10.09.2018 ЄУН № 337/1487/18
Провадження № 2-к/337/1/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.

при секретарі Гальцевій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за клопотанням інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Ленінському району міста Бреста про визнання та примусове виконання на території України рішення суду Московського району міста Брест Республіки Білорусь від 23січня 2018року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1

встановив:

Головне територіальне управління юстиції у Волинській області звернулось до суду з клопотанням інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Ленінському району міста Бреста про визнання та примусове виконання на території України рішення суду Московського району міста Брест Республіки Білорусь від 23січня 2018року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_1.

Головним територіальним управлінням юстиції в Запорізькій області клопотання інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Ленінському району міста Бреста було направлено до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було встановлено, що місце проживання боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване на території України в АДРЕСА_1. Відповідно до адміністративно-територіального поділу адреса реєстрація боржника відноситься до Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Ухвалою суду від 8.04.2018 року клопотання прийнято до розгляду та відкрите провадження , боржнику встановлено місячний строк для подання заперечень. Зазначена ухвала тричі була направлена судом на адресу боржника, яка підтверджена довідкою департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради. У встановлений строк боржник ОСОБА_1В не надав заперечень щодо клопотання, конверти, адресовані чудом боржникові , повернулися у звязку з закінченням терміну зберігання.

Ухвалою суду від 31 липня 2018 року справа призначена до розгляду, постановлено викликати у судове засідання боржника, одночасно розяснено, що відповідно до ч. 5ст.467ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

У судове засідання боржник ОСОБА_1 повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заявами про перенесення розгляду клопотання не звертався, конверти повернуті у звязку з закінченням терміну зберігання.

При вирішені питання щодо проведення розгляду справи у відсутності боржника ОСОБА_1 суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Згідно із пунктом 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом (п. 119 Правил).

Повернення до суду поштових відправлень на імя ОСОБА_1 з відміткою «за закінченням строку зберігання», свідчить про те, що до операторів поштового зв'язку він не звертався. Строк зберігання поштового відправлення в один місяць дає можливість особі, яка є учасником справи, вжити заходів для отримання відправлення та ознайомлення з такою ухвалою протягом цього строку.

Крім того, в частині першій статті 131 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. До суду інформації стосовно зміни місця проживання боржника не надходило не надходило.

Частиною першою статті 44 Цивільного процесуального кодексу України встановлений обовязок учасників судового процесу та їхніх представників добросовісно користуватися процесуальними правами.

В свою чергу судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для повідомлення боржника ОСОБА_1 про розгляд клопотання судом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Всі ухвали, постановлені по цивільному провадженні № 2-к/337/1/2018 ЄУН 337/1487/18 розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України -http://court.gov.ua/fair/sud 0825ґ

Відповідно до частини пятої статті 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Розглянувши матеріали , суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зіст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до Договору між Україною та Республікою Білорусь про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних, трудових та кримінальних справах, що стосуються стягнення коштів на утримання у цивільних справах, застосовується законодавство Договірної Сторони, на території якої винесено рішення.

Згідно ст. 54 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, укладеної державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 року, ратифікованої Верховною Радою України (далі - Конвенція), клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право»в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Судом встановлено, та вбачається з матеріалів клопотання, що рішення суду Московського району міста Брест Республіки Білорусь від 11 січня 2018 року, набрало законної сили 23 січня 2018 року.

З довідки, наданої судом Московського району міста Брест Республіки Білорусь, вбачається, що рішення суду від 23.01.2018 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про можливість виїду за кордон Республіки Білорусія без згоди батька в частині стягнення судових витрат не виконано на території Республіки Білорусь та підлягає виконанню.

Таким чином, судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду.

При цьому, відповідно до Конвенції, Україна взяла на себе зобов'язання визнавати й виконувати рішення, постановлені на територіях держав-учасниць Конвенції. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до ст.467ч.8 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Відповідно до даних Національного банку України станом на 04 червня 2018 року встановлено офіційний курс гривні до білоруського рубля 13,2147грн. за 1 білоруський рубль. Отже, підлягає стягненню з ОСОБА_1В дохід бюджету державне мито в сумі 964,7 67 грн.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, укладеною державами-членами Співдружності Незалежних Держав у м. Мінську 22.01.1993 року,ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 462-468 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання інспекції Міністерства з податків та зборів Республіки Білорусь по Ленінському району міста Бреста про визнання та примусове виконання на території України рішення суду Московського району міста Брест Республіки Білорусь від 23 січня 2018 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення суду Московського району міста Брест Республіки Білорусь від 23 січня 2018 року11 січня 2018 року в частині стягнення державного мита з ОСОБА_3, в розмірі 73 рублів 50 копійок Національного Банку Республіки Білорусь, що в гривневому еквіваленті становить 964,7 67 грн ( девятсот шістдесят чотири ) гривні 67 коп. на розрахунковий рахунок Головного управління Міністерства фінансів по Брестській області №BY65AKBB, код банка АКВВВY2Х, АСБ "Беларусьбанк", УНП 200676206, призначення платежу 03002.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скаргиі протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Л.Г. Салтан