Провадження № 2/161/4111/18

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 грудня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Турук І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що є власником житлового будинку №12 по вул. Тихій у смт. Торчин Луцького району. Також у вказаному будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 1998 року на прохання рідного брата його дружини. Вказує, що з моменту реєстрації останні там ніколи не проживали, не сплачували плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не є членами його родини.

З врахуванням наведеного, просить суд, визнати відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком № 12 по вул. Тихій в смт. Торчин Луцького району Волинської області.

Ухвалою суду від 14 листопада 2018 року вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

До початку судового засідання позивач подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин проте, вчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним оголошенням на веб-порталі судової влади.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку № 12 по вул. Тихій в смт. Торчин Луцького району Волинської області.

Відповідно до витягу з будинкової книги, в даному будинку зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, що не є членом сімї власника будинку (а.с. 6-8).

Із актів перевірки паспортного режиму в будинку по вул. Тиха, 12/4 від 07.02.2018 року, 15.05.2018 року та 20.09.2018 року, вбачається, що відповідачів на час перевірки не було та особистих речей та меблів не виявлено (а.с. 9-11).

У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Зазначена правова позиція також викладена Верховним Судом України у постанові від 16.11.2016 року у справі № 688/63/15-ц.

Відтак, відповідачі зареєстровані у спірному будинку, не є членами сімї ОСОБА_1, а тому право позивача передбачене ст.ст. 317, 319 ЦК України, як власника житлового приміщення підлягає захисту, а право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком № 12 по вул. Тихій в смт. Торчин Луцького району Волинської області, у звязку з порушенням прав та законних інтересів позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням житловим будинком № 12 по вул. Тихій в смт. Торчин Луцького району Волинської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення в повному обсязі складено 21 грудня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_4