Справа № 215/4349/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Коноваленка М.І.

секретар судового засідання - Махоня Н.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2018року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - а.с. 2-3.

В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі зареєстрованому у виконкомі Івашинівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області з 10.06.2006р., актовий запис № 3. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні стосунки припинили в березні 2014 року з тих причин, що з відповідачем різні погляди на життя, внаслідок чого почалися сварки та відсутність взаєморозуміння, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.20).

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.21).

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд призначено за правилами загального позовного провадження.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Таким чином, суд вважає встановленим, що сторони, які мають неповнолітню дитину, спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть господарства.

Приймаючи до уваги вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та шлюб слід розірвати.

Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову.

Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до розгляду справи по суті, позивачу ОСОБА_1 слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову в розмірі 704,80грн., що складає 352,40грн.. Інша частина судових витрат, а саме 352,40грн., сплачених позивачем при подачі позову (а.с.1), слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 133, 142 ч.1, 200, 206 ч.4, 247 ч.2, 263, 265, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.7 ч.3 ЗУ «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.06.2006р. у виконкомі Івашинівської сільської ради Пятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, від якого мають неповнолітню дитину - розірвати.

Порвернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, а саме 352,40грн, згідно квитанції № 0.0..1 від 19.09.2018р., сплачених через термінал TS209360 АТ КБ «Приватбанк».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: не відомо, та як відповідно до довідки ДП «ІСС» фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 352,40грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення складено суддею 22.12.2018 року.

СУДДЯ: