Справа № 579/1119/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі судді Моргуна О.В.,

з участю секретаря Печенової Л.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому засіданні в м.Кролевець заяву про самовідвід судді у справі за позовом ОСОБА_1 до Яровської сільської ради Кролевецького району Сумської області, Кролевецької районної ради Сумської області, Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області, відділу у Кролевецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, треті особи ОСОБА_2, відділ державної реєстрації Кролевецької міської ради про визнання права на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Яровської сільської ради Кролевецького району Сумської області, Кролевецької районної ради Сумської області, Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області, відділу у Кролевецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, треті особи ОСОБА_2, відділ державної реєстрації Кролевецької міської ради про визнання права на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою.

До початку судового розгляду у справі головуючим суддею Моргуном О.В. заявлено самовідвід, який оформлений у письмовій формі у вигляді заяви і долучений до матеріалів цивільної справи.

Згідно п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

27 квітня 2017 року Кролевецьким районним судом Сумської області під моїм, судді Моргуна О.В., головуванням було ухвалено рішення по справі №579/1591/16-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Яровської сільської ради Кролевецького району Сумської області, Кролевецької міської ради Сумської області, треті особи відділ державної реєстрації Кролевецької міської ради, відділ у Кролевецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, яким позовні вимоги задоволено частково, в задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на нежитлову будівлю - складське приміщення за адресою Сумська обл., м.Кролевець, вул.Промислова, 3, права власності на право довічного успадковуваного володіння землею для ведення селянського (фермерського) господарства на імя ОСОБА_3 згідно державного акту А №005073 площею 17,7 га та права власності на земельну ділянку площею 3,7 га відмовлено, мотиви відмови наведено у рішенні суду, які не є формальними, а є детально проаналізовані.

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 23 січня 2018 року рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 27 квітня 2017 року в оскарженій частині скасовано за апеляційною скаргою позивача.

Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 16 серпня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Яровської сільської ради Кролевецького району Сумської області, Кролевецької районної ради Сумської області, Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області, відділу у Кролевецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, треті особи ОСОБА_2, відділ державної реєстрації Кролевецької міської ради про визнання права на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою. У вказаній позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою загальною площею 10,7 га сільськогосподарського призначення - рілля для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована в межах Яровської сільської ради Кролевецького району Сумської області, яка була надана ОСОБА_3 згідно державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею серія А №005073 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 4 квітня 2012 року.

У прийнятому рішенні по справі №579/1591/16-ц мною була висловлена обґрунтована позиція з аналізом доказів та нормативних актів з приводу даного спору, зокрема щодо позовних вимог про визнання права власності на право довічного успадковуваного володіння землею для ведення селянського (фермерського) господарства згідно державного акту А №005073 на імя ОСОБА_3, які не підлягають задоволенню, у звязку з чим у сторін по даній справі можуть існувати сумніви щодо дотримання суддею позиції у даній справі після висловлення попередньої позиції. Відтак існують підстави, які будуть викликати сумнів у об'єктивності та неупередженості судді при розгляді позовної заяви ОСОБА_1 до Яровської сільської ради Кролевецького району Сумської області, Кролевецької районної ради Сумської області, Кролевецької РДА Сумської області, відділу у Кролевецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, треті особи ОСОБА_2, відділ державної реєстрації Кролевецької міської ради про визнання права на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою.

Пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав і обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого кримінального обвинувачення.

Тобто довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте як законне та справедливе.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі Білуга проти України, від 28.10.1998 у справі Ветштайн проти Швейцарії тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Згідно п 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Європейський суд стверджує в справах Делкурта (А 11 параграф 31), Пєрсака (А 53 параграф 30) і де Куб бера (А 86 параграф 26): "...будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід".

Заява про самовідвід головуючого судді Моргуна О.В. подана до початку судового розгляду цивільної справи.

Враховуючи викладене, з метою уникнення створення обєктивних підстав вважати про можливу наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді, щоб у стороннього спостерігача не могло б виникнути сумнівів в неупередженості судді з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що подана заява про самовідвід є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 38, 39, 40 ЦПК України ,-

У Х В А Л И В:

Задовольнити самовідвід головуючого судді Моргуна Олексія Вячеславовича у справі за позовом ОСОБА_1 до Яровської сільської ради Кролевецького району Сумської області, Кролевецької районної ради Сумської області, Кролевецької районної державної адміністрації Сумської області, відділу у Кролевецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, треті особи ОСОБА_2, відділ державної реєстрації Кролевецької міської ради про визнання права на довічне успадковуване володіння земельною ділянкою.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

СуддяОСОБА_4