Справа № 524/667/18
Провадження № 2/524/1120/18
21.08.2018 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:
головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі судового засідання Гладкій К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Кременчуцьке спеціалізоване управління №17» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
До суду звернулось ПрАТ «Кременчуцьке спеціалізоване управління №17» з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням належного на праві власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначено, що приватне акціонерне товариство «Кременчуцьке спеціалізоване управління №17» є власником будинку АДРЕСА_1 .
За вказаною вище адресою у квартирі 5 зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які не проживають у помешканні з 2015 року, що підтверджується актами про не проживання.
Особистих речей відповідачів у квартирі немає, жодним чином не піклуються про утримання житлового приміщення, комунальні платежі не сплачують.
Позивач просить суд задовольнити позов та усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
У судовому засіданні представник позивача ПрАТ «Кременчуцьке спеціалізоване управління №17» - ОСОБА_5 просить позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У подальшому просила справу розглянути за відсутності представника на підставі наданих документів.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про причини відсутності не повідомляли, про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлені шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов не подавали.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.
Представник третьої особи - відділу ведення реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації Кременчуцької міської ради в судове засідання не з'явився.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Позивач - приватне акціонерне товариство «Кременчуцьке спеціалізоване управління №17» є власником будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 28.05.2003 року, виданого Кременчуцькою міською Радою Полтавської області.
У квартирі АДРЕСА_1 у м Кременчуці зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які не проживають у даній квартирі з 2015 року, що підтверджується актами про не проживання від 27.12.2016, 22.12.2017 року.
Особистих речей відповідачів у квартирі немає, жодним чином не піклуються про утримання житлового приміщення, комунальні платежі не сплачують.
Вказані обставини підтвердили допитані у судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Внаслідок реєстрації місця проживання відповідачів, порушені права позивача як власника приміщення.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі рішення суду.
Статтею 41 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до закону № 175/97-ЕР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплено право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
У відповідності до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
При цьому, згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно ст. 72 Ж цього Кодексу визнання особи такої, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.
Суд, аналізуючи отримані докази та вказані норми законодавчих актів, приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування спірним житловим приміщенням, не проживаючи в ньому понад один рік, без поважних причин.
При цьому, суд враховує, що відповідачі, продовжуючи бути зареєстрованими у спірному житловому приміщенні, фактично чинять перешкоди власнику цього приміщення, який несе витрати по утриманню майна з урахуванням кількості зареєстрованих осіб.
Також, судом не встановлено обставин, які б свідчили про намір вселення відповідачів до квартири АДРЕСА_1, чи вчинення власником квартири перешкод відповідачам у користуванні житловим приміщенням.
За таких обставин, враховуючи, що права власника порушені, а власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням..
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦП України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, ухвалюючи рішення, суд присуджує стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 881 грн. з кожного, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.
Керуючись ст. 391-392 ЦК України, ст. 71-72 ЖК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,
Позов приватного акціонерного товариства «Кременчуцьке спеціалізоване управління №17» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування, житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Кременчуцьке спеціалізоване управління №17» у повернення сплаченого 881 (вісімсот вісімдесят одну )грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Кременчуцьке спеціалізоване управління №17» у повернення сплаченого 881 (вісімсот вісімдесят одну )грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.С. Предоляк