Справа № 463/3213/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/1030/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
У Х В А Л А

судового засідання

20 грудня 2018 року м.Львів

Справа № 463/3213/15

Провадження № 22ц/811/1030/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Личаківського районного суду міста Львова, ухвалене у м. Льваві 31 січня 2018 року (суддя Гирич С.В. )

у справі

за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відновлення становища, яке існувало до порушення, -

встановив:

Позивачі звернулися з позовом до відповідача про зобов'язання відновити становище, яке існувало до порушення прав позивачів, шляхом демонтажу зведеної добудови до квартири АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є співвласниками квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Дана квартира розташована на третьому поверсі і передбачає спільне використання балкону і комунальних вигод, зокрема, санвузлу і сходової клітки, що знаходиться на цьому поверсі. Власником даної квартири є відповідач, яка в липні 2014 року розпочала будівельні роботи по реконструкції (перепланування) власної квартири, які проводились без жодних дозволів, самовільно, в результаті чого значна частка спільного балкону, спільний санвузол і частина сходової клітки, що виходить на балкон, були самовільно прибудовані до квартири НОМЕР_1, чим повністю знищена можливість ними користуватися. На звернення до відповідача про неприпустимість такої перебудови, ніяк не зважає, демонтувати такі будівельні зміни немає наміру.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 31 січня 2018 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_2 відновити становище яке існувало до порушення прав позивачів шляхом демонтажу добудови на балконі, сходовій клітці та коридорі загального користування до квартири АДРЕСА_1.

В демонтажі спільного туалету - відмовлено за безпідставністю.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Стверджує, що балкон до її квартири не є балконом загального користування. Зазначає, що виконує свої обов'язки добросовісно, пропонувала позивачам надати їм ключі від приміщень на сходовій клітці, коридорі та балконі, а також від приміщення туалету, щоб вони мали вільний доступ до цих приміщень, також пропонувала позивачам кошти за завдані збитки. Вказує, що мала намір мирно врегулювати спір. Стверджує, що наявність добудови на балконі, сходовій клітці та коридорі загального користування до квартири АДРЕСА_1 жодним чином не порушує права позивачів чи інших осіб.

11 грудня 2018 року ОСОБА_2 подала клопотання про повернення судового збору у зв»язку з відмовою від апеляційної скарги.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, а тому, з врахуванням вимог ч. 2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність вимог апелянта за клопотанням про повернення судового збору, колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (№3674-VI), сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частина перша статті 7 в редакції Закону № 484-VIII від 22.05.2015\

2. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

3. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Із змісту п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону України «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із зазначеним Законом); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Таким чином, відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення. Тобто, подання до суду апеляційної скарги є самостійними об»єктами справляння судового збору.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

За змістом приведеної норми сплачений судовий збір повертається у разі повернення скарги. При відмові від апеляційної скарги повернення сплаченого судового збору положеннями цього Закону не передбачено. Відтак, законних підстав для повернення судового збору при відмові від апеляційної скарги немає.

Повернення судового збору у такому випадку не передбачено главою 8 ЦПК України.

У зв»язку з встановленим, суд прийшов до висновку, що клопотання про повернення судового збору не підлягає до задоволення, оскільки законом передбачено випадки повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. До таких не відноситься випадок відмови від апеляційної скарги.

Керуючись: ст. 142 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про повернення судового збору.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст ухвали складений 20 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді