Справа № 219/9605/18
Провадження № 2-о/219/1179/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

за участі заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Бахмутсько-Лиманське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій просить встановити факт її перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3, який помер 20 червня 2018 року у смт. Зайцеве Бахмутського району Донецької області, в період з 18 березня 2003 року по 20 червня 2018 року. В обґрунтування заяви заявник зазначила, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був її чоловіком, проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2. Як вимушений переселенець чоловік був зареєстрований у м. Бахмут та отримував там пенсію. В останній час чоловік часто хворів та 20 червня 2018 року при перетині лінії розмежування в смт. Зайцеве несподівано помер. Вона поховала чоловіка на місцевому кладовищі в м. Єнакієве Донецької області. В період з 01 вересня 1972 року по 20 червня 2018 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, від якого у них народилася дочка. Майже все життя, тобто 46 років, вони проживали разом. Після досягнення пенсійного віку вони з чоловіком оформили пенсії за віком. Розмір пенсії її чоловіка перевищує розмір її пенсії у чотири рази. Вони з чоловіком проживали разом ІНФОРМАЦІЯ_3, вели загальне господарство, у них був спільний бюджет. Вона перебуває на обліку у Костянтинівському УПФУ України, розмір її пенсії складає 1620 грн. Її чоловік перебував на обліку як пенсіонер у Бахмутсько-Лиманському обєднаному УПФУ, розмір його пенсії складав 9050 грн. У заяві вона зазначила, що фактично пенсія її чоловіка була основним засобом для існування сімї. У звязку із цим, вона бажає оформити пенсію у звязку із втратою годувальника.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні на вимогах заяви наполягала та просила їх задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_2 вимоги заяви ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити.

Представник Бахмутсько-Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не зявився. Від начальника управління надійшло клопотання, в якому вона зазначила, що просить розглянути справу у відсутність представника та не заперечує проти задоволення вимог заяви.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що знає заявника ОСОБА_1, оскільки вона є її сусідкою. Вона також знала її чоловіка ОСОБА_3. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що пенсія чоловіка була більшою, ніж у неї. Він працював слюсарем на шахті, механіком, вона працювала в Укртелекомі. Знає, що він отримував пенсію приблизно 9000 грн. Їх діти ходили до одної школи. Їх родина жила за рахунок чоловіка ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він знає заявника ОСОБА_1, оскільки вона живе поряд з ним, через дорогу, приблизно 30 років. Разом з її чоловіком ОСОБА_3 вони ходили на риболовлю. З його слів він знає, що його дружина отримувала пенсію у розмірі 1600 грн., а він приблизно 9000 грн. Він говорив, що вони живуть за його рахунок. Свідок бував у них в гостях та спілкувався з ними.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 234 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Як встановлено п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У ч. 2 ст. 315 ЦПК України закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає на території України за адресою: Донецька область, смт. Олександрівське м. Єнакієве (нині Бахмутський район), вул. Утіна, 12 (а. с. 3).

На даний час ОСОБА_1, яка є пенсіонером з 18 березня 2003 року та отримує пенсію за віком довічно, перебуває на обліку в Костянтинівсько-Дружківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що підтверджується довідками Костянтинівсько-Дружківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4084 та № 4085 від 28 вересня 2018 року. Розмір її пенсії становить 1624 грн. 42 коп. (а.с. 26-27).

Як вбачається з довідок Бахмутсько-Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4948 від 12 листопада 2018 року та № 5263 від 22 листопада 2018 року, ОСОБА_3 перебував на обліку в Бахмутсько-Лиманському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримував пенсію за віком по день смерті 20 червня 2018 року у розмірі 9091 грн. 24 грн. (а.с. 43, 47).

Починаючи з 01 вересня 1972 року заявник ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 378452 від 01 вересня 1972 року (а.с. 4).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали разом з чоловіком за адресою: Донецька область, смт. Олександрівське м. Єнакієве (нині Бахмутський район), вул. Утіна, 12 (а.с. 6, 7, 12-14).

ОСОБА_3 помер 20 червня 2018 року у смт. Зайцеве Бахмутського району Донецької області, про що Бахмутським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 1399 від 21 серпня 2018 року (а.с. 10).

Згідно довідки Булавінської сільської адміністрації від 09 липня 2018 року № 10-01-17 та акту квартального ОСОБА_6, ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 з 10 лютого 1988 року по день смерті 20 червня 2018 року. Разом з ним на момент смерті проживала та здійснювала за ним догляд його дружина ОСОБА_1, вони вели спільне господарство (а.с. 14-15).

Проте, оцінюючи надані заявником документи, суд виходить з того, що спільне проживання є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сімї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

З огляду на наведені вище письмові докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник ОСОБА_1 на момент смерті свого чоловіка ОСОБА_3 проживала однією родиною, за однією адресою та перебувала на його утриманні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10-11, 13, 259, 264, 265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Бахмутсько-Лиманське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3, який помер 20 червня 2018 року у смт. Зайцеве Бахмутського району Донецької області, в період з 18 березня 2003 року по день його смерті, тобто по 20 червня 2018 року.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 17 грудня 2018 року.

Суддя Н.М.Медінцева