Справа № 463/5168/18
Провадження № 2/463/1792/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мармаша В.Я.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила та просила визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: м. Львів, вул. А.Навої, б 15кв 6.

Позов мотивує тим, що вона зареєстрована та постійно проживає в будинку за адресою: Львів, АДРЕСА_1, який належить їй та ОСОБА_4 на підставі спільної часткової власності. Крім неї та ОСОБА_4 у вищевказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_3, у шлюбі з яким вона перебувала з 22.11.1986 по 01.10.2013. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 виїхав у невідомому напрямку, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, його особистих речей в будинку не має не несе витрат по утриманню будинку, у звязку з чим у власника існують обмеження у здійсненні користування та розпорядження майном. З метою захисту своїх майнових прав просить позов задовольнити.

Від позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі, уточнений позов підтримує з наведених у ньому мотивів.

Від відповідача ОСОБА_3 у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 є власниками квартири № 6 у будинку № 15 на вул. А. Нової у м. Львові. ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_4

Від ОСОБА_4 у судове засідання надійшла заява про те, що із позовом ознайомлений, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 є колишнім чоловіком позивача ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_4

Зазначені вище особи зареєстровані у квартирі № 6 у будинку № 15 на вул. А. Нової у м. Львові, однак фактично проживає та несе витрати по утриманню квартири тільки позивач.

Позивач та відповідач розірвали шлюб 01.10.2013, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 7).

Як вбачається із актів (а.с. 9-14) складених комісією ЛКП «Господар» та засвідчена свідками (сусідами-мешканцями будинку № 15 на вул. А. Нової у м. Львові) відповідач у квартирі № 6 у будинку № 15 на вул. А. Нової у м. Львові не проживає.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

Відповідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Отже, вирішення питання про зняття осіб з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, про те, що відповідач ОСОБА_3 не є членом сім'ї власника житлового приміщення, у такому приміщенні, не проживає, витрат по його утриманню не несе, його реєстрація перешкоджає власнику реалізації її прав на користування та розпорядження своїм майном, а відтак суд приходить до висновку про підставність позовних вимог позивача, а тому їх задовольняє.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 704,80 гривень, оскільки позивач згідно норм Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову до суду.

Керуючись ст. ст. 141, 265, 273, 274, 280, 282-284, 289 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України , -

ухвалив:

позов - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 6 у будинку № 15 на вул. А. Нової у м. Львові.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 06 грудня 2018 року.

Повне найменування (імя) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, м. Львів, вул. А. Нової, 15/6;

Відповідач:ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, м. Львів, вул. А. Нової, 15/6;

Відповідач:ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, м. Львів, вул. А. Нової, 15/6.

Суддя В.Я. Мармаш