Справа № 357/1855/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бондаренко О. В. ,

при секретарі Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання права власності на майно в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В :

22.02.2018 року позивачі звернулися з до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що 14 червня 2017 року померла їх мати ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 3,8002 га, яка знаходиться в межах Сорокотязької сільської ради, посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №976546. Вони являються спадкоємцями по заповіту, який був посвідчений 17 серпня 2015 року секретарем Сорокотязької сільської Ради за реєстром № 96, в передбачений шестимісячний строк спадщину прийняли. ОСОБА_3, їх рідна сестра також звернулася із заявою на прийняття спадщини до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу ОСОБА_5, так як має право на обовязкову частку в спадщині. Однак, їм відмовлено в оформленні спадкового майна, оскільки згідно наданого ними нотаріусу заповіту, який посвідчений ОСОБА_6 секретарем Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області 17.08.2015 року за №96 нотаріус не може надати заповіту правову оцінку і тому не може видати свідоцтво про право на спадщину. Позивачі просили в судовому порядку визнати за ними право власності по 5/12 частини за кожною земельної ділянки розміром 3,8002 га, кадастровий номер: :03:003:002, яка розташована в межах Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області та посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 976546, в порядку спадкування після померлої 14.06.2017 року ОСОБА_4.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_7, в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи №53/2017, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 15.06.2017 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ОК №403821, що видане Виконавчим комітетом Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області (а.с. 4),

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до якої входить спадкове майно: земельна ділянка площею 3,8802 га, кадастровий номер: :03:003:002, яка розташована за адресою Київська область, Білоцерківський район, Сорокотязька сільська рада, цільове призначення (використання) земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯД №976546 від 19.08.2009 року (а.с.14).

17.08.2015 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Сорокотязькою сільською радою Білоцерківського району Київської області ОСОБА_6 (а.с.18), яким заповіла належне їй майно - земельну ділянку (пай) своїм дочкам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах кожному. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 96.

05.01.2018 року Приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу в Київській області ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13), зазначивши, що цей заповіт не зареєстрований в Спадковому реєстрі в порядку, установленому Положенням про Спадковий реєстр, а також з огляду та надання правої оцінки заповіту, на ньому було виявлено, що слова: «Заповіт прочитано вголос особисто та підписано власноручно», написано однією особою, а підпис «Качан» зроблений заповідачем. В звязку з чим нотаріус самостійно не може надати правову оцінку такому документу.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини.

Спадкоємцями за законом на майно померлої ОСОБА_4 є її діти: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, які прийняли спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини 04.10.2017 року до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.55, 56, 57).

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.65) вбачається, що 04.10.2017 року приватним нотаріусом відкрито спадкову справу №53/2017, після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що померла 14.06.2017 року.

Як вбачається з довідки Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області від 27.09.2017 року №257 (а.с.59), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 14.06.2017 року, була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті. За вказаною адресою на день смерті і на даний час, крім спадкодавця, ніхто не зареєстрований.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.81 ч.1 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. А за ч. 2 цієї статті, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитися у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення частки кожного з учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до п.23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель, який складається з двох частин: книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок; Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку.

Як вказано вище, на ім'я ОСОБА_4, на підставі Розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 11.03.2009 року №206 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №976546, яким посвідчено право власності на земельну ділянку площею 3,8802 га, кадастровий номер: :03:003:002, яка розташована в межах Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Відповідач ОСОБА_3, яка має право на обовязкову часту у спадщині, позов визнала та не заперечувала проти задоволення позову.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, зокрема, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожною по 5/12 частини земельної ділянки площею 3,8002 га, кадастровий номер: :03:003:002, яка розташована в межах Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області та посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 976546, в порядку спадкування після померлої 14.06.2017 року ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 328,357,1216, 1218, 1222,1225, 1261, 1267, 1268ЦК України, ст. 81, 86, 125, 126, 202 ЗК України, ст.ст. 4, 12, 76 81, 258, 259, 264 265, 268, 354, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, право власності на 5/12 частини земельної ділянки розміром 3,8002 га, кадастровий номер: :03:003:002, яка розташована в межах Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області та посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 976546, в порядку спадкування після померлої 14.06.2017 року ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, право власності на 5/12 частини земельної ділянки розміром 3,8002 га, кадастровий номер: :03:003:002, яка розташована в межах Сорокотязької сільської ради Білоцерківського району Київської області та посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 976546, в порядку спадкування після померлої 14.06.2017 року ОСОБА_4.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

СуддяОСОБА_8