Справа № 183/1477/18
№ 2/183/1842/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представник третьої особи Кравченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и в :
21 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 22 березня було відкрите провадження у справі.

12 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини.

20 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 30 травня 2018 року було закрите підготовче провадження у справі, справ призначена до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позову 15 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між ним і ОСОБА_2 , актовий запис № 7.

Він та відповідачка є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначив, що починаючи з 2016 року він та дружина проживали разом, але не підтримують шлюбні стосунки, не вели сумісне господарство, через відсутність взаєморозуміння, різницю поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, внаслідок чого виникали непорозуміння, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам.

Остаточною причиною розірвання шлюбу стало також те, що дружина виявила бажання переїхати на постійне місце проживання на тимчасово окуповану територію України, де зареєстрована дружина та мешкають її батьки, а саме АДРЕСА_1 .

Між ним та дружиною не досягнуто домовленості щодо проживання дитини.

Так, 15.03.2018 року між ним і ОСОБА_2 був укладений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, який посвідчено нотаріально, відповідно до якого він та відповідачка визначили місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька, ОСОБА_1 .

В той же час, 23.06.2018 року вищенаведений договір був розірваний, питання про визначення місця проживання дитини не вирішено.

В зв`язку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 просив суд:

-розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 ;

-визначити місце проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька, ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги, зазначив, що на протязі практично двох років син проживає разом з ним, перебуває на його утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти розірвання шлюбу, в той же час, просила суд визначити місце проживання дитині з нею, зазначивши, що ніщо не перешкоджає позивачу приїздити на тимчасово окуповані територію України та зустрічатися з сином.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні зазначила, що органом опіки встановлено, що в квітні 2018 року мати дитини виїхала м. Харцизьк Донецької області, дитина залишилася проживати з позивачем ОСОБА_1 , який заперечує проти виїзду дитини для проживання на тимчасово окуповану територію України. ОСОБА_1 є учасником бойових дій, тому, не буде мати згоди зустрічатися з дитиною на окупованій території. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає в квартирі, яку наймає за адресою: АДРЕСА_3 . В жилому приміщенні створені належні санітарно-побутові умови, санітарно-гігієнічний стан житла задовільний, є всі умови для проживання та виховання дитини. В той же час, ОСОБА_2 жодних документів щодо місця проживання, наявності умов для проживання та виховання дитини, а також місця роботи та доходів не надала, в зв`язку з тим, що місце проживання ОСОБА_2 є тимчасово окупована територія України, орган опіки та піклування не має можливості витребувати зазначені дані у органу опіки та піклування виконавчого комітету за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 . Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради надав висновок, відповідно до якого просить суд рішення винести на розсуд суду.

Суд, заслухавши позивача, представника третьої особи, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Сторони є батьками дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони з 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню.

Стосовно вимог позивача про визначення місця проживання дитини, суд приходить до наступного.

Встановлено, що 15.03.2018 року між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, який посвідчено нотаріально, відповідно до якого сторони визначили місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька, ОСОБА_1 .

23.06.2018 року вищенаведений договір був розірваний сторонами.

Позивач ОСОБА_1 в заяві посилається на те. що між ним та дружиною виник спір про визначення місця проживання дитини.

У відповідності до приписів ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
На підставі ст. 160 СК України, 1. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 2. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 3. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Статтею 161 СК України визначено, що 1. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 2. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає в квартирі, яку наймає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується договором найму.

У жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 створені необхідні санітарно-побутові умови, санітарно-гігієнічний стан житла добрий, створені всі умови для проживання та виховання дитини, що підтверджується відповідним актом обстеження житла.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних сил України, його грошове утримання становить 12 800 грн. на місяць, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 .

За місцем служби ОСОБА_1 характеризується з позитивного боку, що підтверджується службовою характеристикою військової частини НОМЕР_1 від 16.03.2018 р.

Позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 19.03.2015 р.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 13.07.2016 р., визначене фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 в м. Новомосковську Дніпропетровської області не проживає, виїхала до тимчасово окупованої території України до м. Харцизьк Донецької області.

Малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , перебуває на його утриманні, що підтверджується актом від 14.03.2018 р.

Відповідач ОСОБА_2 не надала до суду доказів наявності умов для проживання та виховання дитини за місцем її мешкання, не надала доказів наявності місця роботи, розміру доходів, також, суд не має можливості витребувати та дослідити зазначені дані оскільки ОСОБА_2 проживає на тимчасово окупованій території України.

Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 21.06.2018 року, встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вони перебувають в шлюбі, однак на даний час вирішують у суді питання про його розірвання, проживають окремо. В квітні 2018 мати дитини виїхала на постійне місце проживання до м. Харцизськ, Донецької області. Згоди на виїзд сина ОСОБА_1 дружині не надав, в усних поясненнях він впевнено припускає, що якщо ОСОБА_2 разом з сином переїдуть до м. Харцизьк, то у нього ніколи не буде можливості побачитися з дитиною. Він є учасником бойових дій, тому не може виїхати до тимчасово окупованої території України, більш того, в силу вищезазначеної підстави проживання малолітнього сина на території, на якій проходять бойові дії є небезпечним для малолітньої дитини. Таким чином, батьки малолітньої дитини не дійшли згоди щодо визначення місця її проживання. ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 02.05.2018 року. ОСОБА_1 винаймає квартиру за договором найму житла від 25.12.2017. Термін найму складає один рік з моменту прийняття об`єкту, що наймається, в однокімнатній квартирі створені належні житлово-побутові умови, санітарно-гігієнічний стан житла задовільний, для малолітньої дитини є всі умови для остійного проживання. Відповідно до службової характеристики від 16.03.2018 р. виданої командиром розвідувальної роти в/ч. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є заступником командира роти - інструктор з повітряно-десантної підготовки розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 . За час проходження служби зарекомендував себе з позитивної сторони, матеріально забезпечений. У період з 2014 та по 2015 приймав безпосередньо участь а антитерористичній операції на території Донецької області. 16.05.2018 здійснено вихід у родину ОСОБА_1 фахівцем з соціальної роботи та психологом Новомосковського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. За його результатами складено акт оцінки потреб дитини та и сім`ї. Зі спостережень спеціалістів встановлено, що у батька з сином добрі відносини, батько дуже любить дитину. Емоційний стан дитини добрий, вона спокійна, врівноважена, вихована. У хлопчика сформовані навики самообслуговування відповідно віку. Всі потреби дитини задовольняються в повному обсязі. Рівень батьківського потенціалу ОСОБА_1 підвищений. В родині все добре, тому сім`я не потребує подальшої соціальної підтримки. У висновку психолога НМЦСССДМ зазначається, що ОСОБА_1 розуміє важливість спілкування ОСОБА_4 з матір`ю ОСОБА_2 та готовий всіляко сприяти їх зустрічам. Коли батько працює, вихованням хлопчика займається бабуся - ОСОБА_5 , 1970 р.н. Весь свій вільний час ОСОБА_6 приділяє дитині, у вихованні використовуються: дотримання розпорядку дня, прогулянки на свіжому повітрі, повноцінне харчування. Алекс ОСОБА_7 обізнаний щодо методів виховання дітей та їх потреб на різних вікових етапах. Два рази на тиждень дитина відвідує дитячий центр синього розвитку «Веселка». Планується з вересня 20їй р. відвідування дошкільного навчального закладу. У родимі відчувається тепла позитивна атмосфера, між дорослими членами родини доброзичливі взаємостосунки. Між батьком та дитиною тісна прив`язаність. В бесіді зі спеціалістом служби у справах дітей ОСОБА_1 зазначає, що на території м. Новомосковська для маленького сина є більш можливостей для його розвитку, здібностей, талантів, небезпечного проживання. В інформації головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Новомосковський міський центр первинної допомоги медико-санітарної допомоги» від 15.05.2018 № 568 зазначається, що ОСОБА_8 знааходиться на обліку у лікаря фтизіатра та невролога. На прийом дитину приводить мати ОСОБА_2 , іноді в супроводі батька ОСОБА_1 . В квітні місяці хлопчик був направлений в м. Дніпро на консультацію лікаря невролога, консультацію батьком отримано. Про розгляд справи щодо визначення місця проживання сина ОСОБА_9 міськрайонним судом ОСОБА_2 відомо. За час підготовки органом опіки та піклування відповідного висновку суду вона не надала будь-яких документів або інших пояснень, що стосуються справи. Служба у справах дітей не має можливості перевірити умови проживання відповідача та створення нею умов для розвитку, навчання а утримання дитини за місцем його проживання. Також не вдалося отримати формацію про її матеріальне забезпечення, умови проживання, умови для розвитку дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини від 07 червня 2018 року питання надання відповідного висновку до суду було розглянуто, справу слухали у присутності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомила, що не мас можливості надати будь-які документи ля з`ясування її матеріального забезпечення, умов проживання та іншіх обставин, що мають істотне значення. Мати цікавиться успіхами сина, спілкується з дитиною у телефонному режимі та через «Skype». ОСОБА_2 не має наміру залишатися на постійному місці проживання в м. Новомосковську, батько дитини категорично проти переїзду малолітнього сина на територію України, на якій проводиться антитерористична операція. Заслухавши матеріали справи, пояснення батька та матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , члени комісії дійшли висновку про доцільність прийняття рішення про визначення місця проживання дитини на розсуд суду.

Оцінивши надані сторонами докази, враховуючи те, що після розірвання шлюбних стосунків між батьками, дитина проживає з батьком, який має належні житлові умови, матеріальне забезпечення, піклується про здоров`я дитини, займається її вихованням, х урахуванням того, що мати дитини фактично мешкає на тимчасово окупованій території України, що унеможливлює зустрічі батька, який є військовослужбовцем Збройних сил України та учасником бойових дій з сином, враховуючи ризики для здоров`я та життя дитини в разі перебування в зоні проведення антитерористичної операції, суд приходить до висновку, що місце проживання дитини належить визначити з батьком, що буде відповідати насамперед інтересам дитини.

В зв`язку з вищенаведеним, керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає в квартирі, яку наймає за адресою: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 13.07.2016 р., визначене фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 ), третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Новомосковськ. вул. Гетьманська, 14) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає в квартирі, яку наймає за адресою: АДРЕСА_3 ) і ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 13.07.2016 р., визначене фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 ), зареєстрований 15 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 7

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище ОСОБА_10 .

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області (актовий запис про народження № 521, проведений 08.09.2015 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області) разом з батьком - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає в квартирі, яку наймає за адресою: АДРЕСА_3 ).
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 13.07.2016 р., визначене фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 ) на користь держави судові витрати в сумі 1 409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять грн. 60 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 03 вересня 2018 року.

Суддя Д.І. Городецький