Справа № 203/822/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 серпня 2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Казака С.Ю.,

при секретарі Булеці А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2018 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 01 вересня 2017 року в м. Дніпро на вул. Січеславська Набережна з вини відповідача сталася ДТП, за наслідками якої належний позивачу автомобіль отримав механічні пошкодження, тим самим позивачу завдано майнової шкоди, розмір якої становить 129211,06 гривень. Крім того, позивачем було сплачено з метою захисту своїх порушених прав на відшкодування майнової шкоди 1000 гривень за проведення експертного дослідження з визначення майнової шкоди, завданої власнику КТЗ. Оскільки страховиком відповідача позивачу виплачено страхове відшкодування в розмірі 99000 гривень (ліміт відповідальності страховика 10000 гривень та 1000 гривень франшиза), позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути решту суми завданих йому збитків в розмірі 31211,06 гривень з відповідача, як особи, винної у завданні таких збитків.

В судове засідання сторони не зявились, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Стороною позивача суду подана заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій також вказується на підтримання позовних вимог в повному обсязі та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, причини неявки не повідомив, відзив не подав. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису у відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

01 вересня 2017 року мала місце ДТП за участю автомобілів сторін. Так, відповідач у вказаний день о 12 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Січеславська Набережна в м. Дніпро в районі електроопори №48, в порушення вимог п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням позивача, який зупинився попереду в попутному напрямку, спричинивши пошкодження зазначеним транспортним засобам. Викладені фактичні обставини ДТП, а також вина відповідача в її скоєнні встановлені постановою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року, якою відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Оскільки дана постанова суду набрала законної сили ще 14 листопада 2017 року, викладені в ній фактичні обставини спричинення майнової шкоди та вина відповідача у її спричиненні відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню. (а.с.6)

Факт належності автомобіля НОМЕР_2 позивачу підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.8).

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на час вищевказаної ДТП була застрахована ОСОБА_3 «СК «Перша» на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. (а.с.7, 8-зворот, 9- зворот)

11 жовтня 2017 року судовим експертом проведено експертне дослідження з метою визначення вартості майнової шкоди, завданої позивачу як власнику автомобіля НОМЕР_2, про що складено відповідний висновок №1810/17/17. Згідно такого висновку розмір майнової шкоди з урахуванням втрати товарної вартості, завданої власнику автомобіля НОМЕР_2 внаслідок ДТП, становить 129211 гривень. Вартість проведення вказаного експертного дослідження становила 100 гривень та була сплачена позивачем. (10-17)

21 грудня 2017 року страховиком відповідача ОСОБА_3 «СК «Перша» за заявою позивача від 07 вересня 2017 року прийнято рішення про виплату позивачу як потерпілій особі в порядку ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхового відшкодування в межах встановленої страхової суми (100000 гривень) в розмірі 99000 гривень (за вирахуванням франшизи 1000 гривень) та здійснено таку виплату. (а.с.8-зворот, 9-зворот)

Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень зазначеного вище договору, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09 липня 2010 року №566 (далі Розпорядження).

Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм ст.ст.11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір, який є обовязковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Нормою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обовязок фізичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За змістом ст.17 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обовязкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва поліса.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.

Пунктом 1 Розпорядження встановлено, що розміри страхових сум за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням (після 19 лютого 2016 року) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого.

За змістом ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, повязана із пошкодженням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Згідно ст.ст.35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Положеннями ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, а отже і про можливість задоволення позову в повному обсязі. Свою правову позицію суд мотивує наступним. Так, наведене вище судом чинне на час виникнення та існування спірних правовідносин сторін цивільне законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обовязкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі (власнику іншого транспортного засобу, пошкодженого з вини страхувальника). За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обовязку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обовязок з відшкодування різниці між страховою виплатою та розміром шкоди. При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Що стосується безпосередньо правовідносин сторін по даній цивільній справі, то в ході її розгляду дійсно знайшов підтвердження факт ДТП від 01 вересня 2017 року, яка сталася з вини відповідача, і внаслідок якої останнім завдано позивачу майнової шкоди у вигляді пошкодження автомобіля НОМЕР_3. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на час ДТП була застрахована ОСОБА_3 «СК «Перша» із лімітом відповідальності (страховою сумою) даного страховика в розмірі 100000 гривень. Після звернення сторони позивача до ОСОБА_3 «СК «Перша» із відповідним пакетом документів вказаним страховиком відповідача було виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі, що є максимально наближеним до страхової суми, 99000 гривