Провадження № 2/522/281/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ СК «ЮНІВЕРС», ОСОБА_2 про стягнення шкоди внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в листопаді 2017 року звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ СК «ЮНІВЕРС», ОСОБА_2 про стягнення шкоди внаслідок ДТП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 28.05.2017 року, серії БР №230628, 28.05.2017 року о 21 години 40 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Одесі по вул. Генуезька 5, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керування ОСОБА_3, який по інерції зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, під керування ОСОБА_4, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно висновку №5954 експертного автотоварознавчого дослідження від 04 липня 2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_1, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, заподіяного їй, як власнику автомобіля НОМЕР_2, становить 74 152,32 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 133 175,58 грн.. Також, згідно акту виконаних робіт, Позивачем було здійснені витрати на евакуацію та транспортування пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 650,00 грн.. На час ДТП автомобіль відповідача було застраховано в ПрАТ «СК «Юнівес» (страховий поліс серії АК №2490516 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 100 000 грн.). На підставі заяви позивача страховою компанією 06.09.2017 року було перераховано кошти на суму 39 618, 73 грн., у виплаті іншої частини відшкодування позивачці в усному порядку відмовлено. Посилаючись на те, що фактично понесені внаслідок ДТП витрати складають 133 825,58 грн., а страховою компанією було відшкодовано лише 39 618,73 грн., позивачка була змушена звернутися до суду з дійсним позовом. Вважає, що зі страхової компанії на її користь має бути стягнута недосплачена сума страхового відшкодування у розмірі 60 381,27 грн., а з відповідача ОСОБА_2 різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та компенсацію витрат на евакуатор у сумі 33 825,58 грн..

Судом ухвалою суду від 28.11.2017р відкрито провадження по справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.12.2017 р.провадження у справі ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 29.01.2018.

До суду 23.01.2018 року надійшов письмовий відзив від представника ОСОБА_2 ОСОБА_6 (по ордеру ОД№000376 від 18.01.2018 року), згідно якого посилався на те, що позивачка плутає вартість відновлювального ремонту з розміром матеріального збитку, внаслідок чого необґрунтовано завищує розмір позовних вимог. Вважає, що при визначені збитків, які мають бути відшкодовані позивачці, повинен бути врахований коефіцієнт фізичного зносу автомобіля к моменту ДТП. Вважає, що унаслідок ДПТ у страхової компанії виникло грошове зобовязання перед позивачем саме на суму 74 152,32 грн., ліміт відповідальності страховика складає 100 000 грн., тому вважає, що страхова компанія має сплатити на користь позивачки кошти на суму 33 533, 59 грн. (74 152,32 грн. 39 618,73 грн. (виплачена страховою компанією сума) 1000, 00 грн. (франшиза)). Також зазначив, що позивача не відзначила у позові про те, що 08.06.2017 року відповідач ОСОБА_2 компенсував їй вартість франшизи у розмірі 1000 грн., про що позивачкою була складена відповідна розписка. Вважає, що позивачка не підтвердила причинний звязок між ДТП та послугами евакуатора. Просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі (а.с.64-66).

29.01.2018 року розгляд справи було відкладено, у звязку із зайнятістю судді в іншому провадженні, а 28.02.2018 року розгляд справи перенесено, у звязку з відпусткою судді.

Ухвалою суду від 10.04.2018 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до розгляду по суті на 30.05.2018 року.

30.05.2018 року розгляд справи був відкладений у звязку із зайнятістю судді в іншому провадженні. З 23.07.2018 року по 23.08.2018 року суддя перебувала у відпустці.

У судове засіданні 30.08.2018 року сторони не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Від представника позивача ОСОБА_7 (діючого по ордеру серії ОД №210753 від 30.10.2017 року) до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив, що відповідач сплатив на користь позивачки суму франшизи у розмірі 1000 грн., просив справу розглядати за його відсутності.

Від представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 (по ордеру ОД№000376 від 18.01.2018 року) надійшла до суду заява, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності та з врахуванням їх відзиву від 23.01.2018 року просив відмовити у задоволенні позову.

Від страхової компанії жодних заяв по суті справи та клопотань не надходило.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28.05.2017 року о 21 години 40 хвилин, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в м. Одесі по вул. Генуезька 5, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керування ОСОБА_3, який по інерції зіткнувся з автомобілем НОМЕР_4, під керування ОСОБА_4, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п.13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

За вказаними обставинами відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 28.05.2017 року серії БР №230628.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 19 липня 2017 року (справа №522/10308/17) ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Власником автомобіля НОМЕР_2, який отримав механічні пошкодження унаслідок ДПТ 28.05.2017 року, є ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ОІТ№011908 від свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ОІТ№011908 від 2008 року.

Згідно висновку №5954 експертного автотоварознавчого дослідження від 04 липня 2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_1, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, заподіяного їй, як власнику автомобіля НОМЕР_2, становить 74 152,32 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 133 175,58 грн..

Про огляд транспортного засобу експерт т ОСОБА_5 повідомляв відповідачів шляхом направлення відповідних телефонограм.

Також, згідно акту виконаних робіт, Позивачем було понесено витрати на евакуацію та транспортування пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 650,00 грн.

Автомобіль відповідача «NISSAN PRIMERA», д/н НОМЕР_5, на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Юнівес» (страховий поліс серії АК №2490516).

Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну, згідно вказаного страхового полісу, складає 100 000 грн. (сто тисяч грн.).

На підставі заяви Позивача, страховою компанією 06 вересня 2017 року було перераховано Позивачу 39 618, 73 грн., у виплаті іншої частини відшкодування в усному порядку відмовлено.

Не погоджуючись з такою суму страхового відшкодування позивачка звернулась до суду з дійсним позовом.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Види обов'язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов'язань :

- Деліктне зобов'язання між потерпілою та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП;

- Договірне зобов'язання між відповідачем і позивачем - за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Суд встановив, що на виконання договору добровільного майнового страхування позивач сплатив страхове відшкодування у розмірі 39 618, 73 грн..

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Так, відповідно до ст.6 Закону України «Про обовязкове страхування власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно до статті 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Положеннями ст. 29 вказаного Закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, суд вбачає, що позивачка має право на відшкодування витрат, пов'язаних саме з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов'язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в пункті 19 розяснено, що з урахуванням змісту статті 979 ЦК та статті 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно статті 1192 ч.2 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно висновку №5954 експертного автотоварознавчого дослідження від 04 липня 2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_1, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 133 175,58 грн..

Отже, позивачка має право на отримання відшкодування коштів саме у розмірі 133 175,58 грн..

Суд вбачає, що відповідно до страхового полісу серії АК №2490516 страховиком відповідача зі страховим лімітом 100 000 грн. на момент вчинення ДТП була ПрАТ «СК «ЮНІВЕС».

Страхова компанія виплатила на користь позивачки суму страхового відшкодування у розмірі 39 618, 73 грн.. В іншій частині виплати суми страхового відшкодування позивачу відмовлено, між тим обставин, за яких було відмовлено, страховою компанією суду не повідомлено.

Жодних доказів щодо існування у страхової компанії підстав для відмови позивачці у здійсненні страхової виплати не в повному обсязі або ж існування домовленості між сторонами щодо виплати певного розміру страхового відшкодування суду не надано.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачка своєчасно повідомила страхову компанію про ДТП, яке мале місце 28.05.2017 року та сповіщала останніх про час та місце огляду пошкодженого транспортного засобу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка має право на отримання від страхової компанії суми невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 59 381, 27 грн. (пятдесят девять тисяч триста вісімдесят одну гривень 27 копійок) (100 000 грн. 39 618.73 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) 1000 грн. (франшиза)).

Також, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідна правова позиція висловлена ВСУ у постанові від 16.07.2018 року по справі №755/18006/15-ц.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

За встановлених за розглядом справи обставин та виходячи з положень законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1, предявлених до ОСОБА_2, та вважає за можливе їх задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди (133 175,58 грн.) і страховою виплатою у розмірі 33 175, 58 грн. (тридцять три тисячі сто сімдесят пять гривень 58 копійок) та компенсацію витрат на евакуатор (650 грн.), тобто кошти на загальну суму 33 825,58 грн. (тридцять три тисячі вісімсот двадцять пять гривень 58 копійок).

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Також з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, спалчений нею за подання даного позову, у рівних частках з кожного по 471, 05 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст.. 11, 15, 16, 22, 979, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 1, 2, 3, 13, 19, 42, 43, 48, 49, 59, 76-81, 89, 95, 209, ст. 223, 229, 241, ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ПАТ СК «ЮНІВЕРС» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд.72), ОСОБА_2 (паспорт серії КМ №177435, виданий 02.09.2003 року Любашівським РВ УМВСУ в Одеській області, місце реєстрації: Одеська обл.., смт Любашівка, вул. Свердлова, буд. 6) про стягнення шкоди внаслідок ДТП задовольнити частково.

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд.72) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) недосплачену суму страхового відшкодування в розмірі 59 381, 27 грн. (пятдесят девять тисяч триста вісімдесят одну гривень 27 копійок).

2. Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КМ №177435, виданий 02.09.2003 року Любашівським РВ УМВСУ в Одеській області, місце реєстрації: Одеська обл.., смт Любашівка, вул. Свердлова, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 33 175, 58 грн. (тридцять три тисячі сто сімдесят пять гривень 58 копійок) та компенсацію витрат на евакуатор (650 грн.), тобто кошти на загальну суму 33 825,58 грн. (тридцять три тисячі вісімсот двадцять пять гривень 58 копійок).

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд.72) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) судовий збір у сумі 471, 05 грн. (чотириста сімдесят одну гривень 05 копійок).

4. Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії КМ №177435, виданий 02.09.2003 року Любашівським РВ УМВСУ в Одеській області, місце реєстрації: Одеська обл.., смт Любашівка, вул. Свердлова, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) судовий збір у сумі 471, 05 грн. (чотириста сімдесят одну гривень 05 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 07.09.2018 року.

Суддя Л.В. Домусчі

30.08.18