РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Заярного А.М.,

за участі секретаря Гресик О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з 01 вересня 2017 року і до закінчення навчання у Московському державному університеті ОСОБА_3 30 червня 2019 року.

Підставами звернення до суду з позовом стало те, що 27.07.1999 року шлюб між батьками позивача було розірвано. 21.10.1996 року від даного шлюбу народилась вона. Починаючи з 01 вересня 2017 року позивач навчається на 1 курсі денної магістратури державної форми навчання факультету політології в Московському державному університеті ім. М.В. Ломоносова з терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2019 року.

Зазначила, що у звязку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, а саме кошти на харчування, проживання та інші необхідна речі для навчання та життя. Її мати самостійно в повні мірі не може забезпечити оплату всіх витрат повязаних з навчанням у вищому навчальному закладі, що знаходиться за межами її постійного проживання. Позивачу відомо, що батько займається самостійним заробітком, від якого має нерегулярний мінливій дохід, а тому має таку можливість та зобовязаний її утримувати під час навчання в учбовому закладі, проте добровільно батько відмовляється надавати їй таку матеріальну допомогу, а тому вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання в розмірі 1000 грн.

16.07.2018 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Розяснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з поштового повідомлення, яке повернулось на адресу суду, 20.07.2018 року позивач ОСОБА_1 та 21.07.2018 року відповідач ОСОБА_2 отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду спавши в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч. 5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповіднодо копії паспорта серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є громадянкою ОСОБА_4 Федерації (а.с.3,4). Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 012712 відповідач ОСОБА_2 являється батьком позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ № 053641 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано 27 листопада 1999 року.

Позивач ОСОБА_1 навчається на даний час на 1 курсі денної магістратури бюджетної форми навчання Московського державного університету імені ОСОБА_3, строк навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою Московського національного університету імені ОСОБА_3 від 13 вересня 2017 року № 581 (а.с.7).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оспорюються.

До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України.

Підстави виникнення обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина визначені в ст. 198 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як зазначено у ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу (ст.201 СК України).

Згідно із частиною 1 і 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2016 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як визначено частиною 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ст.ст. 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх досліджені приходить висновку, що позивач ОСОБА_1 приходиться донькою відповідачу ОСОБА_2 Позивач ОСОБА_1, яка досягла повноліття, продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач відзиву на позовну заяву у визначені судом строки не подав. Отже, суд розцінює поведінку відповідача як таку, що ним не заперечуються позовні вимоги ОСОБА_1, їх розмір та матеріальна можливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу до закінчення позивачем навчання в Московському державному університеті імені ОСОБА_3, а саме до 30 червня 2019 року, але у будь-якому випадку не довше як до досягнення позивачем двадцяти трьох років.

З урахуванням часткового задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись статтями 79, 187, 189-192 і 194-197, 198, 199, 200, 201 СК України, статтями 3, 11, 12, 13, 141, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 89, 259,263-265,430 ЦПК України, Суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в твердій грошові сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грнивень, щомісячно починаючи з 16 травня 2018 року і до закінчення нею навчання в Московському державному університеті імені ОСОБА_3, а саме до 30 червня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а саме з 16.05.2018 року по 16.06.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4).

Суддя: А.М. Заярний