Дата документу 07.09.2018
Справа № 320/2891/18
Провадження № 2/320/2422/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Бахаєва І.М.,
за участі секретаря Фурсової Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 35 по проспекту 50-річчя Перемоги, будинок 36/1 в місті Мелітополі Запорізької області.
Свій позов позивач мотивувала тим, що їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу квартири від 18.08.2017 року належить двокімнатна квартира № 35 по проспекту 50-Річчя Перемоги, будинок 36/1 в місті Мелітополі Запорізької області. Вказану квартиру вона придбала 18.08.2017 року у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У належній їй квартирі зареєстрований відповідач, який є колишнім власником квартири, але з 2013 року він у вказаній квартирі не проживає. З моменту придбання нею квартири відповідач у ній не мешкав, його речей у квартирі немає. В добровільному порядку відповідач зніматися з реєстрації не бажає, що створю певні перешкоди позивачу в користування належною їй квартирою та розпорядженні на власний розсуд належним їй майном, у звязку з чим позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом.
Позивач у судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи оповіщений у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки на останню відому адресу місця проживання про причини неявки суд не повідомив та відзив на позовну заяву не надав.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі продажу від 18.08.2017 року належить квартира № 35 по проспекту 50-річчя Перемоги, будинок 36/1 в місті Мелітополі Запорізької області /а.с.8-9,10/.
Згідно довідки виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №2255 від 24.04.2018 місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, пр.. 50 років Перемоги, 36/1 кв. 35./а.с.14/
Відповідно до копії довідки старшої по будинку від 15.08.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає з 2013 року за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр.. 50 років Перемоги, 36/1 кв. 35 /а.с.11/.
В силу того, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), що вона здійснює відповідно до закону по своїй волі, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Судом встановлено, що на теперішній час за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр.. 50-річчя Перемоги, будинок 36/1 в квартирі № 35, залишається зареєстрованим ОСОБА_2, що перешкоджає власнику будинку ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12, 13, 76, 80, 81, 95, 258, 259, 265, 280, 284, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 ЖК України ст.ст. 321, 383, 391 ЦК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі № 35 по проспекту 50-річчя Перемоги, будинок 36/1 в місті Мелітополі Запорізької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