Справа № 520/3595/18
Провадження № 2/520/4223/18
05.09.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,
секретар судового засідання Дідур Ганна Сергіївна,
27.03.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстрація якого відбулася 14.07.2017 року у Дніпровському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1288, та залишити після розірвання шлюбу позивачу дошлюбне прізвище "Пляс". При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з жовтня 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач зазначає, що від шлюбу у сторін дітей немає. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач звертається до суду із позовом.
Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву представника позивача - адвоката ОСОБА_3 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти розгляду справи в заочному провадженні. Після розірвання шлюбу просить залишити позивачу дошлюбне прізвище «Пляс».
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 14.07.2017 року ОСОБА_1 /до шлюбу - Пляс/ ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1288, що слідує із свідоцтва про шлюб серії 1-БК № 377324 /а.с.34/.
Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з жовтня 2017 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час не заявлено.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Оскільки, шлюб у сторін носить формальний характер, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.
Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. 112 СК України.
Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.
За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.
У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалася сторона позивача, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.
За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 / до шлюбу - Пляс/ ОСОБА_4, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.
Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «Пляс».
Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «Тарнопільський».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Васильків О. В.