Справа № 617/1481/18
Провадження № 2/617/616/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13 грудня 2018 року Вовчанський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді Глоби М.М.,
за участю секретаря судового засідання - Борщ Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вовчанську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку. Вобґрунтування позову зазначив, що на підставі договору забудови від 09 лютого 1977 року, зареєстрованого 22 вересня 1993 року за № 51/5593 йому належить житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Дружби, 10 в м. Вовчанську Харківської області. З 31 жовтня 2013 року в зазначеному будинку зареєстрований ОСОБА_2 На момент реєстрації він був чоловіком його дочки - ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_1), вони разом проживали в його будинку. 08 вересня 2015 році за рішенням суду їх шлюб було розірвано. З цього часу ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації, ніяких особистих речей в будинку немає. ОСОБА_2 ніколи не брав участі у витратах на утримання будинку та оплаті комунальних послуг. Реєстрація ОСОБА_2 у будинку позбавляє його права на отримання житлово-комунальної субсидії. Просив усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим будинком № 10 по вул. Дружби в м. Вовчанську Харківської області, позбавити права користування житловим будинком ОСОБА_2 та зняти його з реєстраційного обліку.
Позивач в судове засідання не зявився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належними чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, сповіщався судом про час та місце судового розгляду завчасно та належними чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд приходить донаступного.
Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником жилого будинку, розташованого за адресою: вул. Дружби, 10 м. Вовчанськ Харківської області, 22 вересня 1993 право власності на будинок зареєстроване на підставі договору забудови від 07 лютого 1977 року (а.с. 7-8).
Згідно даних фотокопії будинкової книги житлового будинку № 10 по вул. Дружби м. Вовчанськ Харківської області, у будинку з 31 жовтня 2013 року зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 10-14).
Відповідно до рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 08 вересня 2015 року, шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний (а.с. 15).
Згідно до письмових пояснень сусідів-свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у будинку ОСОБА_1, за адресою: вул. Дружби, 10 м. Вовчанськ Харківської області значиться зареєстрованим його колишній зять ОСОБА_2 Після розлучення з дочкою ОСОБА_3 з 2015 року та по теперішній час в цьому будинку він не проживає, його особистих речей в ньому немає (а.с. 24).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.
Конституцією України у ст. 41 та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При цьому, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, ч. 1 ст. 405 ЦК України). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. Тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК України. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають. Згідно з положеннями ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У разі виникнення спору між власником і членами його сім'ї право члена сім'ї власника на користування житлом є сервітутним правом, у зв'язку з чим припинення цього права повинно відбуватися відповідно до вимог статей 405, 406 ЦК України. Зокрема, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через відсутність без поважних причин члена сім'ї понад один рік у спірному житловому приміщенні, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що підставою для визнання члена сімї власника таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, є його відсутність протягом року без поважних на це причини.Вказаним слугує свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату ним інтересу до такого житлового приміщення.
Суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 як член сімї власника будинку, проте він не проживає у спірному будинку понад один рік, будинком не цікавиться, не несе витрати по його утриманню. Шлюб між дочкою позивача та відповідачем розірвано на підставі рішення суду від 08 вересня 2015 року.
Доказів, які б свідчили про поважність причин не проживання ОСОБА_2 в спірному будинку, суду не надано.
Виходячи з того, що ОСОБА_2 в спірному будинку не проживає з 08 вересня 2015 року без поважних причин, суд приходить до висновку, що він втратив право користування спірним будинком.
Позивачу, факт реєстрації у зазначеному будинку відповідача, створює перешкоди для отримання субсидії.
Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному звязку, суд вважає заявлені позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, позбавлення відповідача права користування житловим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Разом з тим, не підлягає задоволенню позов в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Отже, вказана норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є прямим доказом для зняття особи з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду для зняття особи з реєстрації.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 12, 141, 247, 280 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстраційного обліку задовольнити частково.
Усунути перешкоди у здійсненніОСОБА_1 права користування та розпорядження житловим будинком № 10 по вул. Дружби у м. Вовчанську Харківської області.
Визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 10 по вул. Дружби у м. Вовчанську Харківської області.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Вовчанським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду через Вовчанський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти діб з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Дружби, 10, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.
Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Дружби, 10, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.
Суддя