ЄУН № 336/7957/18
пр.№ 2-о/336/275/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркова В.П., розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 336/7957/18, пр. № 2-о/336/275/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Шевченківський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька.

В заяві зазначила, що вона є донькою ОСОБА_2, який помер 28 жовтня 2018 року на тимчасово окупованій території в м. Харцизьку Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією довідки про причину смерті.

На підставі зазначених документів отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Встановлення факту смерті батька їй необхідно для подальшого оформлення спадщини. Просила заяву задовольнити.

Заявник подала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, підлягає негайному виконанню, у звязку з чим копія такого рішення негайно після його проголошення видається особам, які брали участь у справі, або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

В силу ч. 1 ст. 18 цього Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є донькою, померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЕ № 542205, виданого Зугреськоим міським ЗАГС Харцизького району Сталінської області.

ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на «Гальцову», що підтверджується копією свідоцтва про одруження ІІ-АБ № 559504, виданого Зугреською міськрадою м. Харцизька Донецької області.

21 травня 1991 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на «Щербакову», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу VІ-НО № 262040, виданого виконкомом Зугреської міськради м. Харцизька Донецької області.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 28 жовтня 2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ДНР № 117534 від 29.10.2018 року, яке було видано адміністрацією міста Зугреса міста Харцизька Донецької Народної Республіки, копією довідки про причину смерті від 29.10.2018 року, виданою Центральною міською лікарнею м. Харцизька № 2.

Заявник звернулась до Шевченківського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про реєстрацію смерті її батька ОСОБА_2, яка сталась на території м. Харцизька. У видачі свідоцтва про смерть її батька на території України їй було відмовлено, оскільки первинні документи були видані органами, розташованими на тимчасово окупованій території і є недійсними на території України.

Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До цього переліку включено і м. Харцизьк Донецької області. Тому документи, видані на вищевказані території вважаються недійсними і не надають правових наслідків.

Згідно з положенням п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Виходячи з викладеного, оцінивши докази з врахуванням вищенаведених обставин у їх сукупності з огляду на міжнародну практику, суд вважає заявлені заявником вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 315-317,430 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», "Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні",

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, яка сталася 28 жовтня 2018 року у м. Харцизьку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення негайно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи, а також видати заявнику.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі в порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя В.П. Суркова