ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/730/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ДАНИЛЕНКО В.В.

при секретарі ПАСЬКО І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ НАСК "Оранта", про захист прав споживачів та визнання деяких умов договору недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ПАТ НАСК "Оранта", в якому просив:

зобов»язати Відповідача викласти п.п. 1.2, 2.1,4.2.3, 4.2.4 у відповідності з вимогами ст. 16 ЗУ «Про страхування», ст. 982 ЦК України;

визнати недійсним пункт 4.3.2 в частині, яка відноситься до відсрочення вступу в дію Договору щодо нерухомого майна;

зобов»язати Відповідача відокремити частину пункту, п. 4.3.2 яка відноситься до тварин, шляхом внесення у Договір відповідного додаткового пункту з метою надання його змісту конкретизації, обєктивносі і прозорості;

зобов»язати Відповідача викласти текст Договору у типографському форматі, який дозволяє його читати і знайомитися із його змістом без перешкод;

зобов»язати Відповідача додатково внести у Договір пункт такого змісту: Страхувальник підтверджує, що він був належним чином ознайомлений із умовами Договору і Правилами страхування, на основі яких він був складений, та погоджується з ними;

зобов»язати Відповідача узагальніте (можливо зробити витяг) Правила страхування (№92, №97, №119), на які йде посилання у Договорі, оформити їх у вигляді єдиного документу, як додатку до Договору і передбачити у ньому місце для підпису Страхувальника, яким він підтверджує факт ознайомлення з Правилами і погоджується з їх змістом;

зобов»язати Відповідача спростити структуру Договору шляхом викладення частини загальних умов Договору, розміщених у Розділі IV, у Правилах страхування, перенести п. 4.1 до Розділу І, вилучити із розділу суто другорядні пункти і позбавитии його надлишкової інформаційної надмірності;

зобов»язати Відповідача усунути граматичні помилкі, виправити хибну термінологію;

витребувати у Відповідача (у разі необхідності) оригінали Договору страхування за формою 97-20 та вищезазначених Правил страхування (№№ 92, 97, 119). Позивач буде просити суд про витребування доказів, які підтвердять доводи Позивача, та які Позивач самостійно отримати не може;

викликати свідка ОСОБА_3, мешкає: АДРЕСА_1 Тел.: НОМЕР_1

стягнути з Відповідача на користь Позивачів судові витрати.

Заявлені позовні вимоги обґрунтував тим, що Договір не відповідає нормам цивільного законодавства, засадам справедливості, добросовісності, розумності, принципам системності, функціональності і національності, є ланкою усталеної технології Відповідача, яка дозволяє йому порушувати цивільні права та цивільні інтереси Страхуваьників, тому він підлягає корегуванню в частині усунення елементів правової недосконалості, часткового виправлення його змісту та формату оформлення, визнанню недійсними окремих частин його умов.

Позивач в судове засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на письмові пояснення.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

11 січня 2016 року між ОСОБА_3 та ПАТ НАСК «ОРАНТА» в особі Баришівського відділення НАСК «Оранта» Токар М.І., що діє на підставі довіренності було укладено Договір страхування майна та тварин, що належить громадянам - серія 97-20 № 3336578.

Відповідно до умов Договору страховик бере на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у порядку і на умовах, визначених Договором, а страхувальник зобов»язується сплатити страховий платіж у визначений цим Договором строк та виконувати інші умови цього Договору.

Предметом Договору (об»єктом страхування) є майнові інтереси, що не суперечать закону і пов»язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням належним на правах власності та/або інших законних підставах майном Страхувальника і зазначене в п. 1.3,1.7.,2.2. і розміщене за вказаною в п. 1.1. Договору адресою.

Страховими випадками відповідно до п.4. 2.3. Договору є вогонь (пожежа і задимлення, що її супроводжує (включаючи виділення сажі і корозійного газу).

Згідно з п. 1.3 Договору за Договором є застрахованим майно, у тому числі групи майна: житловий будинок (страхова сума 120000 грн.).; господарські будівлі та споруди (страхова сума 60000 грн.).

Пунктом 3 Договору також передбачено ліміт зобов»язань страховика щодо виплати страхового відшкодування.

Строк дії договору 1 рік, з 12.01.2016 року до 11.01.2017 року.

Однак, п.4.3.2. Договору зазначено, що щодо застрахованого майна/застрахованих тварин Договір починає діяти на 10 день після фактичного внесення страхового платежу (першої частини).

Згідно звіту про страхові платежі №2481492 від 12.01.2016 року та чеку ПриватБанку від 12.01.16р., кошти по Договору №3336578 були внесені саме 12.01.2016 року.

16 січня 2016 року, у застрахованих господарських будівлях сталася пожежа.

19 січня 2016 року Страхувальником була подана заява про страхове відшкодування.

29 березня 2016 року Страховою компанією було направлено відповідь з якої вбачається, що Страхова компанія на підставі п. 4.3.2. Договору відмовила заявнику у виплаті страхового відшкодування через те, що Договір на момент пожежі не вступив у дію.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 02.02.2017 року по справі №355/1411/16-ц ОСОБА_3 відмовлено у задоволені його позовних вимог про стягнення невиплаченого страхового відшкодування в повному розмірі.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 07 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 02.02.2017 року залишено без змін.

До суду з позовними вимогами звернувся ОСОБА_2, який не був учасником договору страхування, оскільки останній був укладений з ОСОБА_3, а тому відповідачем права позивача не порушені.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ НАСК "Оранта" є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 203, 215, 216, 230, 236 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ НАСК "Оранта", про захист прав споживачів та визнання деяких умов договору недійсними, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: ДАНИЛЕНКО В.В.