Постанова

Іменем України

17 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 301/1824/16-ц

провадження № 61-25595св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - акціонере товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року у складі колегії суддів: Куштана Б. П.,

Джуги С. Д., Мацунича М. В.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (зараз - акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення кредитного заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 01 лютого 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір

№ МKIWGA00007011, згідно умов якого відповідач отримав кредит під заставу житла на строк з 01 лютого 2008 року по 30 січня 2015 року включно у вигляді непоновлюваної лінії у розмірі 26 878,59 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за договором кредиту, 01 лютого 2008 року із ОСОБА_5 було укладено договір поруки

№ МKIWGA00007011, згідно умов якого ОСОБА_5 зобов'язувався відповідати як солідарний боржник перед банком у тому ж розмірі, що і ОСОБА_4, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодовування збитків.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_4 кредит у розмірі, обумовленому сторонами в договорі.

ОСОБА_4 зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 18 серпня 2016 року утворилась заборгованість в розмірі 117 977,76 доларів США, що еквівалентно

2 958 882,22 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 23 402,30 доларів США, що еквівалентно 586 929,68 грн, заборгованість за відсотками -

11 311,48 доларів США, що еквівалентно 283 691,92 грн, комісія за користування кредитом - 358,34 доларів США, що еквівалентно 8 987,17 грн, пеня - 82 905,64 доларів США, що еквівалентно 2 079 273,45 грн.

АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути солідарно з відповідачів борг за кредитним договором у сумі 35 072,12 доларів США, судові витрати по справі у сумі 13 194,13 грн та повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір у сумі 30 785,80 грн.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору від 01 лютого 2008 року № МКІWGА00007011 в сумі 35 072,12 доларів США, що еквівалентно 879 608,77 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 23 402,30 доларів США, що еквівалентно 586 929,68 грн, заборгованість за процентами - 11 311,48 доларів США, що еквівалентно

283 691,92 грн, комісія за користування кредитом - 358,34 доларів США, що еквівалентно 8 987,17 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 13 194,14 грн судових витрат.

Повернуто АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у сумі 30 785,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_4 заборгованості за договором кредиту в сумі

35 072,12 доларів США є обґрунтованими та доведеними. Щодо позовних вимог про солідарне стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_5, як поручителя, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження умов укладеного договору поруки щодо строку дії указаного договору.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 лютого

2017 року змінено.

Викладено резолютивну частину рішення в новій редакції.

Позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 01 лютого

2008 року № MKIWGA00007011 на загальну суму 35 072,12 доларів США, з яких: 23 402.30 доларів США - заборгованість за кредитом, 11 311,48 доларів США - заборгованість по відсотках, та 358,34 доларів США - комісії.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь АТ КБ «ПриватБанк» по

13 853,84 грн судового збору.

Змінюючи резолютивну частину рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 є поручителем за кредитним договором укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4, а тому несе солідарну відповідальність у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору.

27 червня 2017 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 через засоби поштового зв?язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року та залишити в силі рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_5 не був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи апеляційною інстанцією, у зв'язку із чим він був позбавлений права подати свої заперечення щодо заявлених позовних вимог.

У жовтні 2017 року цивільна справа № 301/1824/16-ц надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційна скарга та матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із положеннями статті 74 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, які разом із розпискою надсилаються поштою рекомендованими листами із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою яка бере участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Судова повістка має бути вручена не пізніше ніж за три дні до судового засідання.

На адресу реєстрації ОСОБА_5 апеляційним судом було надіслано судову повістку про виклик на судове засідання, яке відбудеться 07 червня 2017 року о 10 год. 00 хв.

Зазначене поштове відправлення адресату вручено 25 травня 2017 року особисто, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 про отримання судової повістки (т. 2, а. с. 29).

З матеріалів справи вбачається, що судове засідання апеляційного суду Закарпатської області по даній справі розпочато 07 червня 2017 року о

18 год. 10 хв. (т. 2, а. с. 41-42).

Особи, які беруть участь у справі, згідно статті 27 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом апеляційної інстанції), мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 74 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом), особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Таким чином, відомості про те, що ОСОБА_5 був належним чином повідомлений судом апеляційної інстанції про дату, час і місце судового розгляду саме на 07 червня 2017 року о 18 год. 10 хв., в матеріалах справи відсутні.

Основними засадами судочинства, відповідно до частини першої статті 129 Конституції України, визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Зазначені процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справ стосовно ОСОБА_5 порушені через непоінформованість його про дату і час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у відповідні строки, що позбавило можливості ОСОБА_5 бути присутнім під час судового засідання.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, рішення апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 401, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до Закарпатського апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська