У Х В А Л А

іменем України

25.07.2018 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

головуючий суддя - Шимчик Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Середюк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Шевченківського РВ ДВС ГУЮ у м. Києві, заінтересовані особи: старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Руденко Ю.О., публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

20 червня 2018 року від Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Шевченківського РВ ДВС ГУЮ у м. Києві.

В обгрунтування скарги ОСОБА_1 вказав, що 26 лютого 2018 року старший державний виконавець Державної виконавчої служби Шевченківського РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Руденко Ю.О. постановив постанову, якою накладено арешт на всі його кошти.

Згідно фотокопії відповіді № Пенсійного фонду України на запит № 28136689 від 23.05.2017р., старшим державним виконавцем Руденком Ю.О. встановлено, що єдиним доходом скаржника є робота в ТОВ «ВВ Інвест».

Відповідно від розміру заробітної плати щомісячно в добровільному порядку проводиться відрахування на сплату аліментів, що підтверджується довідкою №23 від 18 квітня 2018 року.

Після проведення відповідних розрахунків кошти, що залишилися, зараховуються на заробітну карту скаржника.

Згідно ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

У довідці №23 від 18 квітня 2018 року зазначено, що 02.04.2018р. сума для сплати аліментів в розмірі 2123 грн. 09 коп. була перерахована на рахунок стягувача, а решта суми в розмірі 2123 грн. 09 коп. була зарахована скаржнику як заробітна плата.

В зв'язку з умовами, які зазначені у постанові про накладення арешту на всі кошти боржника, заробітна плата скаржнику зарахована як винагорода старшому державному виконавцю Шевченківської РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Ю.О. Руденко.

16 квітня 2018 року скаржнику ОСОБА_1 нарахована до виплати заробітна плата в розмірі 4266 грн. 50 коп. з яких: 2133 грн. 25 коп. перераховані як сплата аліментів стягувачу, решта коштів, що залишилися, а саме 2133 грн. 25 коп., були зараховані ОСОБА_1 як заробітна плата.

Зазначені кошти були зараховані старшому державному виконавцю Шевченківської РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Ю.О. Руденко як винагорода.

24.04.2018р. ОСОБА_1 нарахована заробітна плата в розмірі 16677 грн. 10 коп.

З даної суми проведено оплату аліментів стягувачу в розмірі 8338 грн. 55 коп..

Кошти, які залишилися, 27.04.2018р. зараховані скаржнику як заробітна плата на зарплатну карту, яка відкрита в АТ «Ощадбанк» згідно Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1. Заробітна плата ОСОБА_1 в розмірі 8338 грн. 55 коп. була зарахована як винагорода державному виконавцю.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 10.02.2017р. № 346/5, при визначенні критерію виконання виконавчих проваджень до кількості виконавчих проваджень, що підлягали виконанню у звітному періоді, не враховуються виконавчі провадження за якими, виконанню підлягали виконавчі документи про стягнення аліментів та інших періодичних платежів.

Отже, старший державний виконавець Шевченківської РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Ю.О. Руденко не мав права отримувати як винагороду заробітну плату, що належить скаржнику.

Встановлення обмежень, які зазначені в постанові від 26.02.2018р. про накладення арешту на всі кошти боржника порушує його конституційні права про отримання заробітної плати.

Ст. 43 Конституції України передбачено, що законом захищається право кожного громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Рішення старшого державного виконавця Шевченківської РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Руденка Ю.О. про позбавлення скаржника заробітної плати є порушенням ст.21 Закону України "Про оплату праці", у якій законодавець передбачив право кожного працівника отримати заробітну плату.

У ч.1 ст.115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22, ч.ч.1, 6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України "Про оплату праці" визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Таким чином, загальна сума заробітної плати, яку скаржник повинен отримати складає 12594 грн. 89 коп.

Достовірно володіючи інформацією про фактичний фінансовий стан скаржника старший державний виконавець Шевченківської РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Руденко Ю.О. в постанові про накладення арешту на всі кошти боржника від 26.02.2018р. зазначає умову згідно якої повністю позбавляє його заробітної плати, на яку необхідно придбати речі першої необхідності, в тому числі продукти харчування, таким чином умисно порушує вимоги ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Як доказ упередженого ставлення та вчинення умисних дій, що фактично позбавляють ОСОБА_1 вчасно отримувати документи виконавчого провадження та можливість оскаржити дії та рішення, що зазначені в постанові від 26.02.2018р. про накладення арешту на всі кошти боржника, є той факт, що старший державний виконавець, надсилаючи поштою документи виконавчого провадження, зазначає поштову адресу: АДРЕСА_1.

За вказаною адресою на конверті ОСОБА_1 був знятий з реєстрації 20 липня 2004 року і в цей же день був зареєстрований АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

З моменту отримання матеріалів виконавчого провадження старший державний виконавець Шевченківської РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Руденко Ю.О. мав підтверджену інформацію про місце роботи скаржника, фактичну і юридичну адресу за якою він зможе вчасно отримувати документи виконавчого провадження, а саме: АДРЕСА_3.

Так, 10.07.2017р. вх. №9140 на ім'я старшого державного виконавця Руденка Ю.О., надійшла заява в якій зазначалось, що ОСОБА_1 в добровільному порядку згідно ст.181 Сімейного кодексу України має бажання проводити оплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В даній заяві чітко зазначена адреса для отримання кореспонденції та листування.

Крім того, якщо у державного виконавця відсутня інформація про фактичне місце реєстрації сторони виконавчого провадження для вчинення виконавчих дій, згідно п.3,ч.3, ч.5. ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право звернутися з відповідною вимогою до Державно міграційної служби і безоплатно отримати інформацію про фактичне місце реєстрації сторони виконавчого провадження.

Тому, надсилаючи постанову про накладення арешту на всі кошти боржника на адресу: АДРЕСА_1, державний виконавець фактично усвідомлював, що скаржник взагалі не зможе отримати кореспонденцію та скористатись процесуальним правом, передбаченим в ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» потягом десяти днів оскаржити постанову від 26.02.2018р. про накладення арешту на всі кошти боржника.

Державний виконавець фактично порушив вимогу ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», в якій передбачено, що у разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Під час здійснення виконавчого провадження Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами при проведенні виконавчих дій.

Процесуальним строком визнається строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В зв'язку з тим, що старший державний виконавець Шевченківської РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Руденко Ю.О. зловживав процесуальними правами, з постановою від 26.02.2018 р. про накладення арешту на всі кошти боржника ОСОБА_1 фактично був ознайомлений 27.04.2018 р..

Заінтересована особа - ПАТ «Державний Ощадний банк України», - отримавши постанову від 26.02.2018р. про накладення арешту на всі кошти боржника, зобов'язана діяти в межах ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», в якій передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

На момент звернення до суду банк повністю обмежив право користуватися коштами, які нараховані підприємством ТОВ «ВВ Інвест» як заробітна плата на заробітну картку скаржнику.

ОСОБА_1 вважає постанову від 26.02.2018р. про накладення арешту на всі його кошти незаконною та такою, що порушує його конституційні права, тому звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати вказану вище постанову в частині накладення арешту на грошові кошти, які належать скаржнику як заробітна плата.

Скаржик ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій вимоги, викладені в скарзі, підтримав повністю та просив розгляд скарги проводити без його участі.

Представник заінтересованої особи - старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Руденко Ю.О. - в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення.

Представник заінтересованої особи - ПАТ «Державний ощадний банк України», - в судове засідання не з'явився по невідомих суду причинах, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення.

Заінтересована особа - ОСОБА_3, - в судове засідання не з'явилася по невідомих суду причинах, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштове повідомлення та розписка.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно частин 1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч.1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Дослідивши письмові докази, суд установив наступні обставини.

07 вересня 2016 року постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Бекіровою С.Н. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-709, виданого 18.12.2003р. Жашківським районним судом, про утримання аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.11.2003р. і до повноліття дитини, але не менше встановленого законом мінімуму.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «ВВ Інвест», державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Руденком Ю.О. постановою №52129756/11 від 15.06.2017р. звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1

26 лютого 2018 року постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Руденком Ю.О. з метою примусового виконання рішення суду та у зв'язку з наявністю заборгованості по аліментах, було накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 78286,52 грн.

З вказаною постановою ОСОБА_1 ознайомився 27.04.2018р., що підтверджується копією заяви від 27.04.2018р., завіреною Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва.

07 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на рішення та дії головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Руденка Ю.О..

Ч.5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1 звернувся до суду у встановлений чинним законодавством строк.

Згідно довідок №23 від 18 квітня 2018 року та №28 від 27 квітня 2018 року установлено, що ТОВ «ВВ Інвест» із заробітної плати ОСОБА_1 було здійснено наступні врахування:

-за другу половину березня 2018р. ОСОБА_1 нараховано - 5274,76 грн., з них утримано податків - 1028,58 грн., до виплати - 4246,18 грн., де з них відповідно платіжного доручення від 02.04.2018р. №1553 стягувачу - ОСОБА_3 перераховано 2123,09 грн.;

-за першу половину квітня 2018р. ОСОБА_1 нараховано - 5300,00 грн., з них утримано податків - 1033,50 грн., до виплати - 4266,50 грн., де з них відповідно платіжного доручення від 16.04.2018 р. №1639 стягувачу - ОСОБА_3 перераховано 2133,25 грн.;

-за другу половину квітня 2018р. ОСОБА_1 нараховано - 20387,10 грн., з них утримано податків - 3975,48 грн., до виплати - 16411,62 грн., де з них відповідно платіжного доручення від 27.04.2018р. №1665 стягувану - ОСОБА_3 перераховано 8205,81 грн.

У відповідності до ч.1 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Абз.1 ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю особи, у зв'язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 13 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» заробітна плата працівника органу державної виконавчої служби складається з посадового окладу, премії, доплати за ранг та надбавки за вислугу років, винагороди, а також інших надбавок згідно із законодавством. Порядок виплати та розміри винагород працівникам органів державної виконавчої служби встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. № 643, працівники органів державної виконавчої служби мають право на винагороду за умови дотримання критеріїв виплати винагороди державним виконавцям, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2017 № 346/5.

Критеріями виплати винагороди державним виконавцям є:

-? показники виконання виконавчих документів, які перебували на виконанні;

-? показник виконання виконавчих документів немайнового характеру;

-? стягнення виконавчого збору;

-? стягнення витрат виконавчого провадження.

При визначенні критерію виконання виконавчих проваджень до кількості виконавчих проваджень, що підлягали виконанню у звітному періоді, не враховуються виконавчі провадження за якими на кінець звітного періоду:

- виконанню підлягали виконавчі документи про стягнення аліментів та інших періодичних платежів;

- до підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців надіслані постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника;

- передані для виконання до іншого органу державної виконавчої служби;

- винесені постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, які перебувають на виконанні на кінець звітного періоду.

Отже, суд проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази та керуючись нормами чинного законодавства України, приходить до наступного висновку.

Ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституції України має найвищу юридичну силу. Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У ст.43 Конституції України зазначено, що законом захищається право кожного громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Відповідно до ст.128 Кодексу Законів України про працю при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку.

Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Ч.1 ст.25 «Закону України «Про оплату праці» чітко визначено, що забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, при винесенні постанови про арешт коштів боржника, належні ОСОБА_1 як заробітна плата, державним виконавцем не враховано критерії отримання винагороди, а саме наявність постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, в результаті чого ОСОБА_1 повністю позбавлено заробітної плати, що є порушенням конституційних прав скаржника та норм трудового законодавства.

Суд, оцінюючи наявні в матеріалах докази та враховуючи норми чинного законодавства, вважає дії старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Шевченківського РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Руденко Ю.О. неправомірними, а постанову від 26 лютого 2018 року про арешт коштів боржника незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.8, 43 Конституції України, ч.1 ст.25 «Закону України «Про оплату праці», ч.1, абз.1 ч.2 ст.70, ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч.1,2 ст. 13 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Порядком виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 р. № 643, наказом Міністерства юстиції України від 10.02.2017 № 346/5, ст.128 Кодексу Законів України про працю, ч.1 ст.2, ч.1 ст.5, ч.ч.1,2 ст.12, ч.1 ст.19, ч.1 ст.76, ч.1 ст. 81, ч.2 ст.247, 258-261, 263, 353-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Шевченківського РВ ДВС ГУЮ у м. Києві, заінтересовані особи: старший державний виконавець Шевченківського РВ ДВС ГУЮ у м. Києві Руденко Ю.О., публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Постанову головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Руденка Ю.О. від 26 лютого 2018 року про арешт коштів боржникаОСОБА_1, - скасувати.

У частині зобов'язання публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» виплатити грошові кошти, що належать ОСОБА_1 як заробітна плата в розмірі 12594 гривні 89 копійок , - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд Черкаської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу суду постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення повного тексту ухвали суду.

Головуючий: Роман Васильович Шимчик