Ухвала

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 305/780/13-ц

провадження № 61-42940ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 18 липня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Рахівський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати виконавчий лист № 305/780/13 від 27 травня 2015 року таким, що не підлягає виконанню та зупинити виконавче провадження з виконання рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 27 травня 2015 року.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Закарпатської області від 18 липня 2018 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

ОСОБА_1 16 серпня 2018 року через засоби поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 18 липня 2018 року. При цьому ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм процесуального права і просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У частині першій статті 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в апеляційному порядку. Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про зупинення виконавчого провадження у цьому переліку відсутня.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6 - 8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню передбачено пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені ухвала Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року та постанова апеляційного суду Закарпатської області від 18 липня 2018 року не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 260, 389, 394, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 18 липня 2018 року в справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: Рахівський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат