Справа № 659/801/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року Нижньосірогозький районний суд Херсонської області у складі: головуючого-судді Цесельської О.С., при секретарі Голтаєву І.М., за участі представника позивача - адвоката ОСОБА_1, представника відповідачів - адвоката ОСОБА_2, розглянувши під час судового розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу, визнання спадкоємцем 4 черги, зміну черговості спадкування, визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, поділ майна, набутого за час проживання однією сім'єю та зміну черговості спадкування.

12.05.2017 року позивач звернулася з уточненою позовною заявою.

Уточнена позовна заява мотивована тим, що в період з 1991 року позивач ОСОБА_3 проживала спільно з її сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу за місцем їх проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач вказала що ОСОБА_7 за життя хворів на цукровий діабет, перебував в звязку з хворобою на обліку в лікарні. Також мав інші хронічні захворювання, протягом тривалого часу хворів на катаракту ока, що викликало його сліпоту, через що він майже не бачив, не міг обходитися без сторонньої допомоги, не міг сам обслуговувати себе. Позивач означила, що вона майже 5 років надавала йому допомогу, доглядала за ним, допомагала рухатися в просторі та приймати їжу. З огляду на такі обставини, позивач зазначила що відповідач перебував у безпорадному стані та є підстави вимагати зміни черговості спадкування та визнання її спадкоємцем першої черги разом із відповідачами.

Після смерті ОСОБА_7, який помер 6 липня 2016 року, відкрилась спадщина на майно, яке згідно зі статтею 74 СК України, позивачка вважає спільною сумісною власністю. Через відсутність у неї факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з померлим, позбавлена права на спадкування спадкового майна разом зі спадкоємцями першої черги - дітьми ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відповідачами по справі.

ОСОБА_8, з урахуванням уточнень, просила встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_7, який помер 6.07.2016 року, - з 02 листопада 2006 року по день його смерті; визнати за нею право власності на половину нажитого за час проживання однією сім»єю з померлим спільного майна, а саме: нежитлове приміщення зерносховища в с. Верби Нижньосірогозького району вул. Зелена, 38, житловий будинок № 3 по вулиці Меліораторів у смт. Веселе Запорізької області, квартира АДРЕСА_1, автомобіль Фольксваген , державний номерний знак НОМЕР_1; комбайн марки СК-5М-1 "Нива" реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску; трактор колісний марки Білорус - 892, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008 року випуску, заводський номер 90809454, двигун № НОМЕР_4, шасі № 573110; 2 культиватора причепних марки КПСу - 4Д; сіялку марки ОСОБА_2 8 (УПС -8-02) з інформаційним пристроєм "Факт" та без транспортного пристрою; змінити черговість спадкування та надати їй право на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги.

Позивачка та її представники в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених як у первісному позові, так і в уточненому позові.

Позивачка додатково пояснила, що з ОСОБА_7 з 1991 року почали проживати разом, але вона формально перебувала в шлюбі з ОСОБА_9, цей шлюб було розірвано 8.10.1999 року. ОСОБА_7 також перебував у шлюбі з ОСОБА_10 до 2.11.2006 року. Разом з ОСОБА_7 вони разом проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3 до часу смерті останнього. Вони разом вели спільне господарство, приймали гостей, планували своє життя, разом заробляли достатньо грошей, витрачали спільні кошти на придбання спільного майна.

Відповідачі та їх представник позовні вимоги не визнали, просили відмовити за безпідставністю, надали письмові заперечення проти позову (а.с. 109-113 т.2). Зокрема зазначили що померлий ОСОБА_7 не перебував у безпорадному стані, навпаки - здійснював підприємницьку діяльність, все спірне майно, право власності на яке прохала встановити позивач як на спільне сумісне було придбане за рахунок коштів ОСОБА_7, а не за рахунок спільних з ОСОБА_3 коштів.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_11 свідоцтва про смерть, ОСОБА_7 помер 6 липня 2016 року.

ОСОБА_11 до ст.1261 ЦК України його спадкоємцями за законом першої черги є: діти відповідачі по справі ОСОБА_4, ОСОБА_5

Спадкова справа № 52/2016 щодо майна померлого ОСОБА_7 заведена 06.09.2016 року приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_12 (а.с.100 т.1).

За правилами ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, у тому числі суд може встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

ОСОБА_11 до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з частиною першою статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз'яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Судом встановлено що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 спільно мешкали в с. Верби Нижньосірогозького району з 1990 року.Так, відповідно довідки Вербівської сільської ради, ОСОБА_7 проживав без реєстрації в с. Верби Нижньосірогозького району по вулиці Гагаріна, 63 з 1990 року до часу смерті. (а.с. 164 т.2)

ОСОБА_11 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, 02 листопада 2006 року складено актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_10О.(а.с.96).

ОСОБА_3 розірвала шлюб з ОСОБА_9 8.10.1999 року, відповідно відмітки у паспорті позивачки (а.с.10 т.1).

Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 надали змістовні свідчення, які не суперечать між собою, та пояснили що добре знають ОСОБА_3, яка мешкала з 90-х років разом з ОСОБА_7 в с. Верби по вул. Гагаріна, 63 до дня смерті останнього. Між ними склалися усталені стосунки, що притаманні подружжю, вони були пов"язані спільним побутом, працювали, займалися господарством. Свідок ОСОБА_13 також пояснила що їй відомо що вони разом будували будинок в смт. Веселе, спільно купували квартиру в м. Запоріжжі; ОСОБА_3 працювала на основній роботі та як бухгалтер допомогала вести бухгалтерію на очолюваному ОСОБА_7 підприємстві.

Під час судового розгляду судом досліджувалися надані позивачкою докази - сімейний фотоальбом з спільними фотографіями ОСОБА_3 та ОСОБА_7, також під час судового розгляду переглядалися відеозаписи сімейних святкувань ювілеїв ОСОБА_3, ОСОБА_7 На зазначених відеозаписах ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували разом, мали взаємовідносини, притаманні сімейним стосункам.

Оцінюючи вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що факт спільного проживання позивачки разом з ОСОБА_7 однією сім'єю, як подружжя, в с. Верби Нижньосірогозького району у період з 2.11.2006 року по день смерті останнього знайшогв своє підтвердження під час судового розгляду та є підстави для задоволення позовних вимог щодо встановлення факту проживання однією сім"єю без реєстрації шлюбу.

Особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

ОСОБА_11 записів у трудовій книжці ОСОБА_3, з 16.10.2001 року по 11.04.2011 року вона працювала бухгалтером СКП «Джерело» Нижньосірогозького району (а.с.25 т.1).

ОСОБА_7 з 3.01.2004 року був призначений директором ПП «Агро Південь» (а.с.23 т.1).

Позивач зазначила, що за час їхнього спільного проживання з ОСОБА_7 за рахунок спільної праці та спільних коштів було набуте в спільну сумісну власність таке майно: житловий будинок № 3 по вулиці Меліораторів у смт. Веселе Веселівського району Запорізької області ; квартира АДРЕСА_1; автомобіль Фольксваген Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1; комбайн марки СК-5М-1 "Нива" реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску; трактор колісний марки Білорус - 892, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008 року випуску, заводський номер 90809454, двигун № НОМЕР_4, шасі № 573110; нежитлове приміщення зерносховища по вул. Зелена № 38 в с. Верби Нижньосірогозького району Херсонської області; 2 культиватора причепних марки КПСу - 4Д; сіялка марки ОСОБА_12 8 (УПС -8-02).

ОСОБА_11 свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.11.2007 року, ОСОБА_7 належить житловий будинок в смт. Веселе, вул. Меліораторів, 3. ОСОБА_11 посвідчення ВАТ «Мелітопольгаз» від 30.07.2008 року ОСОБА_7 та ОСОБА_3 надано право експлуатації газової установки в зазначеному будинку в смт. Веселе.(а.с. 13 т.1)

ОСОБА_11 договору купівлі продажу від 27.12.2010 року, ОСОБА_7 придбав квартиру у АДРЕСА_2(а.с. 22, 23 т.1)

ОСОБА_11 договору купівлі продажу від 19.04.2006 року, ОСОБА_7 придбав трактор Білорус 892 з оплатою його вартості частинами, загальною вартістю 91500 гривень (а.с.28).

Також ОСОБА_7 було придбано автомобіль Фольксваген Tiguan вартістю 264900 гривень, 31.03.2010 року та комбайн СК-5М-1 «Нива», 2002 року випуску вартістю 160000 гривень, 09.03.2011 року (а.с.29 т.1, а.с. 30-33 т.1).

Таке майно було набуте в період спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Як ОСОБА_3 так і ОСОБА_7 під час спільного проживання були працевлаштовані, отримували дохід, займалися веденням домашнього господарства. Враховуючи викладене є підстави для визнання за ОСОБА_3 1/2 частки вищезазначеного майна, як спільного сумісного майна з ОСОБА_7

Разом з тим, приміщення зерносховища в с. Верби Нижньосірогозького району по вул. Зеленій ОСОБА_7 отримав в рахунок погашення належної йому заробітної плати у СТОВ "Вербівське" в сумі 14800 гривень, відповідно накладної № 79 в серпні 2002 року. (а.с. 18). Рішення щодо оформлення права власності на зазначене приміщення зерносховища за ОСОБА_7 було прийняте виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Нижньосірогозького району 22.02.2006 року. (а.с.19). Таким чином, не може вважатись спільно нажитим майном з позивачкою та відповідно не підлягає поділу вказане приміщення зерносховища.

Крім того, не підлягає поділу як спільне сумісне майно і зазначене позивачкою як таке - культиватор причепний марки КПСу - 4Д в кількості 2 одиниць та сіялка марки Веста-8 (УПС - 8-02) з інформаційним пристроєм "Факт" та без транспортного пристрою, оскільки позивачкою не було надано належних та допустимих доказів про наявність такого спірного майна та її власну участь у його набутті.

Вирішуючи позовні вимоги щодо зміни черговості спадкування та надання позивачці права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги, суд приходить до наступного.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

ОСОБА_11 до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною другою статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Отже, особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до відкриття спадщини, за наявності спадкоємців попередніх черг може отримати спадщину лише за умови, що спадкодавець був у безпорадному стані за станом здоров'я, похилим віком та потребував стороннього догляду і саме ця особа такий догляд надавала.

Судом встановлено що ОСОБА_7 був директором ПП «Агро Південь» з січня 2004 року, а 21.12.2012 року став засновником ПП «Агро Південь», що підтверджується копією Статуту підприємства. (а.с.46). Зокрема, як директор цього підприємства 27.08.2013 року укладав договір банківського рахунку (а.с. 52-53 т.1), укладав договір поставки № 37 від 13 липня 2014 року, укладав договір поставки № 77-15 К від 12.02.2015 року, укладав договір поставки № 1/43 від 11 липня 2015 року. (а.с. 52-60 т.1).

ОСОБА_11 медичних документів, ОСОБА_7 хворів на цукровий діабет 2 типу середньої тяжкості, діабетичну проліферативну ретинопатію, також була наявна комбінація інших хронічних захворювань (ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба, тощо).

ОСОБА_11 висновку комісійної судово медичної експертизи (посмертної) від 12.02.2018 року № 12, станом на 3.04.2014 року мав гостроту зору 3 %, та при умові, що останній був би направлений на МСЕК, ОСОБА_7 міг претендувати на встановлення 1 Б групи інвалідності. Відповісти категорично на питання «Чи потребував ОСОБА_7 стороннього догляду і допомоги?» у експертної комісії немає можливості. (а.с. 255-260 т.2)

ОСОБА_11 висновку повторної комісійної судово- медичної експертизи (посмертної) № 286/к від 6 червня 2018 року, у ОСОБА_7 виявлені ознаки патологічного стану, що відповідає критеріям встановлення групи інвалідності принаймні ІБ 03.04.2014 року, що обумовлювало потребу у сторонньому догляді та допомозі з вказаного періоду часу. (а.с. 35 т. 3)

Водночас суд враховує що ОСОБА_7 групи інвалідності не мав, за встановленням групи інвалідності не звертався.

Підставами для задоволення позовних вимог щодо зміни черговості спадкування та надання позивачці права на спадкування разом зі спадкоємцями першої черги є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем. Тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами), 2) матеріальне забезпечення спадкодавця, 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріальне вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири, 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3, 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову, необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Разом з тим, фактичні обставини справи спростовують твердження позивача про перебування ОСОБА_7 у безпорадному стані. Судом не встановлено, що ОСОБА_3 матеріально забезпечувала ОСОБА_7, оскільки останній був засновником ПП «Агро Південь» та директором цього підприємства, відповідно мав дохід. ОСОБА_3 з лютого 2012 року отримувала житлову субсидію (а.с. 108 т.2). Таким чином, стан матеріального забезпечення ОСОБА_7 порівняно з доходами ОСОБА_3 був кращим, принаймні з лютого 2012 року.

Свідки ОСОБА_18, ОСОБА_19 пояснили що останній раз бачили ОСОБА_7 на дні народження друга в травні 2016 року, крім того до 2014 року ОСОБА_7 самостійно керував автомобілем та до часу смерті керував очолюваним ним підприємством.

Таким чином, ОСОБА_7 не перебував в безпорадному стані, а сам по собі факт проживання із спадкодавцем протягом тривалого часу без реєстрації шлюбу і взаємна турбота осіб, які проживають разом, не може змінити черговість одержання права на спадкування в судовому порядку.

Установлення факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу у порядку позовного провадження, не звільняє позивача від обов'язку доведення обставин, які закон визначає підставами для зміни черговості спадкування.

Враховуючи встановлення цих обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених частиною другої статті 1259 ЦК України, для надання ОСОБА_3 як спадкоємцю четвертої черги права на спадкування після смерті ОСОБА_7 разом із спадкоємцями першої черги - відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_5

ОСОБА_11 до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог, - з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 275 гривень 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору щодо вимог немайнового характеру та 2000 гривень судових витрат по сплаті судового збору щодо вимог майнового характеру; з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 275 гривень 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору щодо вимог немайнового характеру та 2000 гривень судових витрат по сплаті судового збору щодо вимог майнового характеру.

Повний текст рішення виготовлено 06.12.2018 року.

Керуючись ст.268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім"єю, визнання спадкоємцем, зміну черговості спадкування, визнання права власності на майно задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_7, який помер 06 липня 2016 року, однією сім"єю без реєстрації шлюбу в період з 02 листопада 2006 року по 06 липня 2016 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на наступне майно:

1/2 частину житлового будинку № 3 по вулиці Меліораторів у смт. Веселе Веселівського району Запорізької області ;

1/2 частину квартири АДРЕСА_1;

1/2 частину автомобілю Фольксваген Tiguan, державний номерний знак НОМЕР_1;

1/2 частину комбайну марки СК-5М-1 "Нива" реєстраційний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску;

1/2 частину трактора колісного марки Білорус - 892, реєстраційний номер НОМЕР_3, 2008 року випуску, заводський номер 90809454, двигун № НОМЕР_4, шасі № 573110.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 275 гривень 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору щодо вимог немайнового характеру та 2000 гривень судових витрат по сплаті судового збору щодо вимог майнового характеру.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 275 гривень 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору щодо вимог немайнового характеру та 2000 гривень судових витрат по сплаті судового збору щодо вимог майнового характеру.

В іншій частині позову відмовіти.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Херсонського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_20