Справа №263/9591/18
Провадження №2/263/2179/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Соколовій О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. В обґрунтування позову зазначила, що з 07.08.2014 року дитина знаходиться на її утриманні та проживає з нею. З відповідачем спільно не проживають. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим позивач вимушена самостійно забезпечувати потреби сина, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 16.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Від представника відповідача до суду надійшли письмові пояснення, у яких вона зазначила, що відповідач по справі не заперечує проти задоволення позовних вимог, проте він не згоден з твердженням позивачки про те, що він не надавав ніякої матеріальної допомоги дочці. Так, в 2014 році між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 припинилися шлюбні стосунки. Позивачка замінила замки у квартирі, у якій вони разом проживали, забрала дочку та виїхали з нею на постійне місце проживання до Ялти, де проживає і до теперішнього часу. 22.02.2017 року рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.12.2016 року про розірвання шлюбу вступило в законну силу. З моменту виїзду дочки до Криму спілкування відбувається лише телефонним звязком та перепискою в соцмережах, оскільки виїхати до Криму він не може, а ОСОБА_1 не привозить дочку до м.Маріуполя. Проте, через водіїв автобусів міжміського сполучення дочці передавалися речі, взуття, золоті прикраси, про що маються чеки та записи відправлення. Так, у 2015 році було передано речей на 17000,00 грн., у 2016 році на 17000,00 грн., у 2017 році на 25000,00 грн., у 2018 на 7000,00 грн. Крім того, він замовляв туристичну путівку в Санкт-Петербург, однак, ОСОБА_1 не пустила дочку.

Позивач надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони 13 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 778 та видано свідоцтво про шлюб Серії 1-НО № 251567.

Відповідно до свідоцтва про народження Серії І-НО № 538369, виданого повторно Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 24.09.2013 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року 1860 грн., з 1 липня 1944 грн., з 1 грудня 2027 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно зі ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявно сті для того законних під став ухвалює рішення про задоволення позову.

З урахуванням викладених обставин та з оглядом на те, що малолітня дитина проживає разом з позивачем, відповідач матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, та з відповідача на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 16.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог п.3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 15.12.2017 року № 3674-17 та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за один місяць згідно із положеннями п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 2, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 181, 182, 183 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ВВ 034666, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 16.07.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області до Апеляційного суду Донецької області.

Суддя О.М. Томілін