Провадження № 2/761/5359/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє як опікун в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про переведення прав та обов'язків співвласника-боржника на кредитора,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року ОСОБА_1, яка є опікуном ОСОБА_2 та ОСОБА_3, звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким просить суд: перевести на неї права та обов'язки співвласника - ОСОБА_4 на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в ВДВС Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві на виконанні перебуває виконавчий лист, виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 05.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви - 11.04.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому, оскільки відповідач не виконує вищенаведене рішення суду, станом на 01.02.2018 року в нього наявна заборгованість з аліментів у розмірі 168 352,00 грн.

Разом з тим, позивач вказує, що при виконанні даного рішення суду було з'ясовано, що відповідач є власником 1/5 частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яку, в свою чергу, виділити в натурі неможливо.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що відповідач не бажає продавати свою частку в спільному майні, в той час як інші співвласники не бажають виділення частки в натурі та викупу частки боржника, позивач звернулася до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 16.05.2018 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістив.

Треті особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Разом з тим, 07.08.2018 року треті особи через канцелярію суду подали заяви, в яких позовні вимоги підтримали, та просили розгляд справи проводити за їх відсутністю.

Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні в ВДВС Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві на виконанні перебуває виконавчий лист, виданий на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 05.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви - 11.04.2013 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно з довідкою-розрахунком №Дв/25 від 06.02.2018 року, виданою ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів станом на 01.02.2018 року становить 168 352,00 грн.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, відповідач є власником 1/5 частини квартири АДРЕСА_1. Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач, в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо переведення на неї прав та обов'язків співвласника, зазначала, що відповідач не бажає продавати свою частку в спільному майні, в той час як інші співвласники не бажають виділення частки в натурі та викупу частки боржника.

Так, відповідно до положень ст. 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Водночас, згідно зі ст. 366 ЦК України у разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного розрахунку.

Тобто, виходячи з вищенаведених положень ЦК України, в даному випадку кредиторами боржника ОСОБА_4 є неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Проте, як вбачається зі змісту позовних вимог, ОСОБА_1 просить суд перевести права та обов'язків співвласника-боржника ОСОБА_4 саме на неї, а не на ОСОБА_2 та ОСОБА_3

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Крім того, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, як передбачено вимогами ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За вказаних обставин, враховуючи, що в даному випадку позивачка, як опікун малолітніх, має право заявленої в позові вимоги до відповідачки саме в інтересах малолітніх, а вона просить суд захистити саме її особисті права, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог як необґрунтованих на вимогах закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1, яка діє як опікун в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в задоволенні позову до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про переведення прав та обов'язків співвласника-боржника на кредитора.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 06.09.2018 року.

Суддя: