Справа № 266/3788/17
Провадженя№ 2/266/166/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.12.2018 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді - Курбанової Н.М.,
за участю секретарів Широкової Г.К., Макогон С.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,
третя особа Первинна профспілкова організація ДП Маріупольський морський торгівельний порт профспілки працівників вугільної промисловості України,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ДП «Маріупольський морськийторговельний порт» (далі ДП «ММТП») про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.
В обґрунтування позову зазначив, що він працював у ДП «ММТП» на посаді охоронника 1 розряду відділу охорони служби морської безпеки. 17 липня 2017 року ДП «ММТП» видало наказ за № 324 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення премії за липень 2017р. на 100% за порушення п. 3.2.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку, яке полягало в тому, що він 01.07.2017р. о 04 год. 28 хв. нібито спав на стільці біля постового приміщення, коли його побачив ОСОБА_2, з яким у них склалися неприязні стосунки. Однак, службове розслідування не проводилось, пояснення йому надати не дали, склавши акт про відмову від дачі пояснень. 28 серпня 2017 року ДП «ММТП» видало наказ за № 381 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення п. 3.1.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку, яке полягало в тому, що йому о 09 год. 33 хв. 19.07.2017р. при перевірці несення служби керівником відділу охорони ОСОБА_3, було зроблено усне зауваження за порушення п. 1 розпорядження від 07.05.2012 року №101, щодо необхідності вимикати мобільний телефон, на що він нібито почав грубіянити та некоректно себе поводити. Службове розслідування також не проводилось, пояснення йому надати не дали, однак склали акт про відмовувід дачі пояснень. Наказом від 14.09.2017 року №1155/к його звільнено із займаної посади за систематичне невиконання обовязків покладених трудовим договором або Правилами внутрішнього трудового розпорядку на підставі п. 3 ст. 40 КЗпПУ, копію наказу йому не видали. Згідно наказу його звільнено за порушення, які він допустив 09.08.2017 року. Рішенням виборного органу профспілки від 11.09.2017 року у його звільненні відмовлено, оскільки роботодавцем допущено ряд порушень трудового законодавства, зокрема не ознайомлення його з Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Посилаючись на те, що його звільнення є незаконним, оскільки відбулося з порушенням визначеного трудовим законодавством порядку, наявна обґрунтована відмова профспілки, просить скасувати наказ ДП «ММТП» про його звільнення від 14.09.2017 року №1155/кта поновити його на посаді охоронника 1 розряду відділу охорони СМБ. Стягнути з ДП «ММТП» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв'язку з незаконним звільненням з 15.09.2017 року по день винесення рішення. Визнати незаконними та скасувати, п. 1 наказу ДП «Маріупольський морський торговельний порт» № 324 від 17.07.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани та позбавлення премії за липень 2017 року на 100%., п.1 наказу ДП «Маріупольський морський торговельний порт» № 381 від 28.08.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просив задовольнити. Пояснив, що він 6 років працює в порту. З ОСОБА_3 він працює також біля 6 років. 19.07.2017р. о 09год. 33 хв. він не користувався мобільним телефоном та не грубіянив. У нього нормальні стосунки з ОСОБА_3, чому останній вирішив, що він грубіянив, йому не зрозуміло. Можливо він так вирішив через його дефекти мови, які в нього виникли років з чотирьох. Стосовно обставин, які зазначені у наказі № 324, то 01.07.2017р. в нього могли бути прикрити очі, через особливі вади. 01.07.2017р. о 04год. 28хв. він не спав, оскільки він ніколи не спить на роботі. Крім ОСОБА_2, який не вповноважений його перевіряти, більше ніхто не приходив. Стосовно обставин, які зазначені у наказі про його звільнення, то таких обставин не було, він нікому не грубив. Дзвінками його відволікав оператор, і тому він на 3 хвилини пізніше вийшов на обхід. Вважає, що це було зроблено умисно. 09.08.2017р. о 22год. 55хв. він ввімкнув мобільний телефон, оскільки рація не працювала, а йому необхідно було повідомити про потребу відійти до туалету та за огорожею він почув звуки, які як виявилося пізніше,надавав сам начальник зміни ОСОБА_4, перевіряючи його. В нього з колегами склалися важки стосунки через його мову заїкання, вважали що він над ними знущається. Він надавав усні пояснення стосовно порушень, а письмові в нього не вимагали. Просить позов задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, що діє на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позові та письмових судових дебатах, та зазначила, що рішення про звільнення ОСОБА_1 є незаконним, прийнятим в порушення ст. 3 п. 40 КЗпПУ. Позивач не спав на робочому місце, крім ОСОБА_2 цього ніхто не бачив. Просила не брати суд до уваги долучені представником відповідача знімки, оскільки вони розмиті, на них відсутня дата. Також до суду не надано оригінал запису. У наказі про звільнення не зазначено, яку шкоду було завдано роботодавцю, а тому наказ не є обґрунтованим та не є законним. Після застосування догани за порушення трудової дисципліни не можна застосовувати звільнення за порушення, що відбулося раніше, оскільки це суперечить принципу системності. До ОСОБА_1 було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за систематичне порушення трудової дисципліни за порушення, які вчинені ним до застосування дисциплінарного стягнення у виді догани, яка була оголошена 28.08.2017р. Звільнення ОСОБА_1 незаконне, накази надумані, односторонні. Акти були складені без участі позивача, тому просила скасувати наказ про звільнення, поновити ОСОБА_1 на посаді, скасувати п. 1 наказу № 324 від 17.07.2017 року та наказу № 381 від 28.08.2017 року, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу по день винесення рішення.
Представник відповідача ОСОБА_6, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала в повному обсязі, заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того пояснила, що згідно наказу № 324, позивачем порушений п. 3.2.7 ПВТР, позивач спав на посту, що зафіксувала камера спостереження, інших доказів позивач суду не надав. За 2016 рік позивач багато разів притягався до дисциплінарної відповідальності, пояснень письмових не надав, від їх дачі відмовлявся, однак з таким досвідом ОСОБА_1 достовірно було відомо про необхідність надати письмові пояснення. Стосовно наказу № 381 судом вже винесено рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви, в ході розгляду справи було оглянуто відеозапис, з якого вбачалося, як ОСОБА_1 може себе неетично вести, висловлюватися нецензурно, цей наказ було видано лише 28.08.2017р., оскільки ОСОБА_1 знаходився на лікарняному. Відповідно до наказу №1155 за зміну ОСОБА_1 тричі порушував і свою інструкцію, і ПВТР, його було притягнуто за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором та ПВТР. На адресу профспілки було направлено подання та надійшло рішення про відмову, яке не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. З ПВТР ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 28.08.2017р. Позивачем системно порушуються вимоги робочої інструкції та ПВТР, в 2015р. ОСОБА_1 притягувався до відповідальності - 8 разів, в 2016 році 3 рази, в 2017р. - 2 рази. ОСОБА_1 звертався до суду з позовами про скасування наказів, які залишалися без задоволення. Всі оскаржувані накази видані у відповідності до вимог чинного законодавства, тому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Представник третьої особи, голова первинної профспілкової організації ДП Маріупольський морський торгівельний порт профспілки працівників вугільної промисловості України ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 знаходиться у профспілці з листопада 2015 року. ОСОБА_1 коли хвилюється при розмові, має вади речі. ОСОБА_1 розповідав, що спочатку в нього були нормальні стосунки, а потім з нього стали сміятися, з його мови. Він особисто розмовляв з керівником щодо переводу ОСОБА_1 на інше місце роботи. Він розмовляв з ОСОБА_8, який сказав, що все одно ОСОБА_1 буде звільнено. Жодного документу у справі, акту, не було складено за участі третьої сторони, представника профспілки. Вважає, що ОСОБА_1 звільнили, як людину, яка заважала, оскільки він сумлінно виконував свої обовязки. До подання про надання згоди на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, не було надано ніяких доказів, жодних відеоматеріалів не надавалось, у переліку до подання про такі документи також не було зазначено. Вважає, що ОСОБА_1 переслідує роботодавець.
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 29.09.2017р. провадження по цивільній справі № 266/3788/17 відкрито, по справі призначено слухання справи на 18.10.2017р.
18.10.2017р. судом задоволено клопотання позивача, витребувано у відповідача: особову картку позивача, відомості про ознайомлення з ПВТР та робочою інструкцією, положення про службу охорони, положення про внутрішньо-пропускний режим, довідку про середній заробіток.
26.10.2017р. позивачем до суду надано заяву про уточнення позовних вимог.
22.11.2017р. відповідачем на виконання ухвали суду надано: особову картка ОСОБА_1 з відміткою про ознайомлення з ПВТР; довідку № 21-229 від 13.11.2017р. про середній заробіток ОСОБА_1; правила внутрішнього трудового розпорядку ДП «ММТП»; робочу інструкцію охоронника 1 розряду відділу охорони № 2-11-04; інструкцію з охорони праці № 3-29-2 охоронника 1,2 розряду відділу охорони служби морської безпеки з листом ознайомлення; табель посту № 36 (КПП № 16, УСММ), витяг; опис документації на посту № 36; лист ознайомлення з документацією поста № 36; табель посту № 16 (КПП № 6), витяг; опис документації на посту № 16; лист ознайомлення з документацією поста № 16; табель посту № 24 (КПП № 11), витяг; опис документації на посту № 24; лист ознайомлення з документацією поста № 24.
18.12.2017р. позивачем до суду надано заяву про уточнення позовних вимог.
22.02.2018р. представником відповідача до суду наданий письмовий відзив на позовну заяву ОСОБА_1
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 02.07.2018р. поновлено судовий розгляд, призначено справу до судового розгляду зобовязано відповідача надати суду довідку про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1, довідку про розмір позбавленої премії за липень 2017 року ОСОБА_1
17.07.2018р. представником відповідача до суду надана довідка про розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбаченому трудовим законодавством, ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Відповідно до ст. 9 Конвенції МОП N 158 про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року, яка ратифікована Верховною ОСОБА_9 України 04.02.1994 року, тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в ст. 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці.
Аналіз вказаних норм трудового права дає підстави для висновку, що саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.
Згідно з роз'ясненнями п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Відповідно до ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України належать: догана та звільнення. Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України - є видом дисциплінарного стягнення. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Зокрема, у справі про звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України суд повинен з'ясувати, чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати у зв'язку з вчиненням його систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.
Отже, аналізуючи норми чинного законодавства, можна дійти висновку, що для розірвання трудового договору за підставою, що міститься у п. 3 ст. 40 КЗпП України, необхідними є такі умови: належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов'язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що позивач у період з 10.08.2012р. по 14.09.2017р. перебував у трудових відносинах з ДП «ММТП», працював на посаді охоронника 1 розряду відділу охорони СМБ, що підтверджується копією трудової книжки та особовою карткою працівника ОСОБА_1 (а.с. 4-5, 30).
Відповідно до наказу № 324 від 17.07.2017р. про порушення ПВТР охоронником 1 розряду відділу охорони СМБ ОСОБА_1, виданим ДП «ММТП», за порушення п. 3.2.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку порту 01.07.2018р. оголошено догану ОСОБА_1 та позбавлено премії за липень на 100% (а.с. 7).
Згідно з наказом № 381 від 28.08.2017р. про порушення ПВТР охоронником 1 розряду відділу охорони СМБ ОСОБА_1, виданим ДП «ММТП», за порушення п. 3.1.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку порту оголошено догану ОСОБА_1 (а.с. 6).
З робочою інструкцією охоронника 1 розряду відділу охорони №2-11-04, затвердженою заступником начальника ДП «ММТП» з безпеки 13.02.2012р., та з інструкцією з охорони праці № 3-29-2 охоронника 1, 2 розряду відділу охорони СМБ від 23.07.2014р., табелями посту № 36 (КПП № 16, УСММ), № 16 (КПП № 6), № 24 (КПП № 11), ОСОБА_1 ознайомлений під підпис (а.с. 46-67).
Згідно довідки ДП «ММТП» від 13.11.2017 р. №21-229, ОСОБА_1 працював у ДП «ММТП», звільнений 14.09.2017р., його середній заробіток складав 5997,21грн. (а.с. 31).
Відповідно до п. 3.1.12, п. 3.2.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «ММТП», працівник зобовязаний: поводитися етично стосовно інших працівників і клієнтів підприємства, утримуватися від дій, що заважають іншим працівникам виконувати їхні трудові обовязки. Вживати заходів до негайного усунення причин і умов, що перешкоджають або ускладнюють нормальне провадження робіт (простій, аварія), у випадку відсутності можливості усунути ці причини самотужки, негайно доводити про це до відома адміністрації. Працівнику забороняється: спати у робочий час. (а.с. 32-45).
Підставою для винесення наказу № 324 від 17.07.2017р. став рапорт оператора ДС ВО СМБ ОСОБА_2 про виявлення охоронця ОСОБА_1 01.07.2017р. о 04год.28хв. сплячим на стільці (а.с. 104).
На підтвердження правомірності винесення ДП «ММТП» наказу № 324 від 17.07.2017р. представником відповідача до суду надані дві роздруковані фотокартки обличчя людини з закритими очима, з зазначенням часу 04год.46хв. та 04год.48хв.(а.с. 106).
Відповідно до списку осіб, мають право перевіряти несення служби на постах відділу охорони СМБ ДП «ММТП»: заступник начальника СМБ з питань безпеки ПС і акваторії; начальник ВО СМБ; заступник начальника ВО СМБ; заступник бюро перепусток; інженер ВО СМБ; начальник зміни охорони ВО СМБ; черговий змінний ВО СМБ (а.с. 152).
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності наказом № 324 від 17.07.2017р. без дотримання вимог закону, з урахуванням того, що перевірку несення служби ОСОБА_1 було проведено неповноважною особою, відповідачем не надано достовірних та допустимих доказів порушення п. 3.2.7 Правил внутрішнього трудового розпорядку, ксерокопія фотозображення особи з заплющеними очами не відповідає вимогам ст. 100 ЦПК України, як належний та допустимий доказ, оскільки на фотознімках відсутня дата і зі знімків не можливо достовірно встановити особу, яка на них зображена.
При таких обставинах п. 1 наказу № 324 від 17.07.2017р про оголошення догани ОСОБА_1 підлягає скасуванню, як незаконний.
Наказом № 381 від 28.08.2017р. ОСОБА_1 було оголошено догану, оскільки 19.07.2017 р. о 09год. 33хв. при перевірці несення служби на посту № 36 (ДБММ) черговий (змінний) відділу охорони ОСОБА_3 зробив усне зауваження охороннику 1 розряду відділу охорони СМБ ОСОБА_1 за порушення п.1 розпорядження по відділу охорони СМБ порту від 07.05.2012 р. № 101 щодо необхідності вимикати мобільний телефон підчас несення служби. У відповідь на зауваження охоронник ОСОБА_1 почав грубіянити та некоректно поводитись по відношенню до ОСОБА_3 Надати будь-які пояснення стосовно даного порушення ОСОБА_1 відмовився, про що складено відповідний акт. Своїми діями охоронник 1 розряду відділу охорони СМБ ОСОБА_1 порушив вимоги п.3.1.12 Правил внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 6).
Згідно з розпорядженням ДП «ММТП» № 101 від 07.05.2012р. охоронців, які заступають на пости, що обладнані провідним та радіозвязком, зобовязано вимикати особистий мобільний телефон перед заступом на пост и до закінчення зміни тримати вимкненим. З вказаним розпорядженням ОСОБА_1 ознайомлений особисто, під підпис (а.с. 114-115).
На підтвердження правомірності винесення ДП «ММТП» наказу № 381 від 28.08.2017р. представником відповідача до суду наданий лише рапорт змінного чергового ВО СМБ ОСОБА_3 та акти про відмову ОСОБА_1 від дачі пояснень стосовно хамства та погроз на адресу ОСОБА_3 від 24.07.2017р. (а.с. 110, 112-113).
Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, виявленого 19.07.2017 р. о 09 год. 33хв., крім того не довів, що саме таке дисциплінарне стягнення відповідає тяжкості проступку, не зазначив, яка саме шкода заподіяна ОСОБА_9, обставини вчинення проступку, а посилання в наказі тільки на рапорт працівника порту є не обґрунтованим та необ,єктивним розслідуванням зазначеного випадку.
При таких обставинах суд не може погодитись, що догана оголошена ОСОБА_1, є законною, у зв,язку з чим п. 1 наказу № 381 від 28.08.2017р. підлягає скасуванню.
При застосуванні п. 3 ст. 40 КЗпП України важливе значення має не кількість застосовуваних до працівника стягнень, а ступінь тяжкості проступку, заподіяна ним шкода та обставини, за яких вчинено правопорушення.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Згідно з наказом № 1155/к від 14.09.2017р. про звільнення охоронника 1 розряду ВО СМБ ОСОБА_1, виданим ДП «ММТП», звільнено ОСОБА_1, охоронника 1 розряду ВО СМБ, 14.09.2017р. на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку (а.с. 117-118).
Як вбачається з наказу № 1155/к від 14.09.2017р. ОСОБА_1 звільнено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, через те, що 09.08.2017 року о 21.05 хв., при несенні служби на посту № 29, в процесі спілкування по службовому телефону з оператором диспетчерської служби ОСОБА_2, охоронець ОСОБА_1 поводився грубо і нетактовно, чим порушив пункт 3.1.12. Правил внутрішнього трудового розпорядку на території ДП «ММТП». 09.08.2017 року в 21.47 хв. при несенні служби на посту № 29, охоронець ОСОБА_1 не дотримувався графіка переміщення жетонів по контрольним точкам, чим порушив пункт 2.14.3. Робочої інструкції охоронця 1-го розряду. Дане порушення було виявлено черговим пульта ОСОБА_10 при перевірці несення служби за допомогою системи відеоспостереження. Па питання оператора диспетчерської служби ОСОБА_2 про причини порушення, охоронець ОСОБА_1 продовжував грубити і погрожувати ОСОБА_11, чим порушив пункт 3.1.12. Правил внутрішнього трудового розпорядку на території Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт». 09.08.2017 року о 22.55 хв. при несенні служби на посту № 29, охоронець ОСОБА_1 користувався мобільним телефоном, чим порушив пункт 2.14.6, Робочої інструкції охоронця 1-го розряду. Дане порушення було виявлено начальником зміни ОСОБА_4 при перевірці несення служби на постах. На питання начальника зміни ОСОБА_4 про причини порушення, охоронець ОСОБА_1Г, поводився грубо і нетактовно, після чого продовжив розмову по мобільному телефону. Таким чином, охоронець ОСОБА_1 порушив п. 3.1.12. Правил ВТР на території ДП «ММТП». Будь-які пояснення щодо цих порушень охоронець ОСОБА_1 давати відмовився (а.с. 117-118).
Згідно з п. 2.14.3. Робочої інструкції охоронця 1-го розряду відділу охорони під час роботи охороннику забороняється порушувати встановлений графік переміщення жетонів по контрольних точках, з якою ОСОБА_1 ознайомлений під підпис.
Однак, суду не надано доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вказаного пункту, а саме графіку переміщення жетонів по контрольних точках при несенні служби на посту № 29, відсутнє і підтвердження, що позивач з ним ознайомлений.
Крім того, роботодавець зазначив, що проступок скоєно ОСОБА_1 09.08.2017 року, а наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності видано 14.09.2017 року, тобто з порушенням місячного строку притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, що є порушенням вимог ст. 148 КЗпП України та такий строк не зупиняється знаходженням особи, наприклад , на лікарняному.
Як встановлено судом з наказу № 1155/к від 14.09.2017р., ОСОБА_1 звільнено за порушення, вчинені до застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оголошеної 28.08.2017р. наказом № 381, з порушенням вимог трудового законодавства, а саме: відповідачем не було дотримано передбачених п. 3 ст. 40, ч. 1 ст. 147, ст. 149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.
Також у наказі не встановлено тяжкість проступку, чи була заподіяна ОСОБА_1 шкода та об,єктивно доведені обставини, за яких вчинено правопорушення, однак судом не встановлено, а відповідачем не доведено, будь-яких реальних негативних наслідків діянь позивача та не представлено на це жодних доказів.
При таких конкретних обставинах, суд вважає, що наказ № 1155/к від 14.09.2017р. про звільнення охоронника 1 розряду ВО СМБ ОСОБА_1Г є незаконним та підлягає скасуванню.
При припиненні трудових правовідносин існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобов'язаний дотримуватись для того, щоб звільнення було законним. Аналізуючи норми КЗпП України, можна сформулювати умови, дотримання яких є обов'язковим для того, щоб звільнення працівника було здійснене в порядку, передбаченому законом. Дотримання цих умов, з одного боку, надають право роботодавцю звільнити працівника, з іншого - виступають гарантіями для працівника від порушень його прав. При звільненні працівника за систематичне невиконання працівником своїх трудових обов'язків без поважних причин (п. 3 ст. 40 КЗпП України) необхідним є отримання роботодавцем попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Це правило встановлене ст. 43 КЗпП України і є необхідною гарантією для працівника.
Відповідно до рішення Первинної профспілкової організації ДП Маріупольський морський торгівельний порт профспілки працівників вугільної промисловості України № 04/09/2017 від 11.09.2017р., в задоволенні подання в.о. директора порту від 30.08.2017р. № 18/305 про надання згоди на притягнення члена ППО ДП ММТП ПРУПУ ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення відмовлено (а.с. 8-9).
Згідно ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, якій розглядає спір.
Таким чином, у зв,язку з тим, що судом визнано незаконними та скасовано п.1 наказу № 324 від 17.07.2017 року, п.1 наказу № 381 від 28.08.2017 року, наказ № 1155/к від 14.09.2017 року, то позивач підлягає поновленню на посаді охоронника 1 розряду відділу охорони служби морської безпеки ДП «ММТП» з 15 вересня 2017 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100 (далі - Порядок).
Так, за п. 8 указаного Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
З урахуванням цих норм, зокрема абз. 3 п. 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.
Враховуючи, що звільнення ОСОБА_1 відбулося 14 вересня 2017 року, середня заробітна плата позивача повинна обчислюватися з виплат, отриманих ним за попередні два місяці роботи, а саме за липень і серпень 2017 року.
Згідно з табелями обліку використання робочого часу і обрахунку заробітку, ОСОБА_1 в липні 2017 року відпрацьовано 23 дні, в серпні 2017р. відпрацьовано 23 дні(а.с. 175-176).
Відповідач надав суду довідку про середній заробіток ОСОБА_1 за останні два місяці роботи з розрахунком середньоденного заробітку, який складає 300,95 гривень за останні два місяці та проти цих розрахунків не заперечувала позивач та його представник.
Премія за липень 2017 року ОСОБА_1 складала 10.5%, що встановлено наказом порту № 384 від 28.08.2017р., за фактично відпрацьований час за окладом 4470,00грн., що становить 469,35грн. (а.с. 174, 175).
У зв,язку із задоволенням позовних вимог ОСОБА_1, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1% від задоволених позовних вимог, а саме 931, 61 гривня, при цьому в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 291, 61 гривня та відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн.
Відповідно до вимог п.2 ,4 ч. 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.
У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 поновлюється на роботі, то в силу ст. 430 ЦПК України та ст. 235 КЗпП України рішення суду в частині поновлення на роботі необхідно допустити до негайного виконання.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 141, 223, 263-265, 430 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку задовольнити.
Визнати незаконними та скасувати, п. 1 наказу державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» № 324 від 17.07.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани та позбавлення премії за липень 2017 року на 100% ОСОБА_1.
Визнати незаконним та скасувати п.1 наказу державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» № 381 від 28.08.2017 року про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_1.
Визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» від 14.09.2017 року №1155/кпро звільнення на підставі ч.3 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_1
Поновити ОСОБА_1 на посаді охоронника 1 розряду відділу охорони служби морської безпеки державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» з 15.09.2017 року.
Стягнути з Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Стягнути з Державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» на користь держави судовий збір у розмірі 291 (двісті дев,яносто одна) гривня 61 копійка.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді охоронника 1 розряду відділу охорони служби морської безпеки державного підприємства «Маріупольський морський торговельний порт» та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Дата складання повного судового рішення 11 грудня 2018 року.

Суддя Курбанова Н. М.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 87500

Державне підприємство «Маріупольський морський торговельний порт», 87510, м. Маріуполь, пр. Луніна, буд. 99,

Первинна профспілкова організація ДП Маріупольський морський торгівельний порт профспілки працівників вугільної промисловості України, 87510, м. Маріуполь, пр. Луніна, буд. 99,