22-ц/775/648/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 223/530/17

Номер провадження 22-ц/775/648/2018(м)

Апеляційний суд Донецької області у складі суддів Кочегарової Л.М., Пономарьової О.М., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Брежнєв Д.О.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»

третя особа - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року, у складі судді Дочинця С.І.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі ПАТ «Універсал Банк»), третя особа: публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПАТ «СК «Українська страхова група»), про визнання недійсними умов договору та стягнення збитків.

Позовна заява мотивована тим, що 28 березня 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір №CL134320 на строк до 15 березня 2020 року, на придбання автомобіля КІА Optima, 2012 року випуску, державний номер № НОМЕР_2. Умовами договору передбачалося, що автомобіль слід застрахувати у страховій компанії, рекомендованій ПАТ «Універсал Банк» на весь термін дії кредитного договору, забезпечивши страхування за власний рахунок на термін не менше одного року. Вважає, що зазначені умови кредитного договору та додаткової угоди є порушенням діючого в Україні законодавства про захист прав споживачів та обмеженням вільного вибору позивача, щодо обрання страхової компанії.

27 березня 2013 року він уклав з ПАТ «СК «Українська страхова група» договір добровільного страхування автомобіля на строк дії кредитного договору. За перший період страхування з 28 березня 2013 року по 27 березня 2014 року було сплачено страховику страхову премію у розмірі 12 862,20 гривень, однак, у зв'язку з погіршенням матеріального стану, починаючи з 2014 року сплата щорічних платежів за договором страхування автомобіля повинна була здійснюватися за рахунок овердрафту відповідачем.

26 квітня 2017 року стався страховий випадок, оскільки автомобіль було пошкоджено, про що він овідомив ПАТ «СК «Українська страхова група», однак страховиком було відмовлено у виплаті страхової суми, оскільки позивач не сплатив щорічні страхові премії за договором страхування.

Просив визнати недійсним пункт 6.2.5. та пункт 6.1.8. кредитного договору №CL134320 від 28 березня 2013 року укладеного між ним та ПАТ «Універсал Банк», стягнути з відповідача на його користь збитки, спричинені порушенням прав споживача, в розмірі 92480,19 гривень та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1564,80 гривень.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з'явилися; про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належними чином; клопотання про відкладення розгляду справи не подали.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №CL134320 від 28 березня 2013 року, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 позичальнику були надані кредитні кошти у сумі 187 840,72 грн., які він зобов'язався погасити, а також сплатити проценти за користування кредитом, відповідні комісії, неустойку та інші платежі на умовах та в порядку, визначених договором та відповідними додатками до нього.

Кредит був наданий для придбання автомобіля КІА Optima, 2012 року випуску, який було передано в заставу. Обов'язковою умовою договору було страхування автомобіля. Додаток № 1 до кредитного договору від 28 березня 2013 року - «Умови надання та погашення кредиту (кредит у формі овердрафту)», передбачав, що позичальник доручає кредитору списання коштів за договором страхування автотранспортного засобу в дату платежу за договором страхування майна.

27 березня 2013 року позивач звернувся до ПАТ «СК «Українська страхова група» з заявою на страхування наземних транспортних засобів по програмі «Щасливе КАСКО», а саме, транспортного засобу КІА Optima, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. На підставі зазначеної заяви 27 березня 2013 року було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0520-13-00149 між ПАТ «СК «Українська страхова група», як страховиком, ОСОБА_1 як страхувальником. Даним договором визначено порядок оплати страхової премії та періоди страхування, вигодонабувачем визнано ПАТ «Універсал Банк», строк дії договору страхування - з 00 годин 00 хвилин 28 березня 2013 року по 24 годину 00 хвилин 27 березня 2020 року (т. 1 а.с. 57, 58, 66).

За перший період страхування з 28 березня 2013 року до 27 березня 2014 року ОСОБА_1 оплатив страховий внесок в розмірі 12 862,20 грн. В подальшому страхові внески ОСОБА_1 не здійснював.

Згідно даних Вугледарського відділу поліції Донецької області 26 квітня 2017 року о 08 годині 16 хвилин до чергової частини за телефоном надійшло повідомлення від ОСОБА_1 про те, що відбувся наїзд на перешкоду у гаражному кооперативі «Турист-132» автомобілем KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с. 213-215).

Згідно висновку експерта №035/07 від 09 липня 2017 року за фактом аварійних пошкоджень автомобіля KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартість матеріальних збитків (з технічної точки зору), спричиненого володільцю автомобіля KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент дослідження може становити 92 480,19 гривень, ринкова вартість зазначеного автомобіля, на момент дослідження може становити 402 369,12 гривень. Розмір втрати товарної вартості автомобіля, на момент дослідження, може становити 8510,92 гривень (т. 1 а.с. 91-118).

На звернення до ПАТ «СК «Українська страхова група» про відшкодування шкоди, ОСОБА_1 отримав відповідь про відмову у виплаті відшкодування.

Відмовляючи ОСОБА_1 у визнанні недійсними пунктів 6.2.5 та 6.1.8 кредитного договору суд першої інстанції виходив з того, що укладаючи та підписуючи договір 28 березня 2013 року позивач усвідомлював свої дії, не перебував під впливом помилки, обману, примусу або загрози, не висловлював претензій щодо несправедливості або дискримінаційних умов договору, а добровільно з відповідачем узгодив страхову компанію, в якій підлягало страхуванню майно передане у заставу.

Що стосується відмови у стягненні з ПАТ «Універсал Банк» на користь позивача збитків в розмірі 92 480,19 грн., то суд першої інстанції зазначив, що передбачених законом підстав для стягнення з кредитора - ПАТ «Універсал Банк», цих коштів на користь позивача, як споживача послуг, немає. Крім того, позивачем не представлено суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували розмір заподіяних позивачу збитків, пов'язаних з пошкодженням автомобіля, в розмірі заявлених вимог до банку.

З висновками суду не можна не погодитися, оскільки вони відповідають обставинам справи та нормам матеріального права.

Встановлено, що між позивачем і відповідачем склалися правовідносини з приводу виконання умов кредитного договору від 28 березня 2013 року.

Крім того, 28 березня 2013 року сторони уклали договір застави транспортного засобу і предмет застави, вартістю 252 200 грн. позивачем було передано в заставу ПАТ «Універсал Банк». За пунктом 2.3.5 договору застави, заставодавець (ОСОБА_1) на пізніше дати укладення цього договору зобов'язаний застрахувати на строк не менше одного календарного року предмет застави - автомобіль KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_1, з обов'язковою пролонгацією чи укладенням нового договору страхування на кожний наступний рік протягом строку дії основного кредитного договору.

Зі справи вбачається, що 27 березня 2013 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ПАТ «СК «Українська страхова група» про страхування транспортного засобу і цього ж дня був укладений договір добровільного страхування автомобіля KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_1.

У відповідності з положеннями ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина перша статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, захисту підлягає порушене право.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За пунктом 6.1.8 договору кредиту, в разі страхування позичальником майна, що передане в заставу кредитору, не в одній з рекомендованих та перевірених кредитором страхових компаніях кредитор має право стягнути з позичальника штраф в розмірі 2 (два) % від суми кредитних коштів, які були надані кредитором у користування позичальнику в рамках загального ліміту кредитування за договором (кредит, отриманий позичальником відповідно до Додатку 1 та Додатку 2 до нього Договору), але в будь-якому разі не менше 2 000 (дві тисячі) гривень за кожний випадок неналежного виконання позичальником зобов'язань щодо страхування майна, переданого в заставу кредитору, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за ним договором.

Пунктом 6.2.5 кредитного договору визначалося, що позичальник також зобов'язується не пізніше дати закінчення строку дії договору страхування майна, переданого в заставу кредитору, з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором здійснювати подальше щорічне страхування предмету застави на користь кредитора в перевіреній та рекомендованій кредитором страховій компанії. Строк дії договору страхування має дорівнювати строку дії даного договору. ІІозичальник зобов'язаний поповнювати поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора на суму, достатню для сплати шорічного/щоквартальиого/шомісячного платежу відповідно до умов договору страхування майна, що передасться в заставу кредитору і метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, за 20 календарних днів до дати сплати страхового платежу (страхового внеску, страхової премії) за таким договором страхування. Договір страхування майна має бути укладено одночасно із укладанням даного договору із однією із страхових компаній, що перевірена та рекомендована кредитором, при ньому страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) за першим рік страхування предмету застави міг бути сплачений одночасно із укладанням даного договору . У разі якщо протягом строку дії даного договору з будь-яких причин договір страхування майна, що передане в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, втратить свою чинність та/або страхова компанія, з якою укладений договір страхування, втратила ліцензію па здійснення страхових послуг/страхову компанію визнано банкрутом, та/або страхова компанія більше не входить до переліку погоджених та рекомендованих кредитором страхових компаній (про що кредитор розмістив відповідне повідомлення за адресою (www.universalbank.com.ua.), то позичальник зобов'язаний здійснити страхування майна, що передане в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань за цим договором в одній із інших перевірених на рекомендованих кредитором страхованих компаніях, інформацію про які публікується па офіційному веб-сайті кредитора www.universalbank.com.ua. В разі зміни платіжних реквізитів страхової компанії позичальник уповноважує кредитора здійснити оплату страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) за новими реквізитами, які страхова компанія належним чином повідомила кредитору та позичальнику.

Обґрунтовуючи свої вимоги про визнання недійсними пунктів 6.1.8 та 6.2.5 кредитного договору від 28 березня 2013 року та не погоджуючись з рішенням суду про відмову у позові, ОСОБА_1 посилався на те, що умови кредитного договору, щодо обов'язкового погодження із відповідачем страхової компанії, з якою позивач має укладати договори страхування заставного майна - є несправедливими, оскільки позивач не отримував від відповідача коштів для оплати договору страхування; спірні положення кредитного договору, щодо визначення та погодження страхової компанії порушують законне право позивача на звернення до будь-якої іншої (обраної ним) страхової компанії та порушують діюче в Україні законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст. ст. 215, 217 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Колегія вважає, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінив представлені сторонами матеріали за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та дійшов обгрунтованого висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання недійсними пунктів 6.1.8, 6.2.5 недійсними, оскільки під час розгляду справи не встановлено істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на шкоду споживача за кредитним договором від 28 березня 2013 року, оскільки договір страхування транспортного засобу з ПАТ «СК «Українська страхова група» позивач уклав добровільно та свідомо.

Крім того, протягом тривалого часу позивач не ставив під сумнів умови кредитного договору і договору застави та не надав доказів того, що ПАТ «СК «Українська страхова група» є перевіреною та рекомендованою кредитором страховою компанією і договір добровільного страхування транспортного засобу банк вимагав укладати саме з цією компанією, а також цей договір порушує якимось чином права та законні інтереси позивача в даній справі.

Як вбачається з п. 3.1., 4.1, 4.2 Кредитного договору кредит надається позичальнику шляхом банківського переказу коштів (усієї суми кредиту на поточний рахунок позичальника, зазначений у відповідному Додатку до цього Договору і відкритий у кредитора). Погашання основної суми кредиту, сплата процентів, відповідних винагород, комісій, передбачених цим договором та/або відповідними Додатками до нього, здійснюються у формі щомісячних платежів, сума яких включає погашення основної суми кредиту, нарахованих процентів, відповідних комісій, передбачених цим договором та/або відповідними додатками до нього, зазначена у Графіку щомісячних платежів.

Згідно п. 7.1. Додатку №2 до Кредитного договору «Умови надання та погашення Кредиту (кредит на авто)» позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору суму щомісячного платежу у розмірах, відповідно до Графіку щомісячних платежів / Графіку погашення кредиту, вказаного в Додатку №4 до Кредитного договору (Т. 1: а.с. 34-39, 42-43).

Додатки № 3 та №4 до кредитного договору від 28.03.2013 року містять Графік погашення щомісячних платежів/Графік погашення кредиту, супутні витрати позичальника, які є невід'ємною частиною Кредитного договору, з якими позивач був ознайомлений 28.03.2013 року, про що свідчать особисті підписи останнього (т. 1 а.с. 40-41, 42-43).

Відповідно до п. 6.2.1., 6.2.4. Кредитного договору позичальник зобов'язаний повністю та своєчасно виконувати усі зобов'язання за цим договором. Протягом строку дії цього договору позичальник зобов'язаний поповнювати поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора відповідно до вимог цього Договору.

Як вбачається з наданого до суду розрахунку заборгованості позивача, останній починаючи з 15 серпня 2014 року періодично не виконував зобов'язання Кредитного договору щодо зарахування щомісячних платежів, передбачених Графіком погашення щомісячних платежів, та в останнього виникала заборгованість, яка станом на 11 травня 2018 року становить 33632,60 гривень (т.1 а.с.233-235).

Згідно п. 7.1.5 Кредитного договору та п. 1 Додатку №1 до Кредитного договору «Умови надання та погашення Кредиту (кредит у формі овердрафту)» позичальник безвідклично уповноважує кредитора та доручає йому здійснювати з поточного рахунку позичальника, зазначеного у відповідному Додатку до цього договору та інших рахунків позичальника, відкритих у кредитора, без окремого розпорядження зокрема договірне списання в дату платежу за договором страхування майна переданого позичальником в заставу кредитору, з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором та Додатками до нього, здійснити переказ коштів з рахунку позичальника у сумі відповідного платежу за договором страхування автотранспортного засобу (т. 1 а.с. 13-28, 29-33).

Відповідно до п. 2, 3.1. Додатку №1 до Кредитного договору цільовим призначенням кредиту є оплата щорічних/щоквартальних/щомісячних платежів за договором страхування майна, переданого позичальником в заставу кредитору з метою забезпечення виконання зобов*язань за Кредитним договором та Додатками до нього. Строк встановлення ліміту овердрафту - 28 березня 2013 року.

Згідно з положеннями п.п. 3.3.1.1, 3.3.1.2 пункту 3.3 Додатку №1 до Кредитного договору кредитор має право призупинити або відмінити в наданні позичальнику кредитних коштів частково або в повному обсязі в рамках ліміту овердрафту за Кредитним договором та цим Додатком і не проводити оплату розрахункових документів позичальника понад залишок коштів на поточному рахунку позичальника, у разі наявності обставин, які свідчать про те, що наданий позичальникові кредит своєчасно не буде повернений, зокрема, але не виключено, при настанні таких обставин як наявність простроченої заборгованості за основною сумою овердрафту та/або наявності простроченої заборгованості за сплатою процентів / винагороди / комісії / штрафів кредитора.

Відповідно до п. 3.3.2. Додатку №1 до Кредитного договору сторони досягли згоди, що у випадку настання будь-якої із несприятливих обставин, що наведені в п.п. 3.3.1.1. - 3.3.1.4. цього додатку до Кредитного договору ліміт овердрафту стає неактивним / недоступним для користування позичальником, починаючи з 2 робочого дня місяця наступного за місяцем в якому мала місце несприятлива обставина або в день коли кредитору стало відомо про настання несприятливої обставини (т. 1 а.с. 29-33).

Згідно п. 15.3.4. Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0520-13-00149 від 27.03.2013 року дія даного договору припиняється у випадку, зокрема, несплати страхувальником чергової частини страхової премії у встановленому договором терміни або сплати в неповному обсязі (якщо договором передбачена сплата страхової премії частинами). При цьому дата припинення дії договору визначається згідно п.п. 7.3.3. цього Договору (т.1 а.с. 59-65).

Відповідно до п. 7.3.3. Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0520-13-00149 від 27.03.2013 року якщо страхувальник не сплатив в повному обсязі чергову частину страхової премії до початку відповідного періоду страхування, то зобов'язання страховика за договором припиняється з 00 годин 00 хвилин дати, вказаної як початок такого періоду страхування. Якщо протягом 30 календарних днів страхувальник не сплатив прострочену частину страхової премії, то договір достроково припиняє свою дію з моменту закінчення такого 30-денного періоду (т. 1 а.с. 59-65).

Оскільки судом першої інстанції встановлено і це не заперечується позивачем, що за кредитним договором ОСОБА_1 допустив порушення умов його виконання, що призвело до виникнення заборгованості з 15 серпня 2014 року та існування цієї заборгованості на час внесення чергового страхового внеску, то рішення ПАТ «Універсал Банк» про припинення перерахування коштів в рахунок виконання договору добровільного страхування транспортного засобу відповідало умовам договору.

Зі звернення ОСОБА_1 до суду вбачається, що позивач просив про відшкодування йому збитків ПАТ «Універсал Банк», оскільки автомобіль KIA Optima, реєстраційний номер НОМЕР_1, нібито отримав механічні пошкодження на суму 92 480,19 грн. 26 квітня 2017 року.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 2, п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування» страхування наземного транспорту є видом добровільного страхування. Добровільне страхування у конкретного страховика не може бути обов'язковою передумовою при реалізації інших правовідносин.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Проте, як свідчать матеріали справи, позивач вимог про стягнення збитків до ПАТ «СК «Українська страхова група» не заявляв, а його вимоги до ПАТ «Універсал Банк» не ґрунтуються на законі, оскільки винних дій відповідача ні судом першої інстанції, ні апеляційним судом не встановлено. При цьому, зі справи вбачається, що після збігу одного року з дня укладення договору добровільного страхування з ПАТ «СК «Українська страхова група», позивач не укладав такого ж договору з іншою - на свій вибір, страховою компанією, не повідомляв про це ПАТ «Універсал Банк» та не отримував від банку незгоди з такими діями.

Таким чином, колегія вважає, що в рішенні суду першої інстанції про відмову ОСОБА_1 у позові про визнання недійсними пунктів 6.1.8,6.2.5 кредитного договору та стягненні збитків в розмірі 92 480,19 грн. з ПАТ «Універсал Банк» повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Рішення суду постановлено з дотримання норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Нових доказів чи обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції та могли вплинути на рішення суду позивачем апеляційному суду не надано.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 07 вересня 2018 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

О.М.Пономарьова

Т.Б. Ткаченко