Постанова

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 554/5758/15-ц

провадження № 61-24033св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_2, на рішення Октябрського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2016 року у складі судді Андрієнко Г. В. та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 грудня 2016 року у складі колегії суддів:

Бутенко С. Б., Панченка О. О., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_3 та акціонерного товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПАТ «СК «АХА Страхування») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 22 жовтня 2014 року в м. Полтаві при виконанні повороту ліворуч на перехресті вулиці Зигіна та вулиці Сінна водій автомобіля «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 не виконала вимоги пункту 8.4, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, чим спричинила зіткнення з її автомобілем «Merсedes-Benz ML 500», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Октябрського районного суду

м. Полтави від 21 листопада 2014 року ОСОБА_3 визнано винною у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та притягнуто до відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь завдані матеріальні збитки - різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля та розміром страхової суми 87 774,28 грн, франшизу за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності 1000,00 грн, моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн та судові витрати в розмірі 1 292,32 грн, а всього 96 741,60 грн. Також просила стягнути з ПАТ «СК «АХА Страхування»недоплачену суму страхового відшкодування

у розмірі 33 773, 42 грн.

12 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Октябрського районного суду м. Полтави із заявою про відмову від позову в частині вимог до

ПАТ «СК «АХА Страхування» та просила суд стягнути шкоду з ОСОБА_3

у розмірі 63 642,00 грн - різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля 78 870,00 грн. та розміром страхової виплати в сумі

15 226,58 грн, за евакуацію автомобіля з місця ДТП та стоянку 1 185,00 грн, за проведення експертного дослідження 500,00 грн, діагностика ушкоджень автомобіля 1 052,32 грн, франшиза за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

1 000,00 грн, завдана моральна шкода в сумі 5 000,00 грн, судовий збір в

сумі 1 035,74 грн, витрати на правову допомогу 3 500,00 грн, всього 76 916,48 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2016 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ПАТ «СК «АХА Страхування» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, провадження у справі в цій частині закрито.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 44 613,42 грн, за евакуацію автомобіля з місця ДТП та стоянку 1 185,00 грн, витрати на проведення експертного дослідження 500,00 грн, витрати на діагностику ушкоджень автомобіля 1 052,32 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 4 000,00 грн, сплачений судовий збір в сумі 1 102,40 грн, а всього 52 453,14 грн.

Рішення районного суду мотивовано тим, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується на загальних підставах винною особою. Оскільки,

ОСОБА_1 для відновлення автомобіля «Merсedes-Benz ML 500», реєстраційний номер НОМЕР_2, були понесені витрати, які не були покриті страховим відшкодуванням, а саме: 44 613,42 грн, за таких обставин зазначена сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3, з вини якої сталася

ДТП. Також підлягають стягненню витрати понесені ОСОБА_1

в сумі 1 185,00 грн на оплату стоянки автомобіля, витрата в сумі 500,00 грн на проведення експертного дослідження, витрати на діагностику ушкоджень автомобіля - 1 052,32 грн. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 була змушена витрачати додатковий час на ремонт автомобіля та тривалий час

не могла користуватися ним тому, підлягає стягненню моральна шкода

в розмірі 4 000,00 грн. Витрати на правову допомогу не підлягають стягненню, оскільки ОСОБА_1 не надано розрахунок таких витрат. Франшиза

в сумі 1 000,00 грн не підлягає стягненню з ОСОБА_3, оскільки ця

сума фактично входить в розрахунок завданої матеріальної шкоди

в сумі 44 613,42 грн, а окреме стягнення франшизи потягне за собою подвійне стягнення, отже ураховуючи зазначене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, та підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь останньої сума в розмірі 52 453,14 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено.Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку зібраним у справі доказам, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1, оскільки для відновлення автомобіля «Merсedes-Benz ML 500», реєстраційний номер НОМЕР_2, були понесені витрати, які не було покрито їй страховим відшкодуванням, а, отже, вказана сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3, з вини якої сталася ДТП. Зазначив, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, на яку ОСОБА_1 має право відповідно до статей 23, 1167 ЦК України, визначено районним судом з урахуванням обставин справи та вимог розумності і справедливості.

У касаційнійскарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_2,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та стягнути з останньої на її користь судовий збір у розмірі 2 972, 55 грн, витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 5 500 грн, всього - 8 472,55 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Висновки судів не відповідають обставинам, які мають істотне значення для справи. Зазначила, що

ОСОБА_1 отримала страхове відшкодування у повному обсязі, їй повністю відшкодовано матеріальну шкоду ПАТ «СК «АХА Страхування», що підтверджується належними доказами, які визнаються сторонами та страховою компанією, наявність інших пошкоджень автомобіля ОСОБА_1 та їх вартість не доведені. Також судами не було враховано грубу необережність ОСОБА_1 та порушення нею правил дорожнього руху, та не застосовано норми матеріального права, яким регулюється стягнення шкоди за умов грубої необережності іншого учасника руху, оскільки можливість запобігання зіткненню встановлено висновком судового експерта Балинського О. П. № 17 експертного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження від 30 червня

2016 року, у якому зазначено, що ОСОБА_1 мала технічну можливість запобігти зіткненню, нею порушено пункт 12.3 Правил дорожнього руху України, що є в причинному зв'язку з настанням ДТП.

У березні 2017 року доВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ представником ОСОБА_1 -

ОСОБА_8, було подано заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначено, що судами в повній мірі було з'ясовано всі обставини ДТП, а виходячи із заявлених вимог та досліджених доказів, яким надано обґрунтовану оцінку - визначено суму відшкодування, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3, а доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

11 травня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами установлено, що 22 жовтня 2014 року в м. Полтаві при виконанні повороту ліворуч на перехресті вулиці Зигіна та вулиці Сінна водій автомобіля «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3 не виконала вимоги пункту 8.4 дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, чим спричинила зіткнення з її автомобілем «Merсedes-Benz ML 500», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 21 листопада

2014 року ОСОБА_3 було визнано винною у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та притягнуто до відповідальності за статтею 124 КУпАП.

На час ДТП автомобіль «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1,

ОСОБА_3 було забезпечено договором (полісом) № АС 6495002

від 05 листопада 2013 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «СК «АХА Страхування» в межах ліміту відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, в розмірі 100 000,00 грн, за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн, франшизу встановлено у розмірі 1 000,00 грн.

16 січня 2015 року ПАТ «СК «АХА Страхування» виплатило ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 15 226,58 грн.

Згідно квитанцій № 272506 та № 272507 від 05 травня 2015 року, виданих фізичною особою-підприємцем ОСОБА_9, який здійснює діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Merсedes-Benz ML 500», реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 78 870,00 грн, з яких 66 280,00 грн - вартість запасних частин та 12 590,00 грн - вартість ремонтних робіт та робіт по фарбуванню (а.с. 201-207 т. 1).

Встановлено, що відповідно до інформації ПАТ «Полтава-Авто» (наряд-замовлення № ЗН-0004987), починаючи з 03 листопада 2014 року, автомобіль «Merсedes-Benz ML 500», реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, по 20 січня 2015 року (акт виконаних робіт ЗА-0000156), тобто 79 календарних днів знаходився на стоянковому майданчику підприємства.

Автомобіль «Merсedes-Benz ML 500» (модель М-класу з кузовом W163, 2002 року випуску) з 01 січня 2006 року не випускається (а.с. 25 т. 2).

Відповідно до звіту № 287 від 31 березня 2015 року складеного приватним підприємством «Центром незалежної оцінки та експертизи» вартість відновлення автомобіля складає 121 547,70 грн.

Автомобіль ОСОБА_1 «Merсedes-Benz ML 500», реєстраційний номер

НОМЕР_2, було відремонтовано, з урахуванням вартості виконаних робіт, завдана ОСОБА_1 матеріальна шкода складає 59 840,00 грн.

ПАТ «СК «АХА Страхування» було виплачено ОСОБА_1 15 226,58 грн.

Згідно статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 1192 цього Кодексу з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

ПАТ «СК «АХА Страхування»було здійснено страхову виплату ОСОБА_1 в сумі 15 226,58 грн, у зв'язку з чим остання звернулася до суду із заявою про відмову від позову в частині вимог до страхової компанії, яка була прийнята судом і провадження у справі в цій частині було закрито, та уточнивши свої позовні вимоги, просила суд стягнути шкоду з ОСОБА_3

у розмірі 63 642,00 грн різницю між фактичною вартістю відновлювального ремонту автомобіля 78 870,00 грн та розміром страхової виплати

в сумі 15 226,58 грн.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, заявленого до ОСОБА_3, з вини якої сталася ДТП та була завдана зазначена шкода, та про стягнення з неї різниці між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою.

Доводи касаційної скарги про факт грубої необережності ОСОБА_1, тобто свідомого нехтування нею правилами безпеки руху, порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до виникнення або збільшення шкоди, у справі не встановлено та спростовується матеріалами справи. Презумпцію винного завдання шкоди ОСОБА_3 не спростовано.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи.

При вирішенні справи суди правильно визначили характер правовідносин між сторонами, правильно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи та надали належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта