Справа № 638/5348/18
Провадження № 2/638/3223/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Комлєва Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із названою позовною заявою, якою просила суд стягнути із відповідача, ОСОБА_2, на її користь алмінети на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи від дати звернення до суду і до моменту досягнення дитиною повноліття з урахуванням індексу інфляції.

В обґрунтування заявлених вимог вказано про те, що ОСОБА_3 є спільним сином сторін, на даний час проживає із матірю. Батько дитини ухиляється від виконання батьківських обовязків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Сторони у судове засідання не викликались, відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження, заяву про призначення судового засідання із викликом сторін, як і відзив, не подавав, тому суд розглядає справу на підставі наданих позивачем документів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що шлюбні відносини сторін розірвано з 18.01.2011 року. ОСОБА_3 є спільною дитиною колишнього подружжя, на даний час проживає із матірю. Матеріали справи не містять доказів виконання батьком дитини батьківських обовязів.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо і участі в утриманні своєї дитини не приймає, при цьому домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України з а рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно приписів статті 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України, «Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч.1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч.2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, дані про працевлаштування відповідача та про інші аліментні зобовязання відповідача відсутні, відповідно суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000 гривень щомісячно, з дня подачі позову та досягненням сигом трирічного віку.

Долю судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись стст. 181-183, 191 СК України, стст. 10, 12, 13, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання 61141, м. Харків, вул. Авіахімічна, 12) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП 304850994, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4) аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень з урахуванням індексу інфляції, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01.11.2023 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене сторонами протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Сторони мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження у разі подання апеляційної скарги у той же термін з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення не була подана, у разі оскарження рішення, воно набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції по суті справи.

Повний текст рішення виготовлено 17 серпня 2018 року.

Головуючий: суддя О.В. Шишкін