ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4150/17
Провадження № 2/210/486/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"20" серпня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.

за участі секретаря Соколовської Т.О.,

за участі позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся 29.09.2017 року до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 132816,61 грн. майнової шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 15.04.2017 року на автостоянці по вул.Сахарова в м.Кривому Розі виникла пожежа через загоряння автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_6, а користувачем ОСОБА_5 Автомобіль позивача «KIA» моделі «PIO» державний номерний знак НОМЕР_2, який стояв поруч, згорів, чим їй, за висновком експерта, завдано матеріальну шкоду 132816,61 грн., тому вона звернулася до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ( договір про надання правової допомоги від 20.06.2017 р.) /а.с.30,31/ в судовому засіданні підтримав позовну заяву, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні присутніми не були, скориставшись правом представництва відповідно до ст.58 ЦПК України.

Представник відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_4 (договори про надання правової допомоги від 18.04.2017 р.,27.11.2017р.) /а.с.40,41,54/ в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначила, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки відшкодовувати збитки позивачу має власник автостоянки, який відповідав за зберігання автомобіля, просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_3 /а.с.21,22/.

На автостоянці по вул.Сахарова в Довгинцівському районі м.Кривого Рогу сталася пожежа 15.04.2017 року в виникла пожежа через загоряння автомобіля НОМЕР_1, в результаті чого два інших автомобіля, які стояли поряд «ВАЗ» моделі «21099», державний номерний знак НОМЕР_4 та автомобіль НОМЕР_5 охопило полумя /а.с.29/.

Власником автомобіля НОМЕР_1 є ОСОБА_6 На час пожежі автомобіль перебував в користуванні ОСОБА_5, що не заперечується сторонами.

За висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_7 №35/10.8/228 від 27.06.2017 року осередком виникнення пожежі автомобіля НОМЕР_5 є передня частина автомобіля НОМЕР_1 . Враховуючи місце знаходження осередку виникнення пожежі та враховуючи обставини виникнення пожежі в даному випадку могли бути: виникнення пожежі в наслідок дії теплових проявів електричної енергії; виникнення пожежі в наслідок занесення джерела запалювання /а.с.4-10 /.

За висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_8 №18/12.2/262 від 06.07.2017 року визначити дійсну (ринкову) вартість автомобіля «KIA PIO» на момент вчинення кримінального правопорушення 15.04.2017 р., не довелось можливим по причинам, вказаним в дослідницькій частині; середня ринкова вартість ідентичного автомобіля «KIA PIO», 2004 року випуску, на момент вчинення кримінального правопорушення 15.04.2017 р., складає 132816,61 грн.; сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_6 на момент вчинення кримінального правопорушення 15.04.2017 р., складає 132816,61 грн./а.с.11-20/

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000725 від 15 квітня 2017 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України відповідно до постанови про закриття кримінального провадження СВ Довгинцівського КВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 08.09.2017 року, оскільки після проведення всіх слідчих дій не вдалося встановити особу, яка б порушила вимоги пожежної безпеки, які спричинили виникнення пожежі /а.с.29/. Постанова позивачем не оскаржена.

Згідно з п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Таким чином, досудовим слідством не встановлено особу, яка б порушила вимоги пожежної безпеки, які спричинили виникнення пожежі. Занесення джерела запалювання також не встановлено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з п. 5 Постанови №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року відповідно до частини першої ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об'єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням), а також при мимовільному проявленні шкідливих властивостей об'єктів, що використовуються в цій діяльності (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). В інших випадках шкода відшкодовується на загальних підставах, передбачених статтею 1166 ЦК, особою, яка її завдала (наприклад, коли пасажир, відчиняючи двері автомобіля, що не рухався, спричинив тілесні ушкодження особі, яка проходила поруч).

Як встановлено судом, автомобіль НОМЕР_1 знаходився на зберіганні на автостоянці за адресою вул.Сахарова,1 в м.Кривому Розі, а відтак не знаходився в стані руху та на той час не був джерелом підвищеної небезпеки, а тому до спірних правовідносин слід застосовувати правила ст. 1166 ЦК України.

Частинами 1,2 статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вина відповідачів у завданні позивачу майнової шкоди не доведена.

Крім того, відповідно до п. 4, п.7 Постанови №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК), тобто ті, які мають зовнішній характер.

Непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Як підстава звільнення особи, що порушила зобов'язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності сторін обставина, яку сторони, хоча б навіть і передбачили, але не могли попередити. До таких обставин, як правило, відносять стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не рядова, звичайна обставина, яка хоча і може спричинити певні труднощі для сторін, але не виходить за рамки буденності (таяння снігу в горах, щорічні сезонні мусонні дощі тощо), а екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Так, відповідачі не мали можливості ані передбачити, ані попередити пожежу, тому суд вважає, що у даному випадку автомобіль позивача знищено в результаті непереборної сили, що унеможливлює покладення відповідальності за збитки на відповідачів, оскільки висновком експерта не виключено що, пожежа, яка виникла в автомобілі відповідачів може містити ознак зовнішньої події.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що судом не встановлено порушення відповідачами законних прав позивача, які б підлягали судовому захисту, тому суд відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст.263, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 61, 88, 212-215, 294 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Р. Є. Скотар