Справа № 172/1000/18
Провадження № 2/172/554/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2018 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення штрафу за невиконання зобовязань за договором про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування вимог вказує, що 20 квітня 2013 року між ним та відповідачем укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до цього договору, згідно з якими він зобовязався надати допомогу в якості захисника по кримінальному провадженню № 0001031 відносно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України на всіх стадіях кримінального провадження, в тому числі домогтися правового результату визнання невинуватим ОСОБА_3 шляхом його виправдання або закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 284 КПК України, а відповідач сплатити йому гонорар у сумі еквівалентній 7 тисячам євро. Позивач свої обовязки виконав, що підтверджується ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08.11.2016 року про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України у звязку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. Сином відповідача 10.10.2016 року підписано акт прийому-передачі виконаних робіт. 15.07.2017 року ним направлено на адресу відповідача повідомлення про повне виконання обовязків захисника за договором разом з актом прийому-передачі для підпису. Відповідач свої зобовязання за договором не виконав, тому він змушений звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача передбачений договором штраф за невиконання умов договору в розмірі 700 євро по офіційному курсу НБУ на день прийняття рішення.

Ухвалою судді від 10.08.2018 року провадження у справі відкрито, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, звільнити позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

Позивач у судове засідання не з"явився.

Відповідач у судове засідання не з"явився, у встановлений ухвалою суду строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не подав.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Матеріалами справи встановлено, що 20 квітня 2013 року між адвокатом ОСОБА_1 (свідоцтво № 2280 ДОКДКА) та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги в якості захисника по кримінальному провадженню № 0001031 відносно ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України на всіх стадіях кримінального провадження.

Відповідно до додаткової угоди від 20 квітня 2013 року ОСОБА_1 зобовязується домогтися правового результату визнання невинуватим ОСОБА_3 шляхом його виправдання або закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 284 КПК України, а ОСОБА_2 сплатити йому гонорар у сумі еквівалентній 7 тисячам євро.

Пунктом 10 додаткової угоди передбачено, що за невиконання або порушення умов п. 3, 4, 7, 8, 9 даної угоди родич клієнта несе матеріальну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10 % від суми, вказаної в п. 3 угоди.

Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт від 10 жовтня 2016 року адвокатом ОСОБА_1 станом на 16.02.2016 року в ході судового розгляду кримінального провадження № 0001031 відносно ОСОБА_3 проведено комплекс робіт та надано послуги, а саме: допити свідків (10 год.), допит експерта (2 год.), підготовка заперечень на клопотання прокурора про допит експерта та про призначення повторної комісійної експертизи (4 год.), ознайомлення в суді з висновком експерта, підготовка запитань (6 год.), допит експерта (4 год.), оголошення додаткової комісійної експертизи (2 год.), допит експерта (8 год.), участь в судових засіданнях (6 год.), дослідження речових доказів (2 год.), участь в судових засіданнях з 16.02.2016 по 10.10.2016 (18 год.), а всього 62 год.

З довідки Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області видно, що ОСОБА_1 приймав участь у розгляді кримінального провадження № 0001031 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України в якості захисника, а саме у судових засіданнях за період з 05.07.2013 по 08.11.2016 року.

Даний акт 10.10.2016 року підписано ОСОБА_3 та ОСОБА_1

15.07.2017 року ОСОБА_1 направлено на адресу відповідача повідомлення про повне виконання обовязків захисника за договором та акт прийому-передачі від 28.12.2016 року в 2-х екземплярах для підпису, однак відповідачем залишено поза увагою вказаний лист.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України та умовами додаткової угоди визначено, що у разі невиконання або порушення виконання зобовязань в частині, зокрема виплати гонорару згідно з умовами додаткової угоди, відповідач зобовязаний сплатити позивачу штраф.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1 належним чином виконував умови укладеного договору з ОСОБА_2 щодо надання правової допомоги ОСОБА_3 в якості захисника на всіх етапах кримінального провадження, а також, що в результаті виконання позивачем своїх обов'язків за цим договором сторони досягли бажаного результату, визначеного у п. 2 додаткової угоди до договору про надання правової допомоги. Тобто, позивачем свої зобов'язання виконані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Аналіз наведених обставин, в їх сукупності, свідчить про невиконання відповідачем по справі зобовязань визначених додатковою угодою до договору про надання правової допомоги, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 203, 549, 625, 901, 903ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення штрафу за невиконання зобовязань за договором про надання правової допомоги та додаткової угоди до нього задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 штраф за невиконання зобовязань за договором про надання правової допомоги від 20.04.2013 року та додаткової угоди до договору від 20.04.2013 року в сумі 700 (сімсот) євро, що за курсом НБУ на день прийняття рішення становить 32.94 грн. за 1 євро, тобто у сумі 23 058 (двадцять три тисячі п"ятдесят вісім) гривень 00 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по справі в сумі 704,80 грн. (судовий збір).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк