Справа № 500/1291/18
Провадження № 2/500/1739/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - судді Грубіян Л.І.
при секретарі - Івановій Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 500 грн. на місяць, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття та на своє утримання у розмірі 1 000,00 грн. на місяць, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років, мотивуючи тим, що дитина перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі в належному матеріальному забезпеченні дитини.
Уточнивши позовні вимоги, остаточно просила стягувати аліменти на своє утримання у розмірі 1 000,00 грн. до 01.08.2018 року та на утримання дитини у розмірі 1,500,00 грн. до досягнення сином повноліття.
Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить уточненні позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи у його відсутності не надавав, у зв'язку з чим зі згоди позивача та на підставі ч.1 ст.280, ст. 281 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних доказів.
27.08.2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Згідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану.
Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Положеннями ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено, що у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2018 року - 1492 гривень, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.
Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами зареєстровано шлюб 23.09.2016 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 163. (а.с.5)
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження виданим Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 307. (а.с.6).
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно статті 84 СК України «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч.4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч.5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч.6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 07.03.2018 року до досягнення дитини повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, офіційно працює, інших аліментних зобов'язань не має, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 800,00 грн. щомісячно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 800,00 грн. щомісячно.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Суд роз'яснює про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,280-283 ЦПК України, ст.ст.141,180,182,184,191 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт НОМЕР_1 дійсний до 22.01.2028 року орган що видав №5129 від 22.01.2018 року, РНОКПП НОМЕР_3) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4,(паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, 11.11.2016 року, РНОКПП НОМЕР_4) яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та мешкає за адресою: АДРЕСА_3, аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1 500,00 (одна тисяча п'ятсот гривень) гривень щомісячно, починаючи з 07.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт НОМЕР_1 дійсний до 22.01.2028 року орган що видав №5129 від 22.01.2018 року, РНОКПП НОМЕР_3) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Л.І.Грубіян