21.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/4438/18
Єдиний унікальний номер судової справи:205/4438/2018
Номер провадження: 2/205/2434/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, ОСОБА_1, 07.05.2011 року уклала шлюб з ОСОБА_2 (далі - Відповідач) Від шлюбних стосунків мають малолітню дитину: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний, та стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач зазначає, що відповідач не піклується про здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не переймається здобуттям сином освіти, не готує його до самостійного життя, та взагалі навіть не утримує. Також, позивач зазначає, що вихованням дитини займається вона за допомогою своєї матері та бабці, з якими вони разом проживають. У зв'язку з вищевикладеним, позивач змушена звернутися до суду та просити суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні до його малолітньої дитини: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав.

Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві. В судове засідання, після оголошення перерви, позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити (а.с.52).

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволені їх відмовити. В судове засідання, після оголошення перерви, відповідач не з'явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі по мотивам, що викладені у позовній заяві. В судове засідання, після оголошення перерви, представник третьої особи не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити (а.с.53).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 07 травня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис за № 298, та видано сторонам свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 (а. с.12).

Судом також встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1464 від 12.10.2011 року, батьками дитини є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 11).

Із матеріалів справи також вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. Тим же рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2013 року вирішено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини, сина - ОСОБА_4, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2013 року (а.с. 20).

Згідно довідки-розрахунку, виданою уповноваженою особою органу Державної виконавчої служби, загальна заборгованість відповідача по аліментним зобов'язанням за вказаним судовим рішенням становить 46 861 грн. 44 коп. (а.с. 18).

Судом також встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2015 року ОСОБА_2 був визнаний винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України з призначенням покарання на один рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання на випробувальний термін один рік (а.с. 21-22).

Судом також встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2016 року ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України, з призначенням покарання у вигляді двох років обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднали невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2015 року, у вигляді одного місяця обмеження волі та визначили ОСОБА_2, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання, за сукупністю вироків, у вигляді обмеження волі строком на два роки один місяць ( а.с. 23-24).

Відповідно до довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку/ осіб від 30.01.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4, зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Актом обстеження житлово - побутових умов проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, складеним комісією КЗО «Дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 336 комбінованого типу» Дніпровської міської ради встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1, родина мешкає в трьох кімнатній квартирі, яка у гарному стані, в усіх приміщеннях чисто і по-домашньому затишно, виконуються всі санітарно - гігієнічні норми, своєчасно сплачуються комунальні послуги, в квартирі є необхідні електро-, аудіо- та побутові пристрої. У дитини спільна з матір'ю кімната, світла, охайна, яка повністю обладнана всім необхідним для повноцінного проживання та всебічного розвитку дитини (а.с. 15).

Згідно з педагогічною характеристикою КЗО «Дошкільного навчального закладу (ясла - садок) № 336 комбінованого типу» Дніпровської міської ради на дитину, яка на даний час відвідує заклад, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вихованням та розвитком дитини займається мати, яка відвідує батьківські збори та постійно підтримує зв'язок з класоводом, у свою чергу, батько дитини з сім'єю не проживає, з сином не спілкується, матеріальної допомоги не надає, у вихованні сина участі не приймає (а.с.13).

Згідно висновку Органу опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради від 24.10.2018 року за № 1/14-231, такий компетентний орган вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19-20).

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків, що полягають у вихованні дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуванні про здоров'я дитини, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя, повазі до дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.Згідно норм ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкоджати цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (пункт 49 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та пункт 47 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України»).

Таким чином, у даному випадку вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке у свою чергу не є абсолютним.

Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що відповідач з 2013 року не забезпечує дитину матеріально, не сприяє повноцінному вихованню дитини, не цікавиться розвитком дитини, не надає їй емоційну підтримку. Також не дивлячись на запрошення Комісії з питань захисту прав дитини Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, відповідач на засідання останньої не з'явився, будь-яких пояснень з приводу невиконання своїх батьківських обов'язків не надав. Суд надав можливість стороні відповідача надати будь-які докази, що б свідчили про виконання такою стороною своїх батьківських обов'язків, або надати докази поважності причин не виконання таких обов'язків. Однак після оголошення судом перерви, відповідач у судове засідання не з'явився, будучи повідомлений про день та час проведення останнього, відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не представив.

З наведеного вбачається, що вказане втручання є виправданим і пропорційним, оскільки цього нагально потребують інтереси дитини, яка після народження протягом тривалого часу залишилася без турботи з боку батька, який не виявляв про неї батьківського піклування. Така поведінка батька відносно своєї дитини дає підстави для обґрунтованих сумнівів у її спроможності та волевиявленні виконувати свої природні батьківські обов'язки і свідчить про ризик неналежного виховання дитини. Таким чином, суд в даному випадку діє в межах своєї дискреції, а втручання в сімейне життя відповідача здійснено для захисту здоров'я та моралі малолітньої дитини, тобто відповідає цілям, зазначеним у пункті 2 статті 8 Конвенції. Безпосередньо позбавлення судом відповідача батьківських прав здійснюється згідно із національним законом, зокрема вищенаведеним пунктом 1 частини першої статті 164 СК України.

Враховуючи інтереси дитини, вказані приписи чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, про те, що позовні вимоги щодо позбавлення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є такими, що ґрунтуються на законі, внаслідок чого підлягають задоволенню.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265, 280, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНКОПП: НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНКОПП: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 49102, АДРЕСА_3, місце знаходження: АДРЕСА_4), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Новокодацької районної у місті Дніпрі ради (місце знаходження: 49064, м. Дніпро, вул. Л.Сталь, 7) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

2. Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНКОПП: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 49102, АДРЕСА_3, місце знаходження: АДРЕСА_4) батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини, сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, РНКОПП: НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: 49102, АДРЕСА_3, місце знаходження: АДРЕСА_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, РНКОПП: НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.В. Мовчан