Справа № 686/6199/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2018

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

за участю секретаря судового засідання Дяковичу О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

за участю представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

за участю представника відповідача - житлово - будівельного кооперативу - "Статус Парк" -ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3,Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, житлово-будівельного кооперативу "Статус-Парк" про визнання права власності на 1/2 частини квартири, визнання недійсним договору про сплату пайових внесків, визнання недійсним заяви про розірвання договору про сплату пайових внесків, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,скасування державної реєстрації права власності на квартиру, зобовязання щодо здійснення державної реєстрації,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, житлово-будівельного кооперативу "Статус-Парк" про визнання права власності на майно.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 12.04.2017 р. справа призначена до судового розгляду.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 12.04.2017 р. задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на квартиру №12 буд. 20/3 по Старокостянтинівському шосе у м. Хмельницькому.

ОСОБА_1, посилається на те, що вона в період з 04 лютого 2007 року 18 серпня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

Мають сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Шлюб між нею та відповідачем 18.08.2015 р. розірвано.

За час перебування у шлюбі сторони спільною працею накопичували кошти для придбання житла. Всі зібрані кошти для придбання квартири зберігав чоловік особисто, в тому числі, за їх спільною згодою, на депозитному рахунку, відкритому в AT «Укрсиббанк». 18.12.2014 р.

ОСОБА_5 уклав договір №25/12 про сплату пайових внесків у ЖБК «Статус парк». При укладанні вказаного договору діяв в інтересах їх сімї, оскільки вони протягом всього періоду перебування у шлюбі накопичували разом збереження.

Згідно умов означеного договору житлово-будівельний кооператив "Статус-Парк" зобовязувався здійснити будівництво житлового будинку по Старокостянтинівському шосе, 20/3 в м. Хмельницькому. За цим договором вони проінвестували будівництво квартири № 12 у означено будинку, загальною площею 45,97 кв. м. Загальна сума пайового внеску становила 275 820 грн. Житлово-будівельний кооператив "Статус-Парк" взяв зобовязання побудувати вказану квартиру у 1 кварталі 2015 року.

ОСОБА_5 подав позовну заяву про розірвання шлюбу. Розуміючи наслідки розірвання шлюбу, а саме: поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_5 вчинив дії, які обмежили її право на 1/2 частину майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Так, після розірвання шлюбу 18.08.2015 р. позивачу стало відомо, що ОСОБА_5, без отримання на те її письмової згоди, здійснив переоформлення майнових прав на побудовану квартиру у житлово-будівельному кооперативі «Статус Парк» на брата - ОСОБА_3

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. З ст. 61 Сімейного кодексу України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, укладаючи договір про пайову участь в будівництві квартири в житлово-будівельний кооператив «Статус Парк», ОСОБА_5 діяв виключно в інтересах сімї, а також інвестував кошти подружжя, які є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладанні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.09.2015 р. зареєстровано право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 20/3, кв. 12 за ОСОБА_3 Підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності на нерухоме майно номер 44902784 від 01.10.2015 р.

ОСОБА_1 посилається на те, що будь-якого дозволу на розпорядження майном, що є спільною сумісною власністю, а саме вищевказаною квартирою вона не надавала. Такі дії з боку її колишнього чоловіка ОСОБА_5 спрямовані виключно на штучне позбавлення позивача права власності у спільній сумісній власності подружжя.

З метою встановлення правових підстав оформлення права власності на квартиру на брата її колишнього чоловіка вона звернулась до забудовника, однак останній їй відповіді не надав, мотивуючи своє рішення тим, що це є комерційна таємниця.

Її неодноразові звернення до правоохоронних органів щодо вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_5 відносно неї та їх малолітньої дитини також ніякого результату не дало. Вона так і не змогла отримати відповідь, яким чином було переоформлено майнові права на новозбудовану квартиру на ОСОБА_3

На даний час, не дивлячись на те, що квартира фактично оформлена на ОСОБА_3, в квартирі здійснив ремонт та проживає ОСОБА_5

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири 12, буд. 20/3, по Старокостянтинівському шосе у м. Хмельницькому.

Визнати недійсним договір (заяву) ОСОБА_5 щодо відступлення майнових прав в житлово-будівельному кооперативі «Статус Парк» на користь ОСОБА_3

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно номер 44902784, видане 01.10.2015 р. державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на імя ОСОБА_3

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 20/3, кв. 12 шляхом вилучення запису №24942376 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Зобовязати Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради здійснити державну реєстрацію речового права ОСОБА_1 на нерухоме майно - 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 20/3, кв. 12.

У подальшому позивач позовні вимоги уточнила та просила визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 20/3, кв. 12.

Визнати недійсним договір про сплату пайових внесків у житлово-будівельному кооперативі «Статус Парк» № 25/12 від 10.09.2015 року, укладеного між житлово-будівельним кооперативом «Статус Парк» та ОСОБА_3 В,М.,

Визнати недійсним заяву ОСОБА_5 про розірвання договору № 25/12 від 18.12.2014 року про сплату пайових внесків у житлово-будівельний кооператив «Статус Парк».

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно номер 44902784, видане 01.10.2015 р. державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на імя ОСОБА_3

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 20/3, кв. 12 шляхом вилучення запису №24942376 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Зобовязати Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради здійснити державну реєстрацію речового права ОСОБА_1 на нерухоме майно - 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 20/3, кв. 12.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду третю особу без самостійних вимог залучено у справі як відповідача.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, позов не визнав, вказавши на його безпідставність. Направив на адресу суду відзив на позов.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_5- ОСОБА_6, позов не визнав, вказавши на його безпідставність. Направив на адресу суду відзив на позов.

У судовому засіданні представник відповідача - житлово-будівельного кооперативу - "Статус Парк" - ОСОБА_7, позов не визнав, вказавши на його безпідставність.

Представник Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради просив розглянути справу у відсутність представника.

Заслухавши пояснення учасників справи, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 04 лютого 2007 року по 18 серпня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

Мають сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1.

29.04.2011 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюбний контракт , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу, відповідно до п.3.1 умов якого, сторони погодили, що у випадку розірвання шлюбу майно(рухоме і нерухоме), особисті майнові права придбані (набуті) під час шлюбу за умовами цього контракту, залишаються тому із подружжя, на чиє імя вони зареєстровані. Майно (рухоме і нерухоме), особисті майнові права придбані (набуті) під час шлюбу як спільна часткова власність, розподіляються між подружжям відповідно до часток.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 18.08.2015 р. розірвано.

Судом також встановлено, що 18.12.2014 р. між ОСОБА_5 та житлово-будівельним кооперативом - "Статус Парк"був укладений договір № 25/12 про сплату пайових внесків у житлово-будівельний кооператив. Загальна сума пайового внеску становить 275820 грн. Житлово-будівельний кооператив "Статус-Парк" взяв зобовязання побудувати вказану квартиру у 1 кварталі 2015 року.

9.09.2015 р. ОСОБА_5 звернувся до житлово-будівельного кооперативу - "Статус Парк" з заявою про повернення йому пайових внесків у сумі 275820 грн.

9.09.2015 р. між ОСОБА_5 та житлово-будівельним кооперативом - "Статус Парк" була укладена додаткова угода, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди, з моменту підписання цієї додаткової угоди, розірвати договір № 25/12 про сплату пайових внесків у житлово-будівельний кооператив - "Статус Парк" від 18.12.2014 р. Житлово-будівельний кооператив - "Статус Парк"зобовязується повернути ОСОБА_5 внесок у сумі 275820 грн.

10.11.2015 р. кошти у сумі 275820 грн. були повернуті ОСОБА_5, що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.11. 2015 р.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Сімейного кодексу України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно: заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи одержані подружжям.

Відповідно до ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007№ 11. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (cт. ст. 60, 69 СКУ, ч. З т. 368 ЦКУ), відповідно до ч. 2, 3 ст. 325 ЦКУ можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело та час його придбання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів що у період з 04 лютого 2007 року по 18 серпня 2015 року перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 вони здійснили накопичення коштів у сумі 275820 грн.

Судом також встановлено, що означені кошти повернуто ОСОБА_5 житлово - будівельним кооперативом - "Статус Парк", що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.11. 2015 р.

ОСОБА_1 не звертається до суду з вимогами про стягнення частини коштів , як спільного майна подружжя, з відповідача.

Судом встановлено, що 10.09.2015 р. між ОСОБА_3 та житлово - будівельним кооперативом - "Статус Парк" був укладений договір про сплату пайових внесків у житлово - будівельний кооператив, який був виконаний ОСОБА_3 10.11.2015 р. у повному обсязі шляхом сплати коштів на поточний рахунок кооперативу.

ОСОБА_1 просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно номер 44902784, видане 01.10.2015 р. державним реєстратором Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області на імя ОСОБА_3

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: м. Хмельницький, Старокостянтинівське шосе, 20/3, кв. 12 шляхом вилучення запису №24942376 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

За загальним правилом ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами ) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За нормами частини четвертої статті 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятись у формі встановленій законом.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана у письмовій формі.

Однак, відповідно до положень частин першої та другої статті 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами.

Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна зі сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 Миколайовича,Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, житлово-будівельного кооперативу "Статус-Парк" про визнання права власності на 1/2 частини квартири, визнання недійсним договору про сплату пайових внесків, визнання недійсним заяви про розірвання договору про сплату пайових внесків, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,скасування державної реєстрації права власності на квартиру, зобовязання щодо здійснення державної реєстрації відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, ч. 1 ст. 81, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15Цивільного кодексу України", ч. 2 ст. 61, 71 Сімейного кодексу України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3,Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради, житлово-будівельного кооперативу "Статус-Парк" про визнання права власності на 1/2 частини квартири, визнання недійсним договору про сплату пайових внесків, визнання недійсним заяви про розірвання договору про сплату пайових внесків, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно,скасування державної реєстрації права власності на квартиру, зобовязання щодо здійснення державної реєстрації відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 7 грудня 2018 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Логінова С.М.