Провадження № 2/161/4363/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Бортнюка А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т АН О В И В:

01 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

Свій позов мотивує тим, що 05 лютого 2018 року померла його баба ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,0401 га., кадастровий номер :01:001:2139, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області.

За життя спадкодавець склала заповіт, в якому розпорядилася, що вже належне їй на час смерті майна вона заповідає позивачу у справі.

Позивач вказує, що належним чином прийняв спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України за фактом спільного проживання зі спадкодавцем на час її смерті. В подальшому, він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус постановою відмовили йому у цьому, оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нього.

Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно по смерті ОСОБА_3, померлої 05.02.2018 року, а саме земельну ділянку площею 0,0401 га., кадастровий номер :01:001:2139, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області.

Позивач у підготовче судове засідання не зявився, однак його представник подала письмову заявку в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, однак подав на адресу суду письмову заяві від 09 листопада 2018 року в якій позов визнає та просить суд слухати справу за його відсутності.

З врахуванням положень ч.3 ст.200 ЦПК України, у зв'язку з подачею відповідачем заяви про визнання позову під час підготовчого провадження, суд вважає за можливим ухвалити рішення в межах цього провадження.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05 лютого 2018 року померла ОСОБА_3 (далі спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 лютого 2018 року серія І-ЕГ №216248 (а.с.3).

З матеріалів спадкової справи останньої слідує, що до кола спадкоємців ОСОБА_2 входять її син, ОСОБА_2 (відповідач), а також її онук ОСОБА_1 (позивач).

При цьому, як слідує з матеріалів спадкової справи, позивач подав заяву про прийняття спадщини, а відповідач подав заяву про відмову від прийняття належної йому частки у спадщині.

Як встановлено судом, за життя спадкодавець склала заповіт, в якому розпорядилася, що вже належне їй на час смерті майна вона заповідає позивачу у справі (а.с.6).

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини слід дійти висновку, що єдиним спадкоємцем всього майна померлої ОСОБА_2 є позивач у справі.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст.346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Під час судового розгляду встановлено, що спадкодавцю за життя належала земельна ділянка площею 0,0401 га., кадастровий номер :01:001:2139, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.8-10).

При цьому, під час оформлення спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право власності на земельну ділянку, однак постановою від 01 жовтня 2018 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю у позивача оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.12).

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи той факт, що факт належності спадкодавцю на час смерті земельної ділянки підтверджуються наявним в матеріалах справи витягом з Державного земельного кадастру, враховуючи позицію відповідача, який не висловив жодних заперечень щодо визнання права власності за спадкоємцем, а також визнав позов повністю та беззастережно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 89, 175, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216, 1217, 1222, 1261, 1268-1270 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно по смерті ОСОБА_3, померлої 05.02.2018 року, а саме на земельну ділянку площею 0,0401 га., кадастровий номер :01:001:2139, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у селі Гірка Полонка Луцького району Волинської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; паспорт АС120682).

Дата складення повного тексту рішення 22 грудня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк