Ухвала

07 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 465/6253/17

провадження № 61-15880 ск 18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., розглянувши заяву ОСОБА_2 про відвід судді Усика Григорія Івановича в справі за позовом ОСОБА_2 до Сихіського районного суду м. Львова про визнання дій, бездіяльності протиправною за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року.

Ухвалою Верховного суду від 12 квітня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху з тих підстав, що її подано з пропуском строку на касаційне оскарження та не сплачено судовий збір. Надано строк для усунення зазначених недоліків до 08 травня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги та про відвід судді Усика Г. І.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 про продовження строку для усунення недоліків задоволено, продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги до 02 липня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Усика Г. І. в справі за позовом ОСОБА_2 до Сихіського районного суду м. Львова про визнання дій, бездіяльності протиправною, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року визнано необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Усика Г. І. передано для вирішення зазначеного питання у порядку передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Усика Г. І. у справі за позовом ОСОБА_2 до Сихіського районного суду м. Львова про визнання дій, бездіяльності протиправною, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року відмовлено.

У серпні 2018 року ОСОБА_2 повторно подала заяву про відвід судді Усика Г. І., яка мотивована незаконним залишенням без руху її касаційної скарги, оскільки ОСОБА_2, на її думку, є споживачем фінансових послуг та відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору

Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Усика Г. І. у справі за позовом ОСОБА_2 до Сихіського районного суду м. Львова про визнання дій, бездіяльності протиправною, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року визнано необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Усика Г. І. передано для вирішення іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до частини другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України 06 серпня 2018 року клопотання про відвід судді-доповідача Усика Г. І. передано судді Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду Антоненко Н. О. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року N 33949/02, § 49-52,).

Із заяви ОСОБА_2 про відвід судді Усика Г. І. вбачається, що в ній викладено незгоду зі змістом і мотивами постановленої в справі ухвали судді Усика Г. І. про залишення касаційної скарги без руху, що не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді. Отже, передбачені законом підстави для відводу судді відсутні. Тому в задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Усика Григорія Івановича відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко