Справа № 183/6307/18
№ 2/183/3387/18
17 грудня 2018 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Крохмалюк І. П.,
секретаря судового засідання Нікітіної К. Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
10 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2009 року є власником будинку № 25 на вул. В. Комарова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. За зазначеною адресою, був зареєстрований ОСОБА_2, що є відповідачем у справі. Відповідач не проживає і ніколи не проживав у будинку, не є членом її сім'ї, власних речей не має, а реєстрація відповідача порушує її права, як власника нерухомого майна.
У звязку з чим, позивач просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 25 на вул. В. Комарова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.
Ухвалою суду від 08.11.2018 року відкрито провадження у справі.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с. 19).
Відповідач заперечень проти позову не надав, у судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про відкладення розгляду справи не заяву не надавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом, позивач на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 15 грудня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 2-4393, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. В. Комарова, 25 (а.с. 4), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів № 8075407 від 15 грудня 2009 року (а.с. 5) та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації" № 24996170 від 11 січня 2010 року (а.с. 6), наданими суду в копії.
Згідно з довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 6543 від 09 жовтня 2018 року, виданої старшим інспектором Відділу реєстрації та обліку громадян ОСОБА_4 комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області ОСОБА_5, за вищезазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (уповноважений власник) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).
Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУМС УДМС України в Дніпропетровській області № 3666/2 від 01 листопада 2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 11 грудня 1997 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 16).
Відповідач в зазначеному будинку № 25 на вул. В. Комарова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області зареєстрований, однак не проживає більше шести місяців, що підтверджується відповідним актом від 09 жовтня 2018 року (а.с. 11).
Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає більше шести місяців, в будинку № 25 на вул. В. Комарова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин непроживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку № 25 на вул. В. Комарова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування судовий збору в розмірі 704 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Повне рішення суду складено 17 грудня 2018 року.

Суддя І.П. Крохмалюк