АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1476/18Головуючий по 1 інстанції - Кухаренко О.В.
Категорія: 50 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Фетісової Т.Л.

секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20 червня 2018 року (ухвалене 20 червня 2018 року в приміщенні Катеринопільського районного суду Черкаської області під головуванням судді Кухаренка О.В.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання.

Вивчивши матеріали справи, Апеляційний суд Черкаської області, -

в с т а н о в и в :

22 червня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Катеринопільського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з 1 вересня 2016 року навчається на першому курсі денної форми навчання у Київському національному університеті ім. Тараса Шевченка, і у зв'язку з цим потребую матеріальної допомоги. В даний час позивач ніде не працює, а тому не має змоги самостійно себе утримувати.

Відповідач по справі ОСОБА_4 є рідним батьком позивачки, який є працездатною особою і має змогу надавати позивачу матеріальну допомогу.

В зв'язку з вищевикладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, відповідно до постанови КМ України від 26.02.1993 року № 146, починаючи з дня подачі позовної зави до суду і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення 23 років.

Рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20 червня 2018 року позов ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3, аліменти у твердій грошовій сумі 200 грн. щомісячно, починаючи з дня позову, тобто з 22.06.2017 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років.

Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що відповідач отримує дохід та спробний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання.

Суд врахував часткове визнання позову відповідачем, як бажання надавати допомогу своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання, а тому вирішив за можливе стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 200 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила скасувати рішення суду Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20 червня 2018 року як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 вказала, що дійсно позивач отримує стипендію за відмінне навчання, проте, стипендія це мінливий дохід.

Крім того, позивач є інвалідом 2 групи (захворювання астма 2 стадія) та постійно проходить лікування, що підтверджується виписками із медичних амбулаторних карт стаціонарного хворого.

Разом з тим, позивач навчається в Києві та витрачає кошти не лише на лікування, а й на проживання, харчування та проїзд.

Вказує, що у матері з якою вона проживає, і яка також є інвалідом, та потребує постійного лікування немає достатніх коштів для забезпечення нормального проживання та навчання своєї доньки, що і змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Зазначає, що відповідач не офіційно працює в м. Києві, навіть довідку, яку він подав до суду, про хворобу видана в м. Києві. ОСОБА_4 не стоїть на обліку в центрі зайнятості, де б він міг отримувати доходи, що є ще одним з доказів його неофіційної роботи.

Твердження ОСОБА_4 щодо перебування на його утриманні матері не відповідає дійсності, оскільки крім нього, у його матері, є ще двоє дітей.

Щодо порушення судом норм процесуального права, ОСОБА_3, вважає, що судом допущено порушення вимог ст. 12 ЦПК України щодо забезпечення принципу офіційного з'ясування всіх обставин та ст. 89 ЦПК України щодо оцінки судом доказів, які є в справі, на основі всебічного, повного та об'єктивного їх дослідження. Під час розгляду справи суд першої інстанції прийняв до уваги лише доводи ОСОБА_4

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, таким, що відповідає обставинам справи і винесене із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції взяв до уваги суттєві обставини, які є вагомими та підтверджуються заперечення подані відповідачем, а саме: наявність захворювання у відповідача; відсутність роботи; а також встановлено, що позивач має дохід, який явно перевищує доходи відповідача, так як отримує значну стипендію та пенсію по інвалідності, при цьому позивач є працездатним.

Крім того, що позивачка перебуває на утриманні матері, яка також має постійний та стабільний дохід, який у двічі перевищує прожитковий мінімум на одну особу.

Зазначає, що ОСОБА_3 в скарзі не наводить підстави, відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦПК України, які вказували б на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Тому вважає рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20 червня 2018 року законним, а вимоги апеляційної скарги безпідставними.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія 1-СР № 051911 відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3 (а.с. 2).

Згідно довідки Київського національного університету ім. Т.Шевченка від 07 червня 2017 року № 016/172 ОСОБА_3 навчається у даному навчальному закладі на першому курсі денної форми навчання і закінчує навчання 30 червня 2020 року (а.с. 3).

Статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач посилається на ту обставину, що у нього немає можливості сплачувати аліменти на дочку на час навчання, оскільки він має скрутне матеріальне становище, непрацездатність у зв'язку із незадовільним станом здоров'я, та перебування на його утриманні хворої непрацездатної матері. Проте, ОСОБА_4 визнав частково позов в розмірі 200 грн. щомісячно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та визначення розміру аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, до досягнення нею двадцяти трьох років.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, суд допустив помилку та не врахував положення ч. 1 ст. 182 СК України, яка передбачає, що визначаючи розмір стягнутих аліментів суд повинен врахувати зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

При цьому судом першої інстанції не враховано те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, жодного доказу на підтвердження існування будь-яких обставин, що перешкоджають відповідачу влаштуватись на роботу та перебування на його утриманні хворої непрацездатної матері, останнім надано не було.

Колегія суддів приходить до висновку, що повнолітня дочка відповідача, яка навчається у вищому навчальному закладі, отримує стипендію у розмірі 1100 грн., яка є недостатньою для належного забезпечення її навчання та побуту, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання аліментів є необхідним, оскільки обов'язок з утримання дитини покладається на обох батьків.

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції, а тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів слід змінити.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на обставини справи, беручи до уваги інтереси учасників справи, колегія суддів вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу частково та змінити рішення суду в частині стягнення розміру аліментів з 200 грн. на 500 грн., оскільки саме такий розмір аліментів є об'єктивним та відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання змінити в частині визначення розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця з подальшою індексацією, починаючи з дати подання позову до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 11 вересня 2018 року.