Справа № 708/490/18
Номер провадження № 2/708/223/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 р.

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Івахненко О.Г.,

при секретарі - Пасічній Л.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шевченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Чигиринської міської ради Черкаської області про стягнення недоплачених при звільненні грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом про стягнення з Чигиринської міської ради недоплачених при її звільненні грошових коштів. Свої і вимоги позивач обгрунтовує тим, що з 2007 року вона працювала в Чигиринській міській раді на посаді спеціаліста першої категорії з питань контролю та зв'язків з громадськістю. Розпорядженням міського голови м.Чигирин №10-02-05 від 10.02.2017 року її було звільнено з роботи на підставі п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням Чигиринського районного суду від 22.05.2017 року її було поновлено на роботі з 11.02.2017 року. Так на виконання вищезазначеного рішення, розпорядженням міського голови м.Чигирин №27-02-05 від 22.05.2017 року, позивачку було поновлено на посаді спеціаліста першої категорії з питань контролю та зв'язків з громадськістю Чигиринскої міської ради. 14.06.2017 року розпорядженням міського голови м.Чигирин №30-02-05 позивача було звільнено на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, та було видано трудову книжку, проте належні їй при звільненні кошти виплачені не були.

Так, протягом червня 2017 року позивачці Чигиринською міською радою двома платежами, були перераховані грошові кошти, що належали їй під час звільнення. Оскільки, відомості про нараховані позивачці за період з лютого по червень 2017 року, грошові кошти, які були вказані у надані у червні 2017 року Чигиринською міською радою двох довідках про доходи не співпадали між собою, та відрізнялись від відомостей які були вказані в довідці, яка була надана їй у липня 2017 року, тому правильність виплачених коштів при звільненні викликала в позивачки сумнів. Після звільнення позивачка неодноразово зверталась до Чигиринської міської ради Черкаської області із запитами та заявами про надання копій документів про нараховані і виплачені їй з лютого по червень 2017 року грошових коштів. З отриманих позивачкою копій документів, зокрема розрахункових листів, плптіжних доручень, розпоряджень про встановленн надбавок та надання відпусток, архівної відомості та роз'яснення щодо здійснення їй додаткових виплат у період березня по червень 2017 року, нею було виявлено факт недоплати при звільненні грошових коштів. У січні 2018 році Чигиринською міською радою Черкаської області був визнаний факт недоплати позивачці при звільненні нарахованої за травень 2017 року заробітної плати та 30 січня 2018 року здійснено перерахунок в сумі 161,90 грн. Проте, відповідач відмовляється в добровільному порядку виплатити позивачці недораховані та недоплачені при звільненні інші грошові кошти, в тому числі компенсацію за невикористані додаткові соціальні відпустки, як одинокій матері за 2014-2017 роки, факт невиплати яких було встановлено у березні 2018 року, перевіркою Управління Держпраці у Черкаській області. Згідно розрахунків позивачки відповідач при звільненні її з роботи у червні 217 року не правильно нарахував відпускні за 2017 рік, не в повному обсязі були нараховані компенсація за невикористану відпустку та матеріальна допомога, на оздоровлення, а також не нарахували і не вплатили їй компенсацію за невикористані додаткові соціальні відпустки, як одинокій матері, яка сама виховує двої неповнолітнійї дітей.

У судовому засіданні предстаник позивача підтпимала позовні вимоги та просила їх задоаольнити, уточнивши їх розмір, а саме: недонараховані відпускні у сумі 272,47,грн., недонараховану компенсацію за невикористану відпустку у сумі 104,65грн., недонараховану компенсацію за додаткову відпустку, як одинокої матері, як сама виховує двох дітей до 15 років у сумі 6351,52грн., недонараховані оздоровчі у сімі 237,04грн.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, оскільки розрахунок з позивачем проведено вірно, підстав для нарахування та виплати компенсації за невикористу соціальну відпустку як одинокій матері також відсутні.

Вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами виник спір з трудових правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов»язаний у день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку в провести з ним розрахунок у строки, зазначені ст.116 КЗпП України.

Згідно матеріалів даної справи, розпорядженням міського голови м.Чигирин № 10-02-05 від 10.02.2017 року, позивач, ОСОБА_3, на підставі п.3.ч.1.ст.40 КЗпП України звільнена з роботи наякій вона працювала на посаді спеціаліста 1 категорії з питань контролю та зв»язків з громадськістю та яка належить до посад органів місцевого самоврядування .

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 22.05.2017 року позивача було поновлено на даній роботі з 11.02.2017 року, на підставі чого, розпорядженням міського голови м.Чигирин № 27-02-05 від 22.05.2017 року вона була поновлена на даній посаді. Згідно даного рішення суду від 22.05.2017 року, позивачу нараховано середній заробіток з 11.02.2017 року по 22.05.2017 року в сумі 9894,06 гривень, які, відповідно, розподілені по місяцям: за лютий, березень, квітень, травень, згідно табелям (а.с.127-130).

Відповідно до розпорядження № 28-02-06 від 26.05.2017 року, позивачу нараховано відпускні, виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки.

14.06.2017 року розпорядженням міського голови м. Чигирин № 30-02-05 позивач була звільнена з роботи на підставі п.1.ст.36 КЗпП України.

Згідно абз. 4 п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений постановою КМУ від 08.02.1995 року №100, при розрахунку середньої зарплати для оплати відпусток, потрібно враховувати виплати за час, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток. А за час вимушеного прогулу у результаті незаконного звільнення за працівником зберігається місце роботи та середній заробіток.

Отже, сума , нарахована до виплати праці працівникові за час вимушеного прогулу, включається до розрахунку середньої заробітної плати за останні 12 місяців.

Свідок ОСОБА_4, яка працює головним бухгалтером у Чигиринській міській раді пояснила суду, що проведенням розрахунку з позивачем пов»язаного з її звільненням займалась ОСОБА_5

Так, будучи допитаною у якості свідка спеціаліста-бухгалтера Чигиринської міської ради ОСОБА_5, яка керувалася наданим для огляду судом розрахунками, пояснила суду, що відповідно до розпорядження № 28-02-06 від 26.05.2017 року, позивачу нараховано відпускні з 29 травня 2017 року по 31 травня 2017 року в сумі 340,95 гривень виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки та підтвердила суду, що при розрахунку середнього заробітку, оплата вимушеного прогулу розподіляється між місяцями на які припадає вимушений прогул, пропорційно робочим дням . Також, згідно даного розпорядження нараховано чергову відпустку з 01 червня 2017 року по 07 червня 2017 року в сумі 1226,82 гривень. Згідно розрахунку, сума зазначена вже прокоригована, тому що проведено перерахунок відпускних та заробітної плати за травень 2017 року відповідно до постанови КМУ № 353 від 24.05.2017 року, згідно чого підвищено посадові оклади з 26.05.2017 року, а тому позивачеві обраховано заробітну плату за 26.05.2017 року згідно змін та відповідно до розрахунку відпускні вже прокориговані в сумі 613,41 грн., де, відповідно у в червні і доплачено (а.с.52.)

Як вбачається з розрахунку, компенсація за невикористану відпустку , згідно розпорядження 30-02-05 від 14.06.2017 року за 1 календарний день складає 122,19 гривень (а.с.53).

Судом встановлено, що дана сума не прокоригована так як позивач звільнилася у червні 2017 року, а посадовий оклад піднято у травні 2017 року.

Так, слід зазначити, що п.10 Порядку №100 застосовують тільки у випадку, коли підвищення посадового окладу відбулося впродовж розрахункового періоду чи часу, упродовж якого зберігався середній заробіток. Компенсація за невикористану відпустку - це разова виплата, тому заробіток для її обчислення коригувати на коефіцієнт підвищення посадового окладу не потрібно.

Вірною є і нарахування матеріальної допомоги на оздоровлення в сумі 3073,16 гривень згідно розрахунку, зробленого відповідно до постанови 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року у якій зазначено, що у випадку збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за 2 календарні останні місяці роботи.

Позивача поновлено на роботі, і час вимушеного прогулу оплачується і зараховується до стажу роботи, а отже виплати середнього заробітку зараховуються до стажу роботи та підлягають обкладенню ЄСВ. Час вимушеного прогулу позначається або кодом «ІН» або цифрами 22 (а.с.127-130).

Позивач також вказує, що сума щорічної відпустки та сума компенсації за невикористану щорічну відпустку нараховані невірно.

Так, у розрахунках позивача суми пораховані у зв»язку з прийняттям постанови КМУ від 24.05.2017 року № 353, якою були підвищені посадові оклади та змінено структуру заробітної плати у сільських та селищних радах (відновлено виплату надбавки за високі досягнення).

Тобто, ті розрахунки, які надала позивач, застосовуються тільки у сільських та селищних радах, де їй, згідно постанови КМУ від 24.05.2017 року № 353 , підвищено тільки посадові оклади - інші складові заробітної плати залишаються без змін, а отже дане нарахування відповідачем зроблено вірно.

Щодо посилань позивача та її представника на розбіжності сум у довідках про доходи, архівних відомостях, то, як пояснила свідок ОСОБА_5 і вбачається з довідок № 27-05-14, № 32-02-14 - це нарахована зарплата вказана за ті місяці, у яких були нарахування (відпускних, лікарняних, індексації), а по довідці № 29-05-14- це суми, зазначені за які місяці було нараховано лікарняні, відпускні перерахунки. Архівні відомості, які сформовано: одна-де нарахування показано у якому місяці проведено, друга-де нарахування показано за які місяці, тобто, вже суми «розкидані» помісячно: січень 2016-червень 2017 - 74124,49; січень 2017-червень 2017 - 74124,49 (74124,49-74124,49=107,47). Тобто, 107,47-це сума, яка зазначена у січні 2016 року як доплата за грудень 2015 року. Без суми 107,47- нарахування однакові.

Як пояснила свідок ОСОБА_5, суми 719,62 за квітень 2017 році у довідці № 29-05-14 немає, тому що це сума перерахунку за жовтень- грудень 2016 року, згідно розпоряджень (а.с.135,136).

Таким чином, правильність проведення даного розрахунку з позивачем - відповідачем доведено.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за невикористані додаткові соціальні відпустки при звільненні починаючи з 2014 року, то суд зазначає, що вказані вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно з приписами статті 19 Закону України «Про відпустки», одинокій матері надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (ст.73 КЗпП України).

Визначення поняття «одинока матір» наведено у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року №9 та п.5 ч.13 ст..10 Закону України «Про відпустки».

Із аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що до категорії одинокої матері належать: жінка, яка не перебуває у шлюбі та у свідоцтві про народження дитини якої відсутній запис про батька дитини або запис про батька зроблено в установленому порядку за вказівкою матері; вдова, жінка, яка виховує дитину без батька (у тому числі й розлучена жінка, яка виховує дитину без батька, незважаючи на факт отримання аліментів, і жінка, яка вийшла заміж, але її дитина новим чоловіком не усиновлена).

Разом з цим, суд зауважує, що чинне законодавство не містить переліку документів, які потрібно пред»явити жінці, яка виховує дитину без батька, для отримання соціальної відпустки.

Суд зазначає, що для підтвердження права на таку відпустку у даному випадку може бути пред»явлено будь-який офіційно складений, оформлений та засвідчений в установленому порядку документ, у якому з достатньою достовірністю підтверджується відсутність участі батька у вихованні дитини.

Показання у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що вони не бачили, щоб батько дітей позивача їх відвідував - не є тими доказами, що дають підстави для задоволення даної позовної вимоги, як і довідки про склад сім»ї (а.с.75,77), збір різного виду інформації та довідок - після звільнення позивача з роботи (а.с.73,7476,78-80).

При цьому суд зауважує, що обов»язок жінки (одинокої матері), яка працює у державній установі надати беззаперечні докази того, що батько не бере участі у вихованні є обов»язковим, зокрема, з огляду на те, що державні установи фінансуються виключно з державного бюджету, а тому відповідні працівники несуть персональну відповідальність за цільове використання бюджетних коштів, яке мають підтверджуватись належними та допустимими доказами.

Так, статус одинокої матері, наприклад, може бути підтверджений довідкою з органів праці та соціального захисту населення про призначення відповідної допомоги тощо.

Водночас, у ході судового розгляду справи встановлено, що відповідні документи, на підтвердження статусу одинокої матері, крім надання відповідачу рішення Чигиринського районного суду від 05.05.2014 році про розірвання шлюбу, у якому визначено місце проживання дітей з позивачем, що підтвердила свідок ОСОБА_10 - не надавались (а.с.32).

Крім того, як зазначила представник відповідача у судовому засіданні та не заперечувала представник позивача, Позивач ОСОБА_3, за весь час проходження державної служби у Чигиринській міській раді, жодного разу не зверталась із відповідною заявою про надання їй додаткової соціальної відпустки як одинокій матері, про яку не заначено навіть у її заяві про звільнення з роботи (а.с.54-63).

З наведених судом обставин, судом встановлено, що правові підстави для нарахування та вплати позивачеві компенсації за невикористані додаткові соціальні відпустки, як одинокій матері, починаючи з 2014 року - відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, дані витрати, згідно ст.141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,141,259,263,264,268 ЦПК України, ст.ст 47,116 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Чигиринської міської ради Черкаської області про стягнення недоплачених при звільненні грошових коштів - відмовити повністю.

Судові витрати у виді судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г. Івахненко