АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1338/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/11138/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2018 року (суддя Мороз В. О.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом. В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 18.03.2013 року шляхом акцептування ПАТ «Дельта Банк» пропозиції ОСОБА_4 укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 003-22504-180313. За умовами договору, банк відкрив ОСОБА_4 картковий рахунок в гривнях та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 45 400 грн зі строком ліміту кредитної лінії - 364 календарні дні. Проте відповідач не виконував належним чином зобовязання за договором, внаслідок чого станом на 17.05.2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 55275,97 грн, яка складається з: простроченого тіла кредиту в сумі 38905,45 грн, заборгованості за відсотками в сумі 16370,52 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2018 року в позові Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитною лінією № 003-22504-180313 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, та постановити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт вважає рішення суду незаконним і таким, що ухвалене з порушенням вимог чинного законодавства України. Вказує, що банком надано достатньо документів в підтвердження позовних вимог, в яких відображено порядок нарахування заборгованості з посиланням на чинне законодавство та умови кредитного договору, де відображено динаміку виникнення та погашення заборгованості, періоди нарахування суми до сплати заборгованості, що, на думку апелянта, дає можливість зробити висновок про наявність простроченої заборгованості та її правильного розрахунку. Посилається на те, що суд, відмовивши у задоволенні позовних вимог, позбавив позивача права на повернення в судовому порядку боргу за кредитним договором.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором та наявності заборгованості за кредитом в розмірі 55 275 грн 97 к станом на 17.05.2017 року.

З таким висновком суду погоджується і апеляційний суд.

Судом встановлено, що 18 березня 2013 року шляхом акцептування АТ «Дельта Банк» пропозиції ОСОБА_4 була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 003-22504-180313. Згідно з пунктами 2.1-2.5 частини 2 договору банк відкрив ОСОБА_4 картковий рахунок в гривнях та встановив ліміт кредитної лінії у розмірі 45 400 грн зі строком ліміту кредитної лінії - 364 календарні дні (а.с. 6).

Тарифами на обслуговування платіжних карток тарифний пакет «Кредитна картка № 1 Еволюція» визначено, що валюта рахунку - гривня, частка обовязкового погашення тіла кредиту - 2,00 % від суми використаних коштів станом на день розрахунку, пільговий період для погашення заборгованості за кредитною лінією - до 55 днів. В умовах тарифного пакету зазначено, що держатель зобовязаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредитом, процентів за недозволений овердрафт, штрафу за прострочену заборгованість та суми заборгованостей минулих періодів (а.с. 51-52).

Звертаючись до суду з позовом ПАТ «Дельта Банк» вказував, що станом на 17.05.2017 року наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 55 275 грн 97 к, з яких прострочене тіло кредиту 38 905,45 грн, заборгованість за відсотками 16 370 грн 52 к (а.с. 5).

Разом з тим, позивачем не надано суду беззаперечних, достовірних та достатніх доказів в підтвердження заявлених ним позовних вимог.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

З наданих позивачем виписок по рахунку 5174, на які апелянт посилається і в апеляційній скарзі, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення по кредиту. Крім того, 16.11.2014 року відповідачем було здійснено переказ коштів на власний картковий рахунок в межах банку через систему myDELTA в сумі 250 000 грн, проте дана сума в розрахунку заборгованості по кредиту банком не відображена (а.с. 28-50). За таких обставин, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем не доведено розмір заборгованості в сумі 55 275 грн 97 к станом на 17.05.2017 року.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції і впливали на їх законність.

А тому, підстав у межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384. 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: /підпис/ ОСОБА_1

/підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Провадження № 22-ц/792/1338/18

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 27