Борівський районний суд Харківської області

справа: № 614/1177/18
провадження: 2/614/347/18
категорія: 1

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

21.12.2018 року Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г.М., розглянувши в підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в смт. Борова Харківської області цивільну справу № 614/1177/18, 2/614/347/18 за позовом ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2) до ПІДЛИМАНСЬКОЇ ОСОБА_3 БОРІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

в с т а н о в и в :

26.11.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю зерновий склад, що складається з нежитлової будівлі (зерновий склад) літ. «А», навісу літ. «Б», що розташована за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Центральна, 2-Г.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилається на наступні обставини.

Починаючи з 2001 року ОСОБА_1 почав користуватись нежитловою будівлею зернового складу, що розташована на території Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області.

Рішенням Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області № 71 від 09.10.2018 р. спірній нежитловій будівлі присвоєно адресу: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Центральна, 2-Г.

13.11.2018 р. комунальним підприємством «Борівське БТІ» було виготовлено технічний паспорт на вказану нежитлову будівлю.

Відповідно до довідки Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області № 1077 від 21.11.2018 р. ОСОБА_1 користується нежитловою будівлею зернового складу за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Центральна, 2-Г починаючи з 2001 року, при цьому інші претенденти на вказану будівлю відсутні.

Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач представник Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області в підготовче судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, справу просить слухати без його участі.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Всебічно та повно з?ясувавши обставини справи, об?єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В суді встановлено, що згідно копії технічного паспорту на виробничий будинок від 13.11.2018 р., замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 (а.с.6-7). Відповідно до копії довідки № 228 від 20.11.2018 р. виданої КП «Борівське БТІ», інвентаризаційна вартість нерухомого майна, яке розташоване по вул. Центральній, 2-Г в с. Пілиман Борівського району Харківської області, становить 2 млн. 925 тис. 660 грн. (а.с.8). Згідно довідки № 1077 від 21.11.2018 р. виданої виконавчим комітетом Підлиманської сільської ради Борівського району Харківської області, ОСОБА_1 відкрито та належним чином користується нежитловою будівлею зернового складу, що розташована за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Центральна, 2-Г, з 2001 року і по теперішній час (а.с.9). Рішенням № 71 від 09.10.2018 р. Про присвоєння поштової адреси нежитловій будівлі, яка розташована на території Підлиманської сільської ради в с. Підлиман Борівського району Харківської області нежитловій будівлі зерновому складу присвоєно поштову адресу: вул. Центральна, 2-г с. Підлиман Борівського району Харківської області (а.с.10). Згідно довідки № 71 від 13.12.2018 р. виданої КП "Борівське БТІ" право власності на зерновий склад, що знаходиться по вул. Центральній, 2-Г в с. Підлиман Борівського району Харківської області, не зареєстровано (а.с.24).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб?єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п?яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Можливість пред?явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв?язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п?яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов?язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред?явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України).

Отже, враховуючи, той факт, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і 17 років продовжує відкрито, безперервно володіти оспорюваним нерухомим майном, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 328, 344 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (представник позивача ОСОБА_2) до ПІДЛИМАНСЬКОЇ ОСОБА_3 БОРІВСЬКОГО РАЙОНУ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю зерновий склад, що складається з нежитлової будівлі (зерновий склад) літ. «А», навісу літ. «Б», що розташована за адресою: Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Центральна, 2-Г.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.