Єдиний унікальний номер 725/6269/18
Номер провадження 2/725/1021/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2018 року м. Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним переобладнання квартири в житловому фонді в нежитлове приміщення, визнання незаконними дії та усунення перешкод в користуванні квартирою та спільною сумісною власністю на нерухоме майно, припинення незаконних дій відповідача шляхом заборони використовувати житловий фонд під підприємницьку діяльність, відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, спричиненої неправомірними діями відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач звернулась до суду з вище вказаним позовом, який ухвалою від 26.11.2018 року було залишено без руху та на виконання вказаної ухвали позивач направила нову редакцію позовної заяви.

У відповідності до вимог ст. 184 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі було встановлено відсутність підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою ст. 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за звернення фізичною особою до суду з позовною заявою немайнового характеру розмір судового становить 704,80 грн.

У відповідності до роз'яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об'єктом справляння судового збору.

Оскільки позивачем в позовній заяві об'єднано кілька окремих позовних вимог немайнового та майнового характеру, кожна з заявлених вимог є об'єктом справляння судового збору.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Аналогічні положення містяться в ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з роз'яснень, які містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів поданої позивачем позовної заяви в обґрунтування вимог про звільнення від сплати судового збору позивач посилається на е, що єдиним джерелом її доходу є пенсія в сумі 4040 грн. щомісячно, проте значні суми коштів вона витрачає на сплату комунальних послуг та лікування, а також на повсякденні витрати такі як придбання їжі та одягу. Наведені обставини вважає такими. що свідчать про її важкий майновий стан, що є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та практику ЄСПЛ (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

При цьому, Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63-64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Враховуючи наявні в матеріалах позовної заяви докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про звільнення від сплати судового збору, оскільки її майновий стан є достатнім для сплати судових витрат у даній категорії справ.

Таким чином, в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

З урахуванням наведеного, позовну заяву слід залишити без руху з підстав відсутності документу, що підтверджує сплату судового збору та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 175, 177, 184, 258, 260, 272, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання незаконним переобладнання квартири в житловому фонді в нежитлове приміщення, визнання незаконними дії та усунення перешкод в користуванні квартирою та спільною сумісною власністю на нерухоме майно, припинення незаконних дій відповідача шляхом заборони використовувати житловий фонд під підприємницьку діяльність, відшкодування майнової та немайнової (моральної) шкоди, спричиненої неправомірними діями відповідача залишити без руху, надавши позивачу з дня отримання ним даної ухвали 5-денний строк для усунення недоліків, вказаних в описовій частині ухвали.

У разі невиконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху у вказаний строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Відповідно до ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна