20.08.2018 Справа № 756/1170/18
Унікальний №756/1170/18
Провадження № 4-с/756/117/18
У Х В А Л А

30 липня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Слободянюк Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Кудрявцевого Дмитра Вадимовича, заінтересована особа: ОСОБА_3, Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

в с т а н о в и в:

Скаржник через свого представника звернувся до суду в порядку цивільного судочинства зі скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Кудрявцевого Д.В., в якій просить визнати протиправною діяльність державного виконавця Кудрявцевого Д.В. по виконавчому провадженню №50391497 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.12.2017 та скасувати цю постанову і відновити виконавче провадження.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08.11.2011 року по цивільній справі № 2-4824/11 стягнуто на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором. 31 травня 2013 року на підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист № 2-4824/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»заборгованості за кредитним договором.

Вказаний виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у Оболонському районному відділі ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві та постановою від 20.12.2017 був повернутий стягувачу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк»на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника, останнього не розшукано, у зв'язку з чим перевірити його майновий стан не виявилося можливим. Згідно відповіді ДФС України за боржником рахунків у фінансових установах не зареєстровано та місце роботи невідомо. Відповідно до вимог п. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, таким чином, при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого документа, звернути стягнення на рухоме та нерухоме майно боржника є недоцільним, оскільки вартість такого майна значно вища ніж сума боргу, що підлягає стягненню за виконавчим документом. Між тим, постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження).

Скаржник вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки державний виконавець не вчинив всі необхідні дії для виконання рішення суду, які передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника у судове засідання не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, у скарзі просив про розгляд справи без його участі.

Представник Оболонського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі з тих підстав, що державним виконавцем вжито всіх необхідних заходів для виконання рішення суду. Окрім того надав суду копію виконавчого провадження №50391497 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4824/11.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі осіб, які не з'явилися.

Заслухавши пояснення представника Оболонського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві, дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08.11.2011 року по цивільній справі № 2-4824/11 стягнуто на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором 6 151,59 грн, відсотки у розмірі 2 954,86 грн, неустойку у розмірі 939,43 грн та судові витрати у розмірі 220,46 грн (а.с.9).

31 травня 2013 року на підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист № 2-4824/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитним договором (а.с.4).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

20 грудня 2017 року державний виконавець Кудрявцев Д.В. в межах виконавчого провадження №50391497 виніс постанову про повернення виконавчого листа стягувачу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (виходом державного виконавця за адресою місця проживання боржника, останнього не розшукано, у зв'язку з чим перевірити його майновий стан не виявилося можливим. Згідно відповіді ДФС України за боржником рахунків у фінансових установах не зареєстровано та місце роботи невідомо. Відповідно до вимог п. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, таким чином, при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого документа, звернути стягнення на рухоме та нерухоме майно боржника є недоцільним, оскільки вартість такого майна значно вища ніж сума боргу, що підлягає стягненню за виконавчим документом. Між тим, постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження) (а.с.4).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №50391497 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4824/11 державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання боржника та останнього не розшукано, у зв'язку з чим перевірити його майновий стан не виявилося можливим. Згідно відповіді ДФС України за боржником рахунків у фінансових установах не зареєстровано та місце роботи невідомо.

Відповідно до вимог п. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, таким чином, при примусовому виконанні вищезазначеного виконавчого документа, звернути стягнення на рухоме та нерухоме майно боржника є недоцільним, оскільки вартість такого майна значно вища ніж сума боргу, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

За результатом проведених виконавчих дій виконавцем не було виявлено майно чи грошові цінності на яке можливо було б звернути стягнення. Між тим, постановою державного виконавця накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» перераховані заходи, які має право вчиняти виконавець під час здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Таким чином, з урахуванням обставин та результатів вчинених виконавчих дій, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець Кудрявцев Д.В. повернув виконавчий документ стягувачу на законних підставах.

Скарга ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії державного виконавця не містить посилань на норми закону, які могли бути порушені державним виконавцем, скарга не містить вказівки на виконавчі дії, які на думку стягувача мали бути виконані, але не були проведенні державним виконавцем.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 4-5, 12-13, 81, 447-453 ЦПК України, на підставі ст. 5, 18, 37, 48, 74, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 20 серпня 2018 року.

Суддя: Н.О. Яценко