справа № 208/5579/18
№ провадження 2/208/2292/18
УХВАЛА

Іменем України

03 вересня 2018 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Прокуратури Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області, Головне управління національної поліції у Львівській області Залізничного відділу поліції, про усунення перешкод у здійсненні права власності та звільнення від арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до Прокуратури Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області, Головне управління національної поліції у Львівській області Залізничного відділу поліції, про усунення перешкод у здійсненні права власності та звільнення від арешту.

У заяві позивач просить суд усунути перешкоди ОСОБА_2 у здійсненні права власності шляхом скасування заборони на проведення реєстраційних операцій на транспортний засіб, накладеної постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області ОСОБА_3 від 23 травня 2011 року по кримінальному провадженню.

За змістом ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У своєму позові позивач зазначає, що він не був ані підозрюваним ані обвинуваченим у кримінальній справі, в рамках якої накладено арешт на рухоме майно.

Зазначає, що право власності на нерухоме майно набуте позивачем у визначений законом спосіб. Накладений арешт обмежує права позивача, як власника майна на розпорядження належним йому майном.

Як вбачається з наданих документів, оскаржуваний позивачем арешт на нерухоме майно був накладений в рамках кримінальної справи № 1811-0062.

Як роз'яснено у п. 20 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» питання, пов'язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішуються відповідно до розділу VIII КПК України. При цьому слід додати, що ст. 539 цього Кодексу прямо передбачено, що потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звернутися до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов'язків чи законних інтересів.

У разі непогодження з рішеннями, діями чи бездіяльністю органів досудового розслідування главою 26 КПК України передбачений порядок їх оскарження.

Змістом ст. 170 КПК України встановлено, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Саме до цього зводяться роз'яснення, надані у абз. 3,4 п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту» судам роз'яснено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст. ст. 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, якщо арешт на майно було накладено під час досудового розслідування кримінальної справи та/або під час розгляду кримінальної справи судом, то, в силу вимог закону, арешт з такого майна може зняти: під час досудового розслідування лише слідчий суддя, під час судового провадження суд, або прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження.

Лише у випадку коли під час винесення виправдувального вироку, закриття кримінального провадження, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові, судом не вирішено питання про скасування арешту майна накладеного в рамках кримінального провадження, то власник майна, на яке накладено арешт, має право на звернення до суду з позовом про звільнення майна з під-арешту, який розглядається за правилами цивільного судочинства.

Будь-яких доказів про те, що вищезазначене кримінальне провадження було закрито та/або судом по кримінальній справі винесено виправдувальний вирок, не призначено покарання у виді конфіскації майна та/або не застосовано спеціальної конфіскації, залишено цивільний позов без розгляду або відмовлено в цивільному позові і при цьому не вирішено питання щодо зняття арешту зі спірного майна матеріали позовної заяви не містять.

Таким чином, в силу вимог закону позивач не позбавлений права в порядку, встановленому КПК України, звернутись з клопотанням про скасування арешту зі спірного майна.

Згідно до вимог п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. ст. 19, 186, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області, Головне управління національної поліції у Львівській області Залізничного відділу поліції, про усунення перешкод у здійсненні права власності та звільнення від арешту, відмовити.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Прокуратури Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, Регіональний сервісний центр МВС у Дніпропетровській області, Головне управління національної поліції у Львівській області Залізничного відділу поліції, про усунення перешкод у здійсненні права власності та звільнення від арешту повернути заявнику та розяснити про звернення в порядку кримінального судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Суддя Похваліта С. М.