Справа № 716/905/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.18 року Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Пухарєвої О.В.,
за участю секретаря - Кульки О.М.,
позивача- Андрюк Н.Г.,
представнтка позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заставна в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_2, в особі представника ОСОБА_1, звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.
Посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.09.2001 року є власником житлового будинку, який розташований по вул. Окружній, 6 в с.Бабино Заставнівського району Чернівецької області. У вказаному будинку крім неї та її рідних зареєстрований співмешканець (колишній чоловік) ОСОБА_3 Останній, протягом тривалого часу, а саме із 2000 року, в ньому не проживає. Вона, як власник будинку не має можливості безперешкодно користуватись, розпоряджатись своїм майном через реєстрацію відповідача в будинку, саме тому, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком по вул. Окружній,6 в с.Бабино Заставнівського району Чернівецької області.
Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали позов, обгрунтували його вищенаведеним. Позивач ОСОБА_2 суду пояснила, що проживала із відповідачем ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу. У 1997 році відповідача було зареєстроавного до будинку. З 2000 року відповідач проживає в м.Чернівцях, має іншу сім'ю.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком, який розташований по вул. Окружній,6 в с.Бабино Заставнівського району Чернівецької області, внаслідок його відсутності у будинку понад один рік.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, однак до суду повернувся конверт, з відміткою Укрпошти проте, що він за зазначеною адресою, а саме по вул.Окружній,6 в с.Бабино Заставнівського району Чернівецької області не проживає, хоча з відповіді на запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Чернівецькій області стосовно місця реєстрації відповідача № 4168/18-вх (а.с. 12) видно, що відповідач зареєстрований саме по вул. Окружній,6 в с.Бабино Заставнівського району Чернівецької області.
Зі згоди позивача справу розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст.280,281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований, а тому підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по вул. Окружній,6 в с.Бабино Заставнівського району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом прор право на спадщину за заповітом від 21.09.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстом №7 (а.с.6). У вказаному будинку зареєстровані її дочка - ОСОБА_5, не родичка ОСОБА_6, а також відповідач- Андрюк В.І., що вбачається з довідки виданої виконкомом Бабинської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №212 від 24.04.2018 року (а.с.7).
З акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_2 від 24.04.2018 (а.с.8) видно, що відповідач ОСОБА_3 з 2000 року у належному господарстві позивача не проживає.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що являється сусідом позивача. Їй відомо, що позивач та відповідач проживали разом, як подружжя. Однією сім"єю проживали в будинку по вул. Окружній,6 в с.Бабино Заставнівського району Чернівецької області. Відповідач ОСОБА_3 працював у їхньому колгоспі ветеринарним лікарем. Коли розпався колгосп, тобто з 2000 року він в селі не проживає.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідою ОСОБА_2, тому їй добре відомо, що ОСОБА_2 проживала в селі із відповідачем однією сім'єю. Однак біля 20 років ОСОБА_3 в будинку позивача не проживає.
Оскільки обєктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира, а права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд, отже обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до вимог Закону «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.ст. 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Зокрема, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Оскільки відповідач, як колишній член сім"ї власника житла понад рік не проживає в спірному будинку, його реєстрація місця постійного проживання в ньому перешкоджає власнику володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, то суд вважає, що вимога позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим по вул. Окружній,6 в с.Бабино Заставнівського району Чернівецької області обґрунтована та підлягає задоволенню.
На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вул.Окружна, 6 в с.Бабино Заставнівського району Чернівцької області.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області .
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 07.09.2018 року.
Суддя О.Пухарєва