ЄУН № 336/4483/18
пр. № 2-н/336/4365/2018
УХВАЛА

Іменем України

07 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши заяву Комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

КП «Наше місто» звернулось з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме послуги з утримання будинку за період з вересня 2016 року по червень 2018 року в сумі 3640,43 гривень.

Як вказує ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) імя (прізвище, імя та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Всупереч вимогам ст. 163 ЦПК України до заяви не додано документу, що підтверджує повноваження представника, адже ЦПК України вказує на обовязок представника надати оригінал такого документу (у разі неможливості надання оригіналів документів можуть бути надані нотаріально посвідчені копії таких документів).

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов'язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Отже ЦПК України містить безумовний обовязок особи, яка підписала та подала від імені заявника юридичної особи заяву, надати оригінал довіреності.

Саме в такий спосіб держава забезпечує можливість належної перевірки повноважень особи, яка звернулась з заявою про видачу судового наказу до суду.

Враховуючи, що представник заявника не наділений правом у відповідності до чинного законодавства засвідчувати вірність копії документу його оригіналу, тож ксерокопії документів для підтвердження повноважень особи, якою підписано та подано заяву від імені заявника, не можуть бути прийняті судом, адже це прямо суперечить вимогам ЦПК України.

Повноваження щодо засвідчення вірності копій документів їх оригіналам належить нотаріусам або іншим особам, яким такі повноваження надані законами.

Також до заяви не надано жодного документу на підтвердження того, що на час видачі довіреності та подання заяви особа, яка видала таку довіреність, займає посаду генерального директора підприємства та у відповідності до установчих документів має право видавати довіреності.

До заяви про видачу судового наказу надано низку ніким не засвідчених ксерокопій документів, які неможливо прочитати.

Також заявником не надано розрахунку заборгованості за весь період її виникнення, про який зазначено в заяві про видачу судового наказу.

Таким чином, заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Крім того, заява та додані до неї документи не містять обґрунтування та підтвердження вимог заявника до боржника.

Так, заявник посилається на те, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 року певні обєкти житлового фонду передані в господарське відання КП «Наше місто», а рішенням виконкому Запорізької міської ради від 24.06.2016 року виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено КП «Наше місто». При цьому заявником не додано документів на підтвердження того, що будинок, де мешкає боржник, включений до переліку житлових обєктів, які передані у відання КП «Наше місто» або підприємство визначено виконавцем послуг з утримання будинку.

З доданих до заяви документів не виявляється можливим зясувати за якими саме тарифами, на підставі яких саме документів та у який саме спосіб нараховано заборгованість боржника за послуги.

Також заявником не надано і жодного документального підтвердження того, що боржник є власником або користувачем квартири та має обовязок зі сплати послуг.

Статтею 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу, оскільки заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не довела своїх повноважень на підписання та подання такої заяви, не надавши передбачених ЦПК України документів на підтвердження таких повноважень; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165, 166, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Надіслати копію ухвали заявникові.

Розяснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк