Справа № 567/896/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Стаднікова А.Г.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по аліментах

в с т а н о в и в

позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів в розмірі 30653 грн. 84 коп. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії ГЮ № 001931 від 26.10.2005 року, шлюб між нею та відповідачем було розірвано. 21 лютого 2006 року рішенням Острозького районного суду Рівненської області було вирішено стягнувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. щомісячно, але не мене 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2006 року та до його повноліття.

В Острозькому відділі Державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції перебувало виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом № 2-127, виданим 21.02.2006 року Острозьким районним судом Рівненської області, згідно якого з ОСОБА_3 проводилося стягнення аліментів на її користь на утримання сина - ОСОБА_4, в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2006 року та до повноліття дитини, а саме до 29.06.2015 року.

Відповідач ОСОБА_3, який зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина за рішенням суду, сплачував їх не регулярно, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 29.06.2015 року становила 30653, 84 грн. З приводу стягнення заборгованості по аліментах та пені за прострочення аліментів, нею було подано позовну заяву в Острозький районний суд Рівненської області в 2017 році, відповідно до рішення якого від 12 березня 2018 року їй було відмовлено в частині стягнення заборгованості по аліментах в зв'язку з тим, що рішення виконується відділом ДВС Острозького РУЮ. За постановою Острозького відділу ДВС Острозького РУЮ від 29.06.2015, заборгованість по аліментах, по виконанню виконавчого листа № 2-127 від 21.02.2006 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь з 15.02.2006 року до повноліття сина завершено 29.06.2015 року, на підставі п.6 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» та розяснено про необхідність звернення до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості по аліментах.

За розрахунком заборгованості від 24.10.2017 №714/14.14-33/3, по виконанню виконавчого листа № 2-127 від 21.02.2006 року, загальна сума боргу 30653,84 грн.

На її усну пропозицію сплатити розмір заборгованості по аліментах відповідач відмовився вчинити повне погашення заборгованості, що змусило її звернутись з позовною заявою до суду. Просила позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 06 вересня 2018 року було відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. При цьому пояснила, що сторони мають спільного сина ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до рішення Острозького районного суду від 21 лютого 2006 року, з відповідача було присуджено на її користь сплату аліментів на утримання сина у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 15.02.2006 року. На виконання даного рішення було видано виконавчий лист, який був переданий на примусове виконання до Острозького районного відділу ДВС. По даному виконавчому листу було відкрите виконавче провадження № ВП № 1795479. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, за останнім утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 30653 грн. 84 коп., які просить стягнути з відповідача.

Пояснила, що подані представником відповідача ксерокопії квитанцій - від 16.09.2013 року на суму 600 грн., від 21.06.2013 року на суму 500 грн., від 09.08.2013 року на суму 700 грн., від 01.06.2009 року на суму 300 грн., від 23.12.2008 року на суму 1024 грн. не вказують, що розмір заборгованості по несплаті аліментів на сьогоднішній день є іншим, ніж зазанчено в розрахунку заборгованості від 24.10.2017 №714/14.14-33/3, здійсненим державним виконавцем по виконанню виконавчого листа № 2-127 від 21.02.2006 року, загальна сума боргу 30653,84 грн. Зазначила, що вказані докази (квитанції та розписка подані 15.11.2018) не були надіслані їй у встановленому ЦПК порядку, тому просила суд не брати їх до уваги.

Зазначила, що існує кілька виконавчих проваджень і відповідачем здійснювалася часткове погашення заборгованості (про що свідчать подані квитанції), однак, доказів того, що це була проплата коштів саме по цій заборгованості по виконавчому листі № 2-127 від 21.02.2006 року немає. Пояснити факт написання розписки не змогла.

Відповідач позов не визнав, просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що з нього здійснювались стягнення по аліментам за даним виконавчим листом. Він добровільно перераховував аліменти на утримання сина окремими платежами, однак не в повному об'ємі та нерегулярно. На сьогоднішній день погасити вказану заборгованість не може, оскільки хворіє, перебуває в скрутному мотеріальному становищі, в подальшому в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_2, заперечила щодо позову, просила суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що з її довірителя здійснювались стягнення по аліментам за даним виконавчим листом. Окрім того, її довіритель добровільно частково перераховував аліменти на утримання сина окремими платежами. Зазначає, що відповідач не може на сьогоднішній день погасити вказану заборгованість, оскільки хворіє, про що свідчить подана нею довідка від 02.11.2018. Зазначає, що розмір зоборгованості в будь-якому разі має бути зменшений на суму, поданих нею в судове засідання чеках на 3180 грн. та згідно розписки на1500 грн. всього на загальну суму 4680 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

21 лютого 2006 року рішенням Острозького районного суду Рівненської області було вирішено стягнувати з ОСОБА_3 на користь позивача аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300 грн. щомісячно, але не мене 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2006 року та до його повноліття.

В Острозькому відділі Державної виконавчої служби Острозького районного управління юстиції перебувало виконавче провадження, відкрите за виконавчим листом № 2-127, виданим 21.02.2006 року Острозьким районним судом Рівненської області, згідно якого з ОСОБА_3 проводилося стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина - ОСОБА_4, в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2006 року та до повноліття дитини, а саме до 29.06.2015 року.

За постановою про закінчення виконавчого провадження від 29.06.2015 року виконавче провадження ВП №1795479, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-127 виданого 21.02.2006, закінчено у зв'язку з закінченням передбаченим законом строком для даного виду стягнення, за яким стягувачем є позивач ОСОБА_1, а боржником відповідач ОСОБА_4 (а. с. 3,9)

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Судом встановлено, що згідно довідки - розрахунку заборгованості по аліментам, здійсненою державним виконавцем Острозького районного відділу ДВС, загальна заборгованість відповідача ОСОБА_3, згідно з виконавчим листом № 2-127/2006 від 21.02.2006 виданим Острозьким районним судом, станом на 29.06.2015 року становить 30653,84 грн. (а. с. 7- 8).

Згідно довідки - розрахунку заборгованості № 6925 /14.14-33 від 07.11.2018, по аліментам здійсненою державним виконавцем Острозького районного відділу ДВС, загальна заборгованість відповідача ОСОБА_3, згідно з виконавчим листом № 2-127/2006 від 21.02.2006 виданим Острозьким районним судом, станом на 29.06.2015 року, становить 30653,84 грн. (а. с.26-27).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 Сімейного кодексу України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до довідки Острозького РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області № 4253/15.14-34/6 від 09.07.2018 року, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-127 від 21.02.2006 року Острозького райсуду про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 15 лютого 2006 року та до повноліття дитини завершено 29.06.2015 року на підставі п.6 ст.49 ЗУ Про виконавче провадження. Заборгованість станом на 29.06.2015 року становить 30653,84 грн. ( а.с.10).

Частиною 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

В судовому засіданні представником відповідача адвокатом ОСОБА_2 було подано до суду письмові докази -ксерокопії квитанції № 8 від 02 серпня 2018 року про сплату ОСОБА_3 аліментів на суму 28150 гривень, яку вона просила долучити до матеріалів справи та зазначила, що відповідач сплатив значну частину заборгованості по сплаті аліментів.Крім того, представником відповідача долучено до матеріалів справи ксерокопії квитанцій - від 16.09.2013 року на суму 600 грн., від 21.06.2013 року на суму 500 грн., від 09.08.2013 року на суму 700 грн., від 01.06.2009 року на суму 300 грн., від 23.12.2008 року на суму 1024 грн. При цьому зазначила, що її довіритель не ухилявся від обов'язку сплачувати аліменти на утримання сина, однак сплачував їх по мірі можливості в зв'язку з тяжким матеріальним становищем. Пояснити, з яких причин державним виконавцем при складанні довідки про розмір заборгованості не враховано зазначені квитанції та розписку, не змогла.

Судом прийняті подані представником відповідача в судовому засіданні письмові докази( квитанції та копія розписки), відповідно до ч.8 ст. 83 ЦПК, оскільки представник відповідача обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причини, що незалежали від неї. Зокрема, судом прийнято до уваги, що договір на надання правничої допомоги був заключений представником відповідача лише 01.11.2018, що позбавило її можливості раніше подати зазначені докази (розписки від 27.06.2014, довідки від 02.11.2018, копії квитанцій).

Однак, оскільки представником відповідача не дотримано вимог ч.9 ст 83 ЦПК, про те, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи, то суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

За вказаних обставин, суд не бере до уваги подані в судове засідання докази - розписки від 27.06.2014, довідки від 02.11.2018, копії квитанцій - від 16.09.2013 року на суму 600 грн., від 21.06.2013 року на суму 500 грн., від 09.08.2013 року на суму 700 грн., від 01.06.2009 року на суму 300 грн., від 23.12.2008 року на суму 1024 грн.

Як встановлено в судовому засіданні, із повідомлення Острозького районного відділу ДВС ГТУЮ в Рівненській області № 6653/15.14-34 від 24.10.2018 станом на 22.10.2018 стосовно ОСОБА_3 відкрито три виконавчих провадження: АСВП № 37320376, виконавчий лист №567/136/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойка 6913,91грн. Станом на 03.08.2018 року залишок боргу становив 4109,01 грн. АСВП № 56542287, виконавчий лист № 567/1507/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3180,49 грн.неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.01.2013 року по 29.06.2015 року та 13637 грн. витрат на надання освітньої послуги. Залишок боргу, станом на 03.08.2018, становив 9817,49 грн. АСВП № 49520672, виконавчий лист № 567/1091/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з 13.10.2015 року по 30.06.2018 року, за умови продовження ним навчання. Станом на 30.06.2018 сума боргу становить 14153,21 грн. АСВП № 56325532, виконавчий лист №567/1507/17 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1280 грн.

Сторонами не заперечується, що кошти в сумі 28079,71 грн. сплачено по трьох виконавчих провадженнях: АСВП № 37320376, 49520672, 56542287 та перераховано 03.08.2018 року стягувачці ОСОБА_1 Станом на 01.10.2018 року по виконавчих провадженнях (АСВП №37320376, 56542287, 56325532) залишається несплаченими судовий збір, виконавчий збір в розмірі 10% від суми стягнення та витрати виконавчого провадження.

Крім того, виконавче провадження № 2-127/2006 року від 21.02.2006 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, на підставі рішення Острозького Острозького районного суду Рівненської області від 21.02.2006 року, на виконанні у відділі не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником відповідача в судовому засіданні не спростовано розмір заборгованості ОСОБА_3 щодо несплати аліментів за виконавчим листом № 2-127/2006 року від 21.02.2006 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно, яка складає 30653,84 гривень.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність доданих доказів, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, не приймає подані відповідачем квитанції, довідку та розписку до уваги при винесенні рішення.

Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними нормами діючого сімейного законодавства України, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача ОСОБА_1 з вимогами про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь заборгованості по виплаті аліментів, оскільки за наявності заборгованості з боку відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини у розмірі 30653,84 грн. та враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на спростування невиконання зобов'язання по сплаті аліментів, який є обізнаним щодо покладення на нього такого обов'язку згідно рішення Острозького районного суду від 21 лютого 2006 року, судом встановлено наявність підстав для реалізації передбаченого ст. 194 СК України права позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141,180,194,195,199 СК України,ст. 549 ЦК України, ст.ст. 13,18,76,81,89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в

позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька м.Острог вул. Красностав,27, Рівненської області, індекс 35800, ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_6, індекс 35800, ІПН НОМЕР_2 про стягнення заборгованості по аліментах задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 30653 (тридцять тисяч шістсот п'ятдесят три) гривні 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2018 року .

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6