РІШЕННЯ

іменем України

06 вересня 2018 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Половинки В.О.

при секретарі Фурсовій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

встановив:

Заявник звернулася до суду з дійсною заявою, в якій просила встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка с. Федорівка Бондарського району Тамбовської області, померла в певний час 17 серпня 2018 року в м. Торез Донецької області, Україна.

В своїй заяві заявник зазначила, що 17 серпня 2018 року померла її мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що було видане лікарське свідоцтво про смерть № 127 від 17 серпня 2018 року. На підставі цього свідоцтва було видано Свідоцтво про смерть серії ДНР № 116836, органом, що розташований на території, яка тимчасово е підконтрольна українській владі.

При зверненні до Сватівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області було розяснено, що отримані лікарське свідоцтво про смерть з лікарняного закладу та свідоцтво про смерть не мають юридичної сили (не є дійсними) на території нашої держави. Також розяснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті.

Відсутність належно оформлених документів про смерть матері унеможливлює її право на спадщину, тому з метою захисту її законних прав та інтересів як громадянина України, необхідно встановити факт смерті її матері ОСОБА_2.

Просить суд встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка с. Федорівка Бондарського району Тамбовської області, померла в певний час 17 серпня 2018 року в м. Торез Донецької області, Україна.

Заявник у судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила справу розглянути без її участі.

Представник заінтересованої особи - Сватівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не з'явився, від заінтересованої особи надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, справу вирішити на розсуд суду.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає вимоги заяви обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями п.2 ч.1ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 Цивільного кодексу України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно до п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч.2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявник є донькою померлої ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника та копією свідоцтва про укладення нею шлюбу, після якого заявник змінила прізвище ОСОБА_2 на Павленко.

17 серпня 2018 року матір заявника ОСОБА_2 померла, про що були видані лікарське свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, які містять реквізити та печатки установ так званої «ЛНР».

Згідно фактичних даних, які містяться в лікарському свідоцтві про смерть від 17 серпня 2018 року ОСОБА_2 померла 17 серпня 2018 року, причина смерті: злоякісна пухлина лівої легені, також в довідці про причину смерті, які містять реквізити та печатки установ так званої «ЛНР» зазначено, що ОСОБА_2 померла 17 серпня 2018 року.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров'я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.); у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.) ; забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

При зверненні заявника до Сватівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області їй було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті та порекомендовано звернутися до суду для встановлення факту смерті, оскільки до заяви про державну реєстрацію смерті не доданий документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Однак м. Торез Донецької області, згідно положень розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Тому у зв'язку із тим, що смерть ОСОБА_2 настала в м. Торез Донецької області, на території якого, нині, жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується із тим, що отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, не є можливим.

Відповідно до ст.ст. 3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Таким чином, лікарське свідоцтво про смерть від 17 серпня 2018 року, довідка про причину смерті не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджують вимоги заявника.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки факт того, що ОСОБА_2 померла саме 17 серпня 2018 року в м. Торез Донецької області підтверджено обґрунтуванням в заяві, а також наданими письмовими доказами, зокрема, фотографіями могили поховання ОСОБА_2, копією лікарського свідоцтва про смерть, довідкою про причину смерті, договором заказом на організацію та проведення поховання, та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

Керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст.4,76,81,258,259,263-265,293-294,317,354 ЦПК України суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Сватівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка с. Федорівка Бондарського району Тамбовської області, померла в певний час 17 серпня 2018 року в м. Торез Донецької області, Україна.

Рішення суду в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Копію рішення надіслати заявнику та на адресу Сватівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - для повідомлення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_3