Дата документу 20.12.2018
Провадження № 2-н/320/1079/18
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2018 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Горбачова Ю.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2015 року по 01.12.2018 року в розмірі 15 405 грн. 92 коп.; пеню за період прострочення з 01.12.2017 по 30.11.2018 в розмірі 195,76 грн.; інфляційні витрати в розмірі 454,81 грн.; 3% річних у розмірі 160,90 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 176,20 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.165 ЦПК Україниу разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд не можливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Враховуючи, що вимога про стягнення суми пені, яка нарахована на суму основного боргу, не може бути розглянута в порядку наказного і ця вимога взаємоповязана з іншими вимогами заяви, та те що заявлені вимоги про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за період, який перевищує загальну позовну давність, що унеможливлює визначення обсягу боргу в межах строку позовної давності та відокремлення 3% річних та інфляцій за зазначений період, тому наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

За ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 165 ч.1, 166 ч.2 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Мелітопольські теплові мережі» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2015 року по 01.12.2018 року в розмірі 15 405 грн. 92 коп.; пеню за період прострочення з 01.12.2017 по 30.11.2018 в розмірі 195,76 грн.; інфляційні витрати в розмірі 454,81 грн.; 3% річних у розмірі 160,90 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 176,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова