Провадження № 22-ц/779/1080/2018
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів: Матківського Р.Й., Малєєва А.Ю.,

секретаря: Капущак С.В.,

з участю: апелянта ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, позивача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6; представника Крихівецької сільської ради ОСОБА_7, третьої особи ОСОБА_8, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Крихівецька сільська рада Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену головуючим суддею Пастернак І.А. 20 червня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 20 червня 2018 року клопотання представника позивача задоволено. Призначено у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Крихівецька сільська рада Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, вул. Замкнута, 8, шляхом знесення самочинно збудованої металевої огорожі, стягнення судових витрат, судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту ОСОБА_9.

На вирішення експертизи винесено наступні запитання:

1. Чи відповідає площа та межі земельної ділянки на вул. Замкнута, 8 в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 рішенню 13 сесії 4 демократичного скликання Крихівецької сільської ради від 08.10.2001 року? Якщо ні, то в чому невідповідність?

2. Чи відповідає площа, межі земельної ділянки та її розташування в провулку Родинному с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3, виготовленому державному акту на право приватної власності на земельну ділянку, рішенню виконавчого комітету Крихівецької сільської ради від 20.11.1997 року, та чи не накладається земельна ділянка на земельну ділянку ОСОБА_5?

3. Чи відповідає площа, межі земельної ділянки та її розташування в провулку Родинному с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_8, виготовленому державному акту на право приватної власності на земельну ділянку, рішенню виконавчого комітету Крихівецької сільської ради від 20.11.1997 року, та чи не накладається земельна ділянка на земельну ділянку ОСОБА_5?

4. Чи відповідає площа, межі земельної ділянки та місце розташування фірми «Промисловик» в с. Крихівці Івано-Франківської міської ради, яка перебувала у фактичному користуванні підприємства, виготовленій технічній документації на право користування земельною ділянкою рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області №474 від 08.12.1993 року та №184 від 21.05.1996 року, та чи не накладається земельна ділянка на земельну ділянку ОСОБА_5?

5. Чи розташовані земельні ділянки ОСОБА_3, ОСОБА_8 в межах земельної ділянки фірми «Промисловик», виділеної підприємству на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради народних депутатів Івано-Франківської області №474 від 08.12.1993 року та №184 від 21.05.1996 року?

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права. На думку апелянта, призначивши експертизу, суд поставив під сумнів його право власності на земельну ділянку, яке підтверджується Державним актом від 21.11.1997. Вказаний акт позивач вже намагався визнати недійсним, в чому йому було відмовлено рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.05.2016 у справі № 344/16969/15. Апелянт вважає, що в оскарженій ухвалі суд не зазначив мотивів її постановлення та не вказав, які юридично значимі обставини можуть бути встановлені. На думку ОСОБА_3, поставлені судом запитання виходять за предмет доказування, оскільки предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Апелянт зазначає, що рішення 13 сесії 4 демократичного скликання Крихівецької сільської ради від 08.10.2001, на підставі якого позивач користується земельною ділянкою по вул. Замкнута 8 в с. Крихівці не існує. А тому відсутнє право, на порушення якого посилається позивач. Відповідач зауважує, що позивачем надано ту саму технічну документацію, яким вже була надана правова оцінка апеляційним судом у справі № 344/16969/15. Таким чином, з посиланням на ч. 1 ст. 103 ЦПК України апелянт вважає, що передбачені законом умови для призначення експертизи встановлені судами в іншій справі і не підлягають доказуванню. Враховуючи наведене, просить оскаржену ухвалу скасувати та направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки є безпідставною та необґрунтованою. ОСОБА_5 зазначив, що вказаним в апеляційній скарзі рішенням скасовано його документ на право власності № 849495 від 09.08.2012. Однак, після скасування вказаного документа земля не перейшла у власність територіальної громади с. Крихівці, оскільки рішення 13 сесії 4 демократичного скликання Крихівецької сільської ради від 08.10.2014, яким позивачу передано у власність земельну ділянку в с. Крихівці, вул. Замкнута 8 є чинним і ніким не скасовано. Також позивач зазначив, що на вказаній земельній ділянці розташоване будинковолодіння, що належить йому на праві власності. Суміжними землекористувачами є ОСОБА_3 та ОСОБА_8, якими, вважає позивач, без погодження дозволів зведено огорожу на його земельній ділянці, що перешкоджає йому вільно користуватися земельною ділянкою та оформити право. Крім того, позивач зазначив, що сплачує податок за користування вказаною ділянкою. ОСОБА_5 вказав, що з Державного акта на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 від 21.11.1997 не можливо встановити точне місце розташування земельної ділянки, оскільки не зазначено адреси та жодних координат. Технічна документаціє із землеустрою, на основі якої видано вказаний державний акт, вважає позивач, не виготовлялася, а тому неможливо зробити висновок щодо місця розташування та виникнення права на земельну ділянку апелянта. Крім того, чіткого місця розташування земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в ухвалі 14 сесії Ради народних депутатів ХХ скликання від 27.03.1997 не зазначено. У звязку з вказаним просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

ОСОБА_8 не скористалася своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направила.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_5 та його представник доводи апеляційної скарги заперечили, зазначивши, що користування земельною ділянкою, вказаною в позовній заяві, є законним. Проведення судово-технічної експертизи, на їх думку, є необхідним для отримання відповідей на питання, від яких залежить правильність вирішення цивільно-правового спору.

Вважаючи ухвалу місцевого суду законною і обґрунтованою, просять залишити її без змін.

Відповідачка ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечила, з огляду на законність ухвали суду першої інстанції.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради доводи апеляційної скарги заперечила, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_3, представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

В частині 1 статті 103 ЦПК України зазначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Згідно частини 2 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Призначаючи судову земельно-технічну експертизу, місцевий суд вважав, що висновок експерта необхідний для зясування обставин, що мають значення для справи.

Однак, погодитись з цим, на думку колегії суддів, не можна, оскільки, відповідачем не надано суду документи на підтвердження права постійного користування земельною ділянкою, щодо якої ОСОБА_5 просив призначити експертизу. При цьому колегія суддів виходить з того, що згідно із статтею 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У статті 126 Земельного Кодексу України вказано, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, для вирішення даного цивільно-правового спору перш за все підлягає зясуванню чи порушено відповідачем право ОСОБА_5 на користування земельною ділянкою; якщо це право порушено і позивачу дійсно належить право відповідної вимоги, то у який спосіб це право підлягає захисту.

З наведеного випливає, що суду першої інстанції слід було переконатись, що у ОСОБА_5 виникло право постійного користування зазначеною в позовній заяві земельною ділянкою. І тільки після цього можна вирішувати питання про необхідність призначення судово-технічної експертизи.

В п.2 постанови Пленуму Верховного суду україни №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» із змінами від 25.05.1998 року судам вказано на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли зясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також на порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено до компетенції суду.

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про необхідність призначення судової експертизи. Оскільки оскаржена ухвала постановлена з порушенням норм процесуального законодавства, вона не може бути залишена в силі.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 20 червня 2018 року в даній справі скасувати, а справу направити для продовження її розгляду до того ж суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07 вересня 2018 року.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: Р.Й. Матківський

ОСОБА_10