№ 207/2354/17
№ 2/207/303/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Погребняк Т.Ю.

при секретарі Білецькій В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, - про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2017 року ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просить суд усунути від права на спадкування за законом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2, на час відкриття спадщини, а саме з вересня 1981 року по ІНФОРМАЦІЯ_2, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, серія та номер НОМЕР_3, виданий 14.07.2017 р., видавник Новікова Л.В., державний нотаріус Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, визнати право власності на спадкове майно за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., яке залишилось після дружини ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2., в порядку спадкування за законом, за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що дасть підставу зареєструвати право власності на об'єкт нерухомого майна у вигляді квартири, скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 26 вересня 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 26.09.1981 року відділом РАГС, актовий запис 496. Шлюб припинений внаслідок смерті дружини в порядку ст. 104 ч. 1 СК України. З дня укладення шлюбу по день смерті дружини позивач разом з дружиною проживав за адресою АДРЕСА_1, однак без реєстрації, що підтверджується актом про проживання. ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років померла дружина позивача, ОСОБА_4, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданим 03.08.2017 року Заводським районним у м. Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1066 від ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач з дружиною мешкали удвох, позивач одноособово піклувався про дружину, ніс витрати по догляду, лікуванню та похованню ОСОБА_4 Після смерті дружини відкрилась спадщина. Спадковим майном, яке залишилось на день смерті ОСОБА_4, є квартира за адресою: АДРЕСА_1. Позивач фактично прийняв спадщину, у спадковій квартирі після смерті дружини прожив ще понад 10 місяців до липня 2017 року. Фактичне проживання позивача у зазначеній квартирі без реєстрації з 1981 року по липень 2017 року підтверджується актом про проживання. За життя дружина позивача не склала заповіт на випадок своєї смерті. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 Спільних дітей в них не було, єдиний син спадкодавця ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач вважав, що спадщину прийняв і вона належить йому з часу її відкриття, тому до нотаріальної контори для прийняття спадщини не звертався, оскільки перебував у стресовому стані через втрату близької людини, почував себе вкрай погано та майже не виходив з квартири; також, на поховання дружини позивачем були витрачені усі грошові збереження. У липні 2017 року з`явилася відповідач ОСОБА_3, онука дружини позивача, донька її померлого сина, ОСОБА_6, яка останній раз відвідувала бабусю приблизно у 1986 році та повідомила позивача, що тепер вона власниця даної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.07.2017 року, та позивач має виселитися з квартири. Позивач звернувся до Першої кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 11 серпня 2017 року позивач отримав Постанову державного нотаріуса Новікової Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Відповідачка ОСОБА_3 є онукою дружини позивача та донькою її померлого сина ОСОБА_6. Так, ОСОБА_6 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 (по-батькові не відомо). Від вказаного шлюбу у 1981 році в них народилася донька ОСОБА_3. У 1983 році шлюб між вказаними особами було розірвано. З 1983 по 1986 рр. онука періодично відвідувала свою бабусю. Однак, з 1986 р. ОСОБА_3 жодного разу не відвідала свою бабусю, ОСОБА_4, тобто на протязі 32 років онука взагалі ігнорувала існування бабусі. Онука розуміла, що в силу похилого віку бабусі потребувала сторонньої допомоги та піклування, необхідну для її існування, яка полягала, як у догляді, так і в її утриманні, витратах на лікування та інше, однак свідомо не виконувала встановлені законом обов'язки, нехтуючи ними. Коли ОСОБА_4 померла, позивач звернувсяся до онуки та її матері та повідомив про смерть їх родички та про час та дату поховання, однак отримав відповідь, що онуці це не цікаво, ані брати участь у витратах на поховання, ані брати участь у поховальній процесії вона не буде. На теперішній час ОСОБА_3, яка ухилялася як від спілкування, так і від утримання, як свого батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, так і своєї бабусі, ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, скориставшись тим, що позивач не звернувся у 6-місячний строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини, з зазначених вище підстав, 14.07.2017 року отримала свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 27 листопада 2017 року, за клопотанням позивача, в порядку забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року, за клопотанням представника позивача, в порядку ст.ст. 19, 196, 197, 274 Цивільно процесуального кодексу України (в редакціїї Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 уточнила позовні вимоги та просить суд визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину, серія та номер НОМЕР_3, виданий 14.07.2017 року державним нотаріусом Першої Кам'янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В., визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., що дасть підстави зареєструвати право власності на об'єкт нерухомого майна в органах державної реєстрації, та за ОСОБА_3 визнати право власності на іншу 1/2 частку квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_8 та ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Також, представник позивача просить вирішити питання про скасування арешту на квартиру, який було накладено ухвалою суду в якості забезпечення позову. Представники позивача пояснили, що від позовних вимог щодо усунення від спадкування відповідачки відмовляються, оскільки вирішили питання щодо успадкування квартири мирним шляхом і відповідачка погодилась на визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири за позивачем.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні визнали уточнені позовні вимоги в повному обсязі; відповідачка ОСОБА_3 не заперечує проти визнання недійсним виданого на її ім`я свідоцтва про спадщину у виді спірної квартири в цілому, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірної квартири, а на іншу 1/2 частину - за позивачем. Також просить зняти арешт зі спірної квартири. В судовому засіданні пояснила, що прийняте рішення про визнання позову є добровільним, є результатом досягнутої домовленості з іншою стороною та уточнення позивачем позову.

Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 26 вересня 1981 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 26.09.1981 року відділом РАГС, актовий запис 496 (арк.с. 19). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданим 03.08.2017 року Заводським районним у м. Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1066 від ІНФОРМАЦІЯ_2. (арк.с. 20). З дня укладення шлюбу по день смерті ОСОБА_4 позивач разом з дружиною проживав за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про проживання (арк.с. 25). Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина. Спадковим майном, яке залишилось на день смерті ОСОБА_4, є квартира за адресою: АДРЕСА_1. Позивач звернувся до Першої кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилась після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4

11 серпня 2017 року позивач отримав Постанову державного нотаріуса Новікової Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з пропущенням спадкоємцем строку для прийняття спадщини (арк.с. 22).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.07.2017 року відповідачка ОСОБА_3 є власником спірної квартири (арк.с.68), що вбачається з інформаційної довідки № 94727382 (арк.с. 23) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майнота Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідачкою успадковано спірну квартиру в порядку ст. 1266 ЦК України, оскільки її батько і син спадкодавця - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В підготовчому судовому засіданні позивачем уточнено позовні вимоги, представниками позивача - ОСОБА_2, яка є донькою позивача і діє на підставі довіреності і адвокатом ОСОБА_8 прийнято рішення щодо відмови від підтримання вимог в частині усунення від спадкування відповідачки; за домовленістю сторін позовні вимоги викладено в редакції уточненої позовної заяви від 04.10.2018 року. Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні в присутності свого адвоката ОСОБА_9 уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Згідно ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ч. 2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Таким чином спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є її чоловік - ОСОБА_1 та її внука ОСОБА_3. Як вбачається зі спадкової справи, заповіти на користь будь-яких осіб відсутні, тому обидва спадкоємці мають право на спадкування за законом.

Сторони дійшли згоди щодо визнання обставин уточненого позову, тому суд не вдається в оцінку дотримання позивачем встановленого ст. 1270 ЦК України та обставин, передбачених ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути пред'явлена тільки особами, визначеними законом, а саме: однією із сторін правочину або заінтересованою стороною, права яких були порушені на момент звернення до суду і на права та обов'язки яких безпосередньо впливає оспорюваний правочин.

Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_3, за участю у судовому засіданні її адвоката ОСОБА_9, визнано в суді позовні вимоги щодо визнання недійсним та скасування виданого нотаріусом на її ім`я свідоцтва про спадщину, з подальшим визнанням за позивачем та за нею права власності на спірну квартиру у порядку спадкування по 1/2 частині за кожним, таким чином відповідачка як спадкоємець першої черги за законом відмовилась від спадкування 1/2 частини квартири на користь позивача - іншого спадкоємця першої черги за законом. Виходячи з позиції відповідачки, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, - про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Судові витрати з урахуванням обставин справи, суд вважає необхідним віднести на рахунок позивача.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 215, 1216, 1223, 1261, 1266, 1274, 1275, 1276 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 142, 158, 200, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, - про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину, серія та номер НОМЕР_3, видане 14.07.2017 року державним нотаріусом Першої Кам'янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6) право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті його дружини - ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7) право власності на 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50,3 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті її - баби, ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Скасувати захід забезпечення позову, встановлений ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 листопада 2018 року, у вигляді арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 03 грудня 2018 року.

Головуючий у справі Погребняк Т.Ю.