АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/7398/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення коштів в рахунок виплати страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) про стягнення коштів в рахунок виплати страхового відшкодування. Зазначив, що він є власником автомобіля НОМЕР_1. 08 травня 2016 року сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5 Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 09 червня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Після ДТП автомобіль НОМЕР_3, було оглянуто та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик. 21 травня 2016 року автомобіль йому було повернуто. 15 липня 2016 року експертом-оцінювачем Вартанян Ю.Н. за його заявою складений протокол огляду транспортного засобу, на підставі якого ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна «Бюмекс» складено звіт №157-1 експертного автотоварознавчого дослідження. За даним звітом вартість завданого власнику автомобіля НОМЕР_1 матеріального збитку на момент проведення дослідження складає 59426,30 грн. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4 не була застрахована, а тому він звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. МТСБУ у виплаті страхового відшкодування відмовило на підставі п.п. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вважаючи відмову у виплаті відшкодування незаконною, ОСОБА_3 просив стягнути з МТСБУ 75212,51 грн., з яких: 50000,00 грн. - розмір регламентної виплати; 720,00 грн. - розмір витрат на евакуацію автомобіля; 1176,00 грн. - розмір витрат за послуги автостоянки; 1485,00 грн. - розмір витрат за проведення експертизи; 13410,96 грн. - пеня за період з 15 листопада 2016 року по 15 листопада 2017 року; 1520,55 грн. - три проценти річних за період з 15 листопада 2016 року по 15 листопада 2017 року; 6900,00 грн. - інфляційні втрати за період з 15 листопада 2016 року по 15 листопада 2017 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 49000 грн., витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 720,00 грн., витрат за послуги автостоянки у розмірі 1176,00 грн., витрати на провадення експертизи у розмірі 1485,00 грн., нараховану пеню у розмірі 12961,50 грн., три проценти річних у сумі 1470,00 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 7644,10 грн., та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 744,56 грн., а всього 75201,16 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник МТСБУ просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 Вважає, що рішення суду не ґрунтується на нормах матеріального права. Після звернення ОСОБА_3 у визначені строки МТСБУ направило свого представника для визначення обставин ДТП та встановлення розміру відшкодування. В порушення п. 33.3 ст. 33, п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_3 не надав представнику МТСБУ для огляду пошкоджений автомобіль, що призвело до неможливості встановити розмір шкоди. Дані обставини не спростовував і сам ОСОБА_3 МТСБУ обґрунтовано відмовило у здійсненні регламентної виплати згідно п.п. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Представник ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08 травня 2016 року о 00 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_2, по Московському мосту е/о №29 в місті Києві, ОСОБА_4 порушив п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку при виді перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об'їзду, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 09 червня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.7).

Автомобіль марки Daewoo, д.н.з. НОМЕР_5, належить на праві власності ОСОБА_3 (а .с. 8).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4, не була застрахована.

Після ДТП 08 травня 2016 року автомобіль НОМЕР_3, був оглянутий інспектором патрульної поліції та доставлений для зберігання на спеціальний майданчик, що підтверджується актом огляду та затримання транспортного засобу (а. с. 10).

21 травня 2016 року автомобіль НОМЕР_3 був повернутий ОСОБА_3 (а. с. 12).

12 липня 2016 року ОСОБА_3 замовив у ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна «Бюмекс» проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до висновку №157-1 експертного автотоварознавчого дослідження від 15 липня 2016 року, складеного експертом-оцінювачем ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна «Бюмекс» Вартанян Ю.Н., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля НОМЕР_1, на момент проведеного дослідження складає 59426,30 грн. (а. с. 13-28).

04 серпня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ і заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 08 травня 2016 року відповідно до ст.. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». До заяви додав копію постанови суду, копію телеграми-виклику на експертизу, висновок експертизи, квитанцію оплати за експертизу, квитанцію оплати евакуатора, квитанція сплати штраф майданчика, копію договору про адвокатське обслуговування, повідомлення про ДТП (а. с. 30).

19 серпня 2016 року ОСОБА_3 додатково надав до МТСБУ копія свого паспорта, копію картки про присвоєння індивідуального податкового номеру, копію посвідчення водія ОСОБА_5 (а. с. 31).

Листом від 14 листопада 2016 року МТСБУ повідомило ОСОБА_3 про відмову у виплаті страхового відшкодування згідно п.п. 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», посилаючись на те, що 09 серпня 2016 року МТСБУ було призначено аварійного комісара для встановлення розміру заподіяної шкоди, проте, згідно повідомлення аварійного комісара ОСОБА_3 не надав для огляду транспортний засіб (а. с. 32).

Згідно листа МТСБУ від 11 серпня 2017 року №3.1-05/19521 на запит адвоката ОСОБА_3 за інформацією, наданою ОСОБА_3 аварійному комісару, автомобіль НОМЕР_1, був проданий. 18 листопада 2016 року ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з проханням провести огляд транспортного засобу марки Daewoo, д.н.з. НОМЕР_5. 29 листопада 2016 року призначений МТСБУ аварійний комісар провів огляд транспортного засобу та встановив, що він частково відновлений і визначити повний обсяг робіт по відновленню неможливо (а. с. 101).

