Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/124/18
Справа № 279/2122/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2018 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши у приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Коростенська міська державна нотаріальна контора про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, 28.03.2008 року ОСОБА_5 уклав з Акціонерним комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк» договір про надання споживчого кредиту № 0 про надання кредиту в сумі 167000 доларів США. В забезпечення виконання забов»язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 уклали з банком іпотечний договір за яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме 4 кімнатна квартира в АДРЕСА_1, власниками якої на той час виступали ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. 12.12.2011 року Банк відступив ТОВ «Кей-Колект» відповідно до Договору факторингу №1 та Договору про відступлення прав за іпотечними договорами свої права вимоги до відповідача за зобов»язаннями по кредитному договору №0 від 18.01.2008 року та Іпотечним договором від 18.01.2008 року. У листопаді 2014 року під час спроби досудового врегулювання погашення заборгованості ТОВ «Кей-Колект» стало відомо про те, що ОСОБА_5 помер, на підставі чого до Коростенської міської нотаріальної контори було надіслано вимогу (претензію) до спадкоємців №135-15200 від 12.11.2014 року, жодної відповіді на яку не отримано. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєєстру прав власності на нерухоме майно №87539157 від 19.05.2017 року отримано інформацію про те, що власниками іпотечного майна іпотекодержателем якого є ТОВ «Кей-Колект» виступають померлий ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Станом на 31.05.2017 року заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором становить 170021, 58 гривень. Оскільки зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконано в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 18.01.2008 року, що складає 170021, 58 гривень, просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 72, 8 кв.м., яка складається з 4 кімнат, що належить ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ринкова вартість якої 607370 гривень. Одночасно просив стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 9111 гривень.

Представник позивача письмово повідомив про розгляд справи у його відсутності.

Сторона відповідача в судове засідання 11.09.2018 року не з»явилась, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 письмово повідомив про можливість розгляду справи у його відсутності, одночасно подав заяву про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

3 особа надала заяву про розгляд справи у її відсутності.

За таких обставин подальше фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування .

23.08.2008 року між Акціонерно комерційним інвестиційним банком «УкрСиббанк», яке в подальшому змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до умов цього договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 167000 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 18.01.2018 року.

З метою забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором , 18.01.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» позивачем та ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого Банку в іпотеку передано 4 кімнатну квартиру, загальною площею 72, 8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка належить іпотекодавцям на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло №6649 від 25.12.1998 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 31.05.2017 року становить 170021, 58 гривень.

12.12.2011 року за договором факторингу право вимоги за зобов»язаннями по кредитному та іпотечному договорам передано ТОВ «Кей-Колект».

Відповідно до часини 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов"язковим для виконання сторонами.

В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов'язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчать підписи сторін.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частиною 1 ст.12, ч.1 ст.33 вказаного Закону передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суть іпотеки як засобу забезпечення виконання цивільно-правових зобов»язань полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобов»язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення з вартості іпотечного майна переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Це право відповідно до Закону України «Про іпотеку» підлягає підтвердженню з боку суду.

Разом з тим, враховуючи заяву представника відповідача ОСОБА_3 про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності судом встановлено наступне.

З аналізу справи слідує, що з метою стягнення заборгованості за кредитним договором позивач 29.01.2013 року звернувся до Коростенського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про стягнення коштів по отриманому кредиту.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 04.04.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Зі змісту судового рішення слідує, що боржник за кредитним договором ОСОБА_5 помер 04.06.2013 року, а зазначені у справі відповідачі спадкового майна не отримували, тому вимога до останніх була визнана необгрунтованою, що стало підставою для відмови в позові.

Посилання сторони позивача в позовній заяві на те, що про смерть ОСОБА_5 стало відомо в листопаді 2014 року спростовується заявою-претензією позивача направленою на адресу Коростенської міської державної нотаріальної контори 28.10.2013 року, що стверджується копією спадкової справи та вищевказаним рішенням суду.

Рішенням суду від 01.06.2004 року ОСОБА_4 була визнана недієздатною. Рішенням суду від 20.09.2004 року опікуном ОСОБА_4 призначено ОСОБА_3.

Вирішуючи питання дотримання позивачем при зверненні до суду 09.06.2017 року з даною позовною заявою строку позовної давності суд виходить з наступного:

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ст.258 ч.2 п.1 ЦК України).

Доказів збільшення строку як загальної, так і спеціальної позовної давності позивачем не представлено, укладений договір таких умов не містить.

Строк виконання зобов»язання за кредитним договором обумовлений сторонами до 18.01.2018 року.

Проте, 29.01.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка утворилась станом на 19.10.2012 року в сумі 194362, 15 гривень ( справа №279/486/13-ц). У вказаній справі за результатами розгляду позовних вимог ухвалено рішення від 04.04.2012 року.

Отже, зверненням позивача 29.01.2013 року з позовом про стягнення заборгованості, яка утворилась станом на 19.10.2012 року, було перервано строк загальної позовної давності, перебіг якого з 30.01.2013року розпочався заново (ст.264 ЦК України, зміст якої повязує переривання перебігу позовної давності у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач, саме з моменту предявлення позову).

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що звернувшись з позовом 09.06.2017 року позивач пропустив строк загальної позовної давності, який закінчився 29.01.2016 року.

З роз'яснень, даних Пленумом Верховного суду України в абзаці третьому п. 11 постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі, слідує, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають відповідно до ст.267 ч.4 ЦК України.

Керуючись ст.ст.4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.256-258, 261, 264, 1050, 1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Коростенська міська державна нотаріальна контора про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду -якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», місце знаходження: 04070, м.Київ, вул. Межгірська, 22, .

Представник позивача ОСОБА_8, НОМЕР_1, виданий Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області 10.12.2003 року 20.11.2012 року.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: 11500, АДРЕСА_1, НОМЕР_2, РНОКПП НОМЕР_3.

Відповідач ОСОБА_3, місце проживання: 11500, АДРЕСА_1, НОМЕР_4, РНОКПП НОМЕР_5.

Відповідач ОСОБА_4, місце проживання : 11500, АДРЕСА_1, НОМЕР_6, РНОКПП НОМЕР_7.

Представник відповідача : ОСОБА_6, місце знаходження :11500, м.Коростень, провулок Миколи Куліша, 4, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЖТ № 000769, видане Радою адвокатів Житомирської області 24.03.2016 року.

3 особа : Коростенська міська державна нотаріальна контора, місце знаходження: 11500, м.Коростень, вул.Коротуна, 7.

Суддя: