ун. № 759/5171/18
пр. № 2/759/4456/18
07 серпня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:
головуючого судді П'ятничук І.В.,
при секретарі Медвідчук В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва, Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора
про зняття арешту та заборону відчуження всього нерухомого майна, -
Позивач ОСОБА_1, 11,04.2018 р. звернулась до суду з позовом до відповідача Святошинського РВ ДВС м. Київ, ГТУЮ у м. Києві про зняття арешту та заборону відчуження всього нерухомого майна.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що під час оформлення спадщини після померлої ОСОБА_2 - її матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 р. їй стало відомо про існування постанови державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва від 21 грудня 2001 р. про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 в тому числі з 1/3 квартири за адресою АДРЕСА_1, на виконання рішення суду щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, на користь Державного комунального підприємства житлового господарства Ленінградського р-ну м. Києва 3124 грн. 32 коп. та державне мито на користь держави в сумі 51 грн. Однак, вказана сума боргу сплачена в повному обсязі.
На звернення до відповідача щодо зняття арешту, позивачем отримано відповідь про те, що встановлено відсутність зареєстрованих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2, зареєстрованої АДРЕСА_1, а тому жодних правових та технічних можливостей зняти арешт відповідачем не є можливим. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна порушує його законні права, як власника, щодо права вільного володіння, користування та розпорядження майном, позивач просить задовольнити його вимоги та зняти арешт з належного йому майна.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, в подальшому суду надала заяву з проханням розгляду справи в її відсутності, що суд з урахуванням обставин справи вважає за можливе.
Представник відповідача ОСОБА_4 районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві та представник третьої особи Першої Київської державної нотаріальної контори в судові засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності представника відповідача відповідно до ст.ст.280-289 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 01.02.2017 року.
Померла ОСОБА_2 є матір'ю позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальна площа 57,77 кв.м. що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 08.05.1998 року.
В подальшому, в 2017 році для отримання спадщини позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріус повідомив про наявність арешту всього майна ОСОБА_2, реєстраційний номер обтяження 1439426, зареєстровано 04.11.2004 року за № 1439426 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова, б/н 21.12.2001 року Відділ Державної виконавчої служби у Ленінградському р-ні, Святошинський р-н. (постанова про арешт майна додається), додаткові дані: архівний НОМЕР_4, архівна дата 27.12.2001, дата виникнення 27.12.2001, № реєстра 3-2011, внутр.№ НОМЕР_3, коментар вх.7994.
Постанова ДВС Святошинського р-ну від 21.12.2001р. «про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» була винесена на підставі виконавчого листа №2-20182 від 03.05.2001р. виданий Ленінградським судом м. Києва, що в свою чергу було видано на підставі Рішення Ленінградського суду м. Києва №2-2082 від 03.05.2001р.

Рішення Ленінградського суду м. Києва було виконане ОСОБА_2 що підтверджується квитанціями, довідками та довідкою від 06.12.17 р. бланк №02/08/001623 КЦ «Центр комунального сервісу» Святошинського р-ну про відсутність заборгованості.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Аналогічне визначене статтею 321 ЦК України щодо непорушності права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч.1 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні, виконавчий документ за яким відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно станом на сьогоднішній день не перебуває на виконанні у РВ ДВС, державний виконавець не вправі вчиняти будь-які дії щодо нього, в тому числі закривати виконавче провадження в зв'язку з фактичним виконанням виконавчого документу і на цій підставі знімати арешт з майна.

Стаття 59 ЗУ «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік підстав для зняття арешту безпосередньо виконавцем в рамках виконавчого провадження, проте серед них відсутня така підстава, як зняття арешту після повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому, ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки наявність арешту майна порушує його права.

Таким чином, з огляду на те, що обставини, на які посилався позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5-7, 10-12, 76-83, 189, 200, 211, 258, 259, 280 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 321, 391 ЦК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з усього майна що належить ОСОБА_2 в тому числі з 1/3 квартири за адресою АДРЕСА_1, зареєстрований Першою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Б/н від 21.12.2001р. Відділом Державної виконавчої служби у Ленінградському р-ні, Святошинський р-н. про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 04.11.2004 за реєстраційним номером 1439426.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис: тип обтяження арешт, реєстраційний номер обтяження 1439426, зареєстровано 04.11.2004 року за №1439426 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора, 01135, м. Київ, пр-т. Перемоги 11, об'єкт обтяження невизначене майно, все майно.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва апеляційної скарги.

Суддя І.В.П'ятничук