ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року

м.Суми

Справа №585/1471/17

Номер провадження 22-ц/788/1264/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідачі: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представник відповідача - ОСОБА_5,

треті особи: Фермерське господарство «Аграрій-Ч», відділ державної реєстрації Роменської районної державної адміністрації Сумської області, ОСОБА_6,

представник третьої особи - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2018 року в складі судді Євлах О.О., ухваленого у м. Ромни, повне судове рішення складено - 15 травня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом через свого представника, в якому після уточнення, ОСОБА_1 просив визнати недійсним рішення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, викладене в протоколі №1/16 загальних зборів від 26.08.2016 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 25.09.2015 року між продавцем ОСОБА_3, який діяв на підставі власного волевиявлення, як єдиний засновник (член) та голова ФГ «Аграрій - Ч» та покупцем - ОСОБА_1, було укладено договір купівлі - продажу майна фермерського господарства, відповідно до якого усі права на майно фермерського господарства переходять ОСОБА_1, а ОСОБА_3 втрачає усі права та обов'язки, які обумовлені його статусом ФГ «Аграрій - Ч». Згідно виданої ОСОБА_3 розписки від 25.09.2015 року останній підтвердив, що отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 326323 грн. в рахунок оплати за договором купівлі - продажу майна ФГ «Аграрій - Ч». 25.09.2015 року ФГ «Аграрій - Ч» ОСОБА_3 було подано заяву про добровільний вихід із фермерського господарства, яку рішенням зборів членів ФГ «Аграрій - Ч», викладеному у протоколі № 01-08/2015, зборів членів ФГ «Аграрій - Ч» від 25.09.2015 року, задоволенота обрано головою господарства ОСОБА_1, внесено зміни до статуту ФГ «Аграрій - Ч», виклавши його в новій редакції. Однак, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 10.04.2017 року, до даного державного реєстру внесено записи, що засновниками (учасниками) юридичної особи - ФГ «Аграрій - Ч» є: ОСОБА_3; ОСОБА_4 Отже, не являючись засновником чи членом ФГ «Аграрій - Ч» внаслідок відчуження майна господарства, добровільного виходу із господарства та звільнення з посади голови господарства, вважає, що ОСОБА_3 не мав права приймати рішення, викладене протоколом № 1/16 загальних зборів від 26.08.2016 року, а саме: 1) приймати ОСОБА_4 до членів ФГ «Аграрій - Ч»; 2) виходити з членів ФГ «Аграрій - Ч» та передавати всі права та обов'язки засновника громадянці України ОСОБА_4; 3) ОСОБА_4 не мала права приймати права та обов'язки засновника фермерського господарства; 4) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мали права затверджувати нову редакцію статуту; 5) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мали права обирати головою ФГ «Аграрій - Ч» з 26.08.2016 року ОСОБА_4; 6) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мали права доручати провести державну реєстрацію змін до установчих документів відомостей про ФГ «Аграрій- Ч», що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ОСОБА_5

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07.05.2018 року позов задоволено. Визнано недійсним рішення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, викладене в Протоколі № 1/ 16 загальних зборів від 26.08.2016 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що способу захисту як визнання рішення, викладеного в протоколі, недійсним не передбачено ст. 16 ЦК України, а справа повинна розглядатись в порядку господарського судочинства. Вказує, що позивачу встановленому законом порядку не набув права власності на майно фермерського господарства. Зазначає, що позивач після укладання договору купівлі-продажу майна фермерського господарства з третьою особою - ОСОБА_6, фактично звернувся з даним позовом в інтересах третьої особи.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити.

Позивач, відповідач ОСОБА_4 та треті особи в судове засідання не з'явилися, але про час та місце його проведення були повідомлені належним чином за місцем реєстрації постійного проживання. 10.09.2018 представник позивача не заперечив проти розгляду справи без їх участі.

Від Роменської районної державної адміністрації Сумської області надійшов лист слухати справу без їх участі.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прийняттям оскаржуваного рішення фактично заперечують право власності на майно фермерського господарства, яке виникло у позивача на підставі договору купівлі - продажу від 25.09.2015 року, що в свою чергу ставить під сумнів правомірність укладеного позивачем договору купівлі-продажу майна фермерського господарства «Аграрій -Ч» від 28.04.2016 року, а судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час його прийняття діяли не правомірно, то суд приходить до висновку, що цивільний інтерес позивача підлягає захисту.

Проте з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що 25.09.2015 року між продавцем - ОСОБА_3, який діяв на підставі власного волевиявлення, як єдиний засновник (член) та голова Фермерського господарства «Аграрій-Ч», та покупцем - ОСОБА_1 було укладено Договір купівлі-продажу майна фермерського господарства, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазепіною В.Г. за реєстровим №1792 (т. 2 а.с. 188-189).

Згідно пункту 1.1. цього договору продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі передати у власність покупцю майно Фермерського господарства «Аграрій - Ч» за адресою: АДРЕСА_1 , а покупець зобов'язується прийняти його, та сплатити ціну продажу на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до підпункту 1.2.1. пункту 1.2. договору майно фермерського господарства включає в себе всі його активи: майно фермерського господарства, яке не підлягає державній реєстрації, не є нерухомістю: права на земельні ділянки, які зареєстровані у встановленому законодавством порядку: а також пасиви (майнові зобов'язання), згідно з актом інвентаризації станом на день укладення договору.

Згідно пункту 1.3. договору продавець свідчить, що майно фермерського господарства, яке є предметом цього договору, належить йому як єдиному засновнику (члену) та голові Фермерського господарства «Аграрій-Ч» на праві спільної сумісної власності із дружиною ОСОБА_4, згода якої на підписання цього договору викладена в заяві, справжність підпису на ній засвідчена Білашенко Л.В., приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області 24.09.2015 року за реєстровим №2229.

Рішенням зборів членів ФГ «Аграрій-Ч», викладеному в Протоколі №01-08/2015 зборів членів ФГ «Аграрій-Ч» від 25.09.2015 року, задоволено заяву про вихід ОСОБА_3, виключено його із членів ФГ «Аграрій-Ч» та звільнено його з посади голови господарства. Обрано головою господарства ОСОБА_1, внесено зміни до статуту ФГ «Аграрій -Ч», виклавши його в новій редакції (т. 1 а. с. 19).

28.04.2016 року між продавцем - ОСОБА_1 та покупцем - ОСОБА_6 було укладено договір купівлі-продажу майна ФГ «Аграрій Ч», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазепіною В.Г. за реєстровим №623 (т. 1 а.с. 267- 268).

Рішенням зборів членів ФГ «Аграрій-Ч», викладеному в Протоколі №04-05/2016 зборів членів ФГ «Аграрій-Ч» від 04.05.2016 року, задоволено заяву про вихід ОСОБА_1, виключено його із членів Фермерського господарства «Аграрій-Ч» та звільнено його з посади голови господарства. Обрано головою господарства ОСОБА_6, внесено зміни до статуту ФГ «Аграрій -Ч», виклавши його в новій редакції (т. 1 а.с. 160).

Протоколом № 1/16 від 26.08.2016 року член господарства ОСОБА_3, як володар 100 % голосів; запрошена: ОСОБА_4; вирішено: 1) прийняти ОСОБА_4 до членів ФГ «Аграрій -Ч»; 2) ОСОБА_3 виходить з членів ФГ «Аграрій -Ч» та передає всі права та обов'язки засновника ОСОБА_4; 3) ОСОБА_4 приймає права та обов'язки засновника фермерського господарства; 4) затвердити нову редакцію статуту; 5) обрати головою ФГ «Аграрій -Ч» ОСОБА_4; 6) доручити провести державну реєстрацію змін до установчих документів - відомостей про ФГ «Аграрій -Ч», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ОСОБА_5 (т. 1 а. с. 194 - 195).

Отже предметом оспорювання позивача є протокол № 1/16 від 26.08.2016 року, яким вирішувалися статутні питання ФГ «Аграрій -Ч», у період коли позивач вже припинив своє право власності на майно цього фермерського господарства і тому не є належним позивачем у справі. Новим власником ОСОБА_1, який у справі брав участь як третя особа, вимог з цього спору до відповідачів заявлено не було.

Відповідно до положень ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, право власності є непорушним, і законодавством встановлено, що позбавлення права власності або обмеження у його здійсненні допускається лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, правом на звернення до суду з позовом за захистом наділений лише власник майна, який вважає, що його права чи інтереси порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами.

Оскільки спірні рішення, викладенні в протоколі № 1/16 від 26.08.2016 року, були прийнятні вже після відчуження позивачем - ОСОБА_1, 28.04.2016 року майна ФГ «Аграрій Ч» третій особі - ОСОБА_6, то у розумінні ст. 15 ЦК України, ст.ст. 2, 4 ЦПК України, право чи інтерес позивача спірним протоколом № 1/16 від 26.08.2016 року ніяким чином не порушується, оскільки з укладеним договором купівлі-продажу 28.04.2016 року він припинив своє право власності на майно ФГ «Аграрій Ч».

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції, через порушення судом норм матеріального та процесуального права не звернув на це уваги, тому на підставі ст. 376 ЦПК України оскаржене рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 926,40 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, та 33,60 грн - на користь держави судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, сума якого не була доплачена відповідачем при поданні апеляційної скарги у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 926,40 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 33,60 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: В.І. Криворотенко

О.Ю. Кононенко