ЄУН № 337/4125/18
Провадження №2/337/2007/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Хортицькийрайонний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючогосудді ОСОБА_1

при секретарі Шварцер Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Хортицький відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», треті особи - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Хортицький відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання виконавчого напису НМЕ № 794590 виданого 12.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів у розмірі 162946,49 грн. з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, спірний виконавчий напис вчинено за відсутності безспірності вимоги.

Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, і за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

У пунктах 3.1, 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно п. 13 ОСОБА_4 Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 року зі змінами, внесеними згідно з ОСОБА_4 Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25.12.1992 р., № 2 від 13.01.1995 р., № 12 від 01.11.1996 р., № 15 від 25.05.1998 р. при вирішенні справ повязаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі що відповідно до статей 34,36,87,88 Закону України Про нотаріат виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 12 жовтня 1976 року № 483 Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор ( з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках коли законом встановлений інший строк не минув цей строк.

Ухвалою від 18.09.2018 року відкрито провадження по справі, встановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

В судове засідання позивач не зявився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав суду клопотання про слухання справи за його відсутністю та задоволення позову в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Не заперечував проти розгляду справи за його відсутності. З огляду на письмові заперечення, долучені до матеріалів справи вказав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки на час вчинення напису не було спору, що свідчить про безспірність вимоги відповідача, як кредитора до боржника. Також зазначив, що відповідно до ст. 87 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус не зобовязаний витребувати будь-які інші документи, ніж ті, що зазначені у Переліку, затвердженого ОСОБА_4 КМУ від 29.06.1999 р. №1172.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду пояснення, копії документів за виконавчим написом та заяву про слухання справи за його відсутністю.

Представник Хортицького ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, подав заяву про слухання справи без його участі, заперечень проти позову суду не надав.

Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, вислухав пояснення сторін та враховуючи надані письмові пояснення, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 12.07.2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на підставі п. 19 ч. 1 ст. 34, ст.ст. 87 - 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинив виконавчий написНМЕ № 794590 про стягнення грошових коштів у розмірі 162946,49 грн. з ОСОБА_2

ОСОБА_4 державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18.12.2017 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 55400877 про примусове виконання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомленьписьмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

В свою чергу, згідно з пунктом 2 Переліку документів, стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин провадиться на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вирішуючи питання про дотримання строків при вчиненні вищезазначеного виконавчого напису, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права чи про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається із закінченням строку виконання (частина п'ятастатті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Аналізуючи норми статей261,530,631 ЦК України, слід дійти висновку про те, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання останнього зобов'язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі (з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Крім того, з огляду на положення ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», які слід вважати спеціальною нормою для застосування до даних спірних правовідносин, вбачається що виконавчий напис може бути вчинено виключно за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Як вбачається з матеріалів справи, строк, за який провадиться стягнення, становить 4024 дні, а саме з 13.06.2006 року по 19.06.2017 року, що значно перевищує строк загальної позовної давності.

Також зі змісту виконавчого напису не вбачається за який період задоволено вимогу в частині стягнення комісії, та чи відповідає цей строк строку, за який може бути задоволено таку вимогу кредитора, що також є порушенням вимог, передбачених п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Від так, приватний нотаріус Київського нотаріального округу ОСОБА_3 не звернув уваги на те, що з дня виникнення права вимоги минуло значно більше трьох років за вимогою про стягнення основного боргу, та більше одного року за вимогою про стягнення комісії, а також на відсутність підстав для визнання заборгованості безспірною, та вчинив виконавчий напис, в якому з позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з13.06.2006 року по 19.06.2017р., тобто за період 11 років та 6 днів, а також на те, що ПАТ КБ «Приватбанк» не надано всіх необхідних документів, передбачених Переліком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме судовий збір у загальній сумі 1057,20 гривень.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 144, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № НМЕ 794590 виданий 12.07.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ КБ Приват Банку з урахуванням витрат на вчинення нотаріального напису в розмірі 164746,49 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на користь позивача ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1057,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Нещеретна