОБА_9, 07 грудня 1992 року помер його батько ОСОБА_10. Після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Польовій, 4 в смт. Стара Вижівка Волинської області. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 27 вересня 2010 року встановлено, що після смерті ОСОБА_9 її чоловік ОСОБА_11 отримав права власності на 3/4 частини спадкового майна (1/2 частини, яка належить йому у спільній сумісній власності подружжя і 1/4 частини, яку він отримав після смерті ОСОБА_9, але не встиг оформити спадкових прав у звязку зі смертю, а син ОСОБА_8 - 1/4 частини вищезгаданого спадкового будинку, але право власності на вказану частину у спадковому майні не зареєстрував.

04 серпня 2011 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, яка складається зі спадкового майна: 1/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Польова, 4 в смт. Стара Вижівка Волинської області після смерті ОСОБА_9.

31 липня 2018 року рішенням Старовижівьского районного суду Волинської області визнано за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законом право власності на 1/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Польова, 4 в смт. Стара Вижівка Волинської області, після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер 04 серпня 2011 року.

Право власності на іншу 3/8 частки даного будинку, яка залишилась після смерті ОСОБА_11 на підставі рішення Старовижівського районного суду Волинської області від 27 вересня 2010 року було визнано за ОСОБА_12 в порядку спадкування за заповітом.

Решту 3/8 частки зазначеного будинку, ОСОБА_11 заповів своїй дочці ОСОБА_13, яка померла 04 травня 2010 року, однак за життя спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_11 остання не прийняла, оскільки на момент смерті зі спадкодавцем не проживала, до нотаріуса із відповідною заявою не зверталася, у фактичне управління та володіння спадковим майном не вступала.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_13, як спадкоємець за заповітом спадщину не прийняла, тому спадкування такої частини спадкового майна здійснюється за законом.

Після смерті ОСОБА_11 залишились спадкоємці першої черги: донька ОСОБА_7 та син ОСОБА_8.

ОСОБА_7 після смерті батька спадщину не прийняла.

ОСОБА_8 спадщину прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті постійно проживав з батьком, що також підтверджується довідкою №1862 від 20 серпня 2018 року Старовижівської селищної ради.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_8 успадкував 3/8 частки спадкового майна після смерті батька ОСОБА_11, та 1/4 частини спадкового майна після смерті матері ОСОБА_9, спадкоємці першої черги після ОСОБА_8 є: ОСОБА_3, як дружиною спадкодавця та син ОСОБА_2.

Рішенням Старовижівського районного суду Волиснської області від 31 липня 2018 року визнано за ОСОБА_3, в порядку спадкування за законно право власності на 1/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться по вул. Польова, 4 в смт. Стара Вижівка Волинської області, після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер 04 серпня 2011 року, в частині спадкового майна, яке належало ОСОБА_9.

Судом встановлено, що позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Волинської області, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесені відповідні постанови (аркуш справи 21-22).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Довідкою Старовижівської селищної ради Волинської області від 23 лютого 2018 року № 325 (аркуш справи 45), рішенням Старовижівського районого суду Волинської області від 27 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, підтверджується право ОСОБА_8, на 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області.

ОСОБА_3 виготовлено Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4 по вул.Польова в смт.Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 37-43).

Відповідачі позов визнають повністю, що підтверджується поданими до суду відповідними заявами. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивачів виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_8 (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за ними права власності на це майно в порядку спадкування.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та таявність правових підстав для визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на 5/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4 в смт.Стара Вижівка Волинської області, а за ОСОБА_3 на 3/16 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Волинської області, що залишилося після смерті ОСОБА_8, який помер 04 серпня 2011 року.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачами витрати по оплаті судового збору залишити за ними у звязку з поданою про це письмовою заявою.

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 200, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на 5/16 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Волинської області.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, в порядку спадкування право власності на 3/16 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул.Польова, 4, в смт.Стара Вижівка Волинської області.

Судові витрати залишити за позивачами.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_14