27 вересня 2017 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про перегляд рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (а. с. 33-34).

Листом від 06 жовтня 2017 року №3.1-05/25020 МТСБУ повідомило про відсутність підстав для перегляду рішення, оскільки заява адвоката ОСОБА_3 не містить нових питань або фактів, які б потребували повторного розгляду МТСБУ (а .с. 35).

Суд першої інстанції вважав позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з МТСБУ страхового відшкодування в розмірі 49000,00 грн., витрат на евакуацію транспортного засобу у розмірі 720,00 грн., витрат за послуги автостоянки у розмірі 1176,00 грн., витрат на провадення екпертири у розмірі 1485,00 грн., пені у розмірі 12961,50 грн., трьох процентів річних у сумі 1470,00 грн., інфляційної складової боргу у розмірі 7644,10 грн. законними та обґрунтованими. Суд виходив з того, що МТСБУ не доведено неможливість встановлення за заявою ОСОБА_3 факту, причин та обставини ДТП, а також розміру завданої шкоди.

За основу для визначення розміру відшкодування, суд взяв висновок №157-1 експертного автотоварознавчого дослідження від 15 липня 2016 року, складений експертом-оцінювачем ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна «Бюмекс» на замовлення ОСОБА_3

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_7, суд неповно встановив обставини по справі справи, неправильно застосував норми п. 33.3. ст. 33, п. 33-1.1. ст. 33-1, п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34, пп. 37.1.3. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Між сторонами відсутній договір страхування, спірні відносини врегульовані Законом України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Підпунктом 37.1.3. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

При цьому, п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідно до п. 33-1.1. ст. 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Відповідно до п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Таким чином, Законом України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко встановлено порядок встановлення обставин ДТП та розміру шкоди.

Відповідно до змісту вказаних норм страховик, а у випадках, передбачених статтею 41 Закону, - МТСБУ, самостійно визначають розмір шкоди шляхом направлення свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна. Відшкодування шкоди здійснюється на підставі оцінки, виконаної відповідним працівником, аварійним комісаром або експертом. З метою вчинення таких дій Законом визначено обов'язок потерпілого сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, надати для огляду належний їй транспортний засіб у стані, який був після ДТП. Самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди потерпілий має право лише у випадку, коли страховик або МТСБУ не направило свого працівника, аварійного комісара або експерта протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 серпня 2016 року МТСБУ було призначено страхового комісара для визначення розміру заподіяної шкоди у зв'язку з пошкодженням автомобіля НОМЕР_3. Проте, ОСОБА_3 не надав транспортний засіб для огляду аварійному комісару. Суд безпідставно послався на ненадання МТСБУ рапортів аварійного комісара, оскільки до відзиву на позовну заяву МТСБУ надало лист директора ТОВ «Сател Груп», яке було призначене МТСБУ для огляду автомобіля, яким підтверджено, що ОСОБА_3 не надав транспортний засіб для огляду, пояснивши, що він проданий (а.с. 98).

Оскільки ненадання потерпілим транспортного огляду для огляду страховику або МТСБУ з його вини є перешкодою для встановлення розміру заподіяної шкоди, МТСБУ обґрунтовано відмовило ОСОБА_3 у здійсненні регламентної виплати згідно пп. 37.1.3. п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 18 листопада 2016 року ОСОБА_3 вже після відмови у виплаті йому відшкодування повторно звернувся до МТСБУ із заявою про огляд автомобіля.

29 листопада 2016 року призначений МТСБУ аварійний комісар провів огляд транспортного засобу та встановив, що він частково відновлений і визначити повний обсяг робіт по відновленню неможливо (а.с. 99-100, 101).

Під час розгляду справи ОСОБА_3 не заперечував вказані обставини. Свої вимоги про стягнення відшкодування із МТСБУ, позивач мотивував лише тим МТСБУ мало визначити розмір відшкодування на підставі висновку №157-1 експертного автотоварознавчого дослідження від 15 липня 2016 року, складеного експертом-оцінювачем ТОВ «Бюро експертиз та оцінки майна «Бюмекс» Вартанян Ю.Н., який був наданий до заяви про виплату відшкодування.

Направлення МТСБУ двічі свого аварійного комісара для огляду транспортного засобу спростовує висновки суду першої інстанції про те, що МТСБУ самоусунулося від встановлення обставин ДТП та розміру шкоди.

Пославшись на те, що розмір завданої ОСОБА_3 шкоди визначено у висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 15 липня 2016 року, суд не звернув уваги на те, що Законом України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено іншу процедуру визначення страховиком або МТСБУ розміру шкоди.

Суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_7 Враховуючи викладене, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_3

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь МТСБУ підлягає стягненню 1128,20 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України, задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення коштів в рахунок виплати страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 1128,20 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Дані про учасників справи:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: 04209, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_6;

Моторне (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 06 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.