Справа № 682/2715/18
Провадження № 2/682/1005/2018
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2018 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючого судді Зеленської В.І,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
19 вересня 2018 р ОСОБА_3 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_4 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим будинком №84 по вул. Григорія Сковороди в м. Славута Хмельницької області, посилаючись на те, що відповідач відсутній за вказаною адресою з 2008 року без поважних причин, домовленості між ним і позивачкою щодо користування житлом не встановлено.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали і пояснили, що позивачка ОСОБА_2 є власником будинку № 84 по вул. Григорія Сковороди м. Славута Хмельницької області і проживає в ньому з 2003 року. У цьому будинку, крім позивачки, також зареєстрований її син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але з 2008 року у будинку не проживає, добровільно не знявся з реєстрації, що завдає позивачці перешкоди в користуванні житлом. Близько восьми останніх років відповідач за місцем реєстрації не з'являється, участі в утриманні будинку та оплаті за комунальні послуги не приймає. Враховуючи наведені обставини, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом за адресою: Хмельницька область, м. Славута, вул. Григорія Сковороди, 84.
Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомив про причини неявки, відзив на позов не подав.
Відповідно до вимог ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів та, за згодою представника позивача, в порядку заочного розгляду.
Наслідки заочного розгляду справи позивачу та представнику позивача роз'яснені; вони не заперечують проти заочного розгляду
Заслухавши пояснення представника позивача, позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку № 84 по вул. Григорія Сковороди в м. Славута Хмельницької області, що стверджується договором обміну квартири на житловий будинок від 12 грудня 2003 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с.15), витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20 грудня 2003 року (а.с.16), технічним паспортом на житловий будинок (а.с.11-14).
За даними довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області за адресою: м. Славута, вул. Григорія Сковороди, 84 Хмельницької області - зареєстровані позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та її син - відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).
Факт родинних зв'язків між сторонами стверджується свідоцтвом про народження відповідача (а.с.62).
З довідки Пенсійного фонду України вбачається, що ОСОБА_2 отриамує пенсію в мінімальному розмірі - 1435 грн щомісячно (а.с.41).
Відповідно до Повідомлення управління соціального захисту населення Славутської міської ради ОСОБА_2 субсидію не отримує у зв'язку з наявністю працездатних членів сім"ї.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як вбачається з акта, складеного спеціалістами виконавчого комітету Славутської міської ради Хмельницької області 27.07.2018 р, ОСОБА_4 фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, з 2008 року (а.с.13).
Крім того, згідно даних довідки серія 00 № 029583 від 24 березня 2003 року, виданої Державним департаментом України з питань виконання покарань, ОСОБА_4 відбував покарання у місцях позбавлення волі з 16.08.1994 р по 16.08.2002 р. Звідки звільнений по відбуттю строку покарання (а.с.8), що вказує на його схильність до кримінальних правопорушень та аморальний спосіб життя.
Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, Остапйовська т.І. пояснили суду, що ОСОБА_4 понад 8 років в м. Славута і, зокрема, по вул. Г.Сковороди, 84 не проживає, кошти на утримання будинку не надає, виїхав в м. Харків, з позивачкою жодних відносин не підтримує.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-які договори щодо порядку користування належним позивачці будинком між сторонами відсутні.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов'язками щодо предмета спору (стаття 13 ЦПК України ), а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти учасникам процесу в реалізації таких прав та виконанню обов'язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.
Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.
За правилами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з частини першої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Так, відповідачем ОСОБА_4 не надано належних та допустимих доказів того, що в період з 2008 року він з поважних причин не проживає у житловому будинку, який належить позивачці, по вул. Г. Сковороди, 84 в м. Славута Хмельницької області, а також, що його відсутність в указаний період була пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо зняття з реєстрації за вказаною адресою.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Тому, враховуючи наведене, суд знаходить доведеним факт відсутності відповідача без поважних причин в житловому будинку №84 по вул. Григорія Сковороди в м. Славута Хмельницької області понад один рік без поважних причин та відсутність між сторонами будь-яких домовленостей з приводу користування цим будинком.
На підставі наведеного суд знаходить позовні вимоги підставними, законними та обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити.
Позивачка не бажає відшкодування судових витрат.
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 141, 263-265, 273, 282, 289 ЦПК України, ст. 405, 391 ЦК України, суд
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування житлом, а саме: житловим будинком № 84 по вулиці Григорія Сковороди в місті Славута Хмельницької області.
Заочне рішення може бути переглянуте Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про пергляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, неподані заяви про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Зеленська В. І.