Справа №345/2215/18
Провадження № 2/345/1095/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона посійно проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1. 1/3 частина даної квартири належить позивачці на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1994 року та 1/3 частина на підставі договору дарування від 14.12.2012 року. 1/3 частина даної квартири належить матері позивачки,згідно Свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1994 року. За вказаною адресою окрім неї, батька, матері та сина зареєстрований її брат ОСОБА_2. Відповідач зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає більше 5-ти років. Жодних особистих речей відповідача в квартирі немає. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

У судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, де просить справу розглянути в її відсутності, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подав до суду заяву в якій вказав, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення, розгляд справи просить проводити у його відсутності.

В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1994 року та 1/3 частина на підставі договору дарування від 14.12.2012 року. 1/3 частина даної квартири належить матері позивачки,згідно Свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1994 року.

Відповідно до довідки виданої Центром надання адміністративних послуг Калуської міської ради від 06.06.2018 року №10085 про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за вказаною адресою в числі інших осіб, зареєстрований ОСОБА_2 - (а.с. 8).

Згідно Акту про встановлення факту не перебування (факту не проживання) від 05.06.2018 року, встановлено, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає з 2013 року, але зареєстрований - (а.с.6).

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. ст. 321 та 391 ЦК України).

Відповідно до ст. 71 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття.

Стаття 72 ЖК України зазначає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму не розривається, а член сім'ї який вибув втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 71,72,167 ЖК України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий :