Справа № 419/2939/18
Провадження № 2/419/625/2018
17 грудня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,
за участю: секретаря Московченко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Новоайдар цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Малолітні діти постійно мешкають з позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
На підставі вищенаведеного, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до їх повноліття, починаючи з дня подачі позову до суду.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 у жодне судове засідання не зявилась про причину неявки суд не повідомила, хоча була належним чином сповіщена про час та місце судового засідання, що підтверджується судовим викликом, розміщеним безпосередньо на офіційній сторінці Новоайдарського районного суду веб-порталу судової влади України (а.с.23).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно приписів ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Судовим розглядом встановлено, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6).
Малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно мешкають з позивачем та знаходяться на його утриманні, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання осіб (7-8).
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВРN 789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
Відповідач є працездатною особою. Відомості про матеріальне становище відповідача, наявності у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає.
Відповідно до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з розрахунку на місяць з "01" липня 2018 року становить 1944 грн.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи матеріальне становище позивача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, відповідно до конституційного принципу верховенства права, з урахуванням потреб дитини та можливостей матері, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, такий розмір утримання є обґрунтованим, відповідатиме вимогам виваженості і справедливості.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при подачі позову, він стягується з відповідача в дохід держави. Позивачі при подачі позовів про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору відповідно до положень ЗУ «Про судовий збір», тому відповідач має компенсувати в дохід держави судовий збір, який складає 704,80 грн.
Відповідно до ст. ст. 179, 180, 181,182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 200, 259, 263 265, 430 ЦПК України ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і/н НОМЕР_1, паспорт серії ЕЛ №016972 виданий Новоайдарським РС УДМС України в Луганській області від 20.10.2015 року, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Октябрська), 32, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідн. № НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (Октябрська), 32, аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк