Ухвала

Іменем України

10 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 161/2235/14-ц

провадження № 61-40633 ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2018 року у складі судді Крупінської С. С. та постанову Апеляційного суду Волинської області від 19 червня 2018 року у складі колегії суддів: Шевчук Л. Я., Киці С. І., Грушицького А. І., за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом виселення і зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернулося до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Заява мотивована тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської областівід 25 березня 2014 року задоволено позовом ПАТ «КБ»Хрещатик» до ОСОБА_4 про звернення стягнення та виселення, відповідно до якого задоволено позовні вимоги щодо виселення ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1. На виконання вищезазначеного рішення суду видано виконавчий лист 19 червня 2014 року.

27 листопада 2017 року між ПАТ «КБ»Хрещатик» та ТОВ «ФК» Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, на підставі якого було відступлено право вимоги за кредитним договором від 22 квітня 2008 року №118/32 на користь заявника.

На підставі викладеного, заявник просив замінити сторону виконавчого провадження за виконавчим листом № 161/2235/14-ц, виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 19 червня 2014 року, а саме стягувача ПАТ «КБ»Хрещатик» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», у зв'язку з переходом до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прав кредитора по кредитному договору від 22 квітня 2008 року № 118/32 та іпотекодержателя за договором іпотеки від 22 квітня 2008 року.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Волинської області від 19 червня 2018 року, заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 161/2235/14-ц, виданим Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 19 червня 2014 року, з ПАТ «КБ»Хрещатик» на ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», у зв'язку з переходом доТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прав кредитора по кредитному договору від 22 квітня 2008 року № 118/32 та іпотекодержателя за договором іпотеки від 22 квітня 2008 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішеннята ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не було повно та всебічно досліджено докази у справі, не витребувано належних, достовірних та допустимих доказів, які були підставою для заміни сторони виконавчого провадження.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Судами встановлено, що 27 листопада 2017 року між ПАТ «КБ»Хрещатик» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору від 22 квітня 2008 року № 118/32 та договору іпотеки від 22 квітня 2008 року, які були укладені між ПАТ «КБ»Хрещатик» та ОСОБА_4

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК Українита частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Дані висновки відповідають правовій позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», суди попередніх інстанцій, встановивши, що до заявника перейшло право вимоги, що виникло з кредитного договору від 22 квітня 2008 року № 118/32 та договору іпотеки від 22 квітня 2008 року, які були укладені між ПАТ «КБ»Хрещатик» та ОСОБА_4, вірно виходили з того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження, що є підставою, передбаченою частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», длязаміни сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку про задоволення заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», замінивши сторону виконавчого провадження, оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статті 512 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги про те, що ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення у справі є незаконними та ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права є безпідставними, оскільки підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 19 червня 2018 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом виселення і зняття з реєстрації.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта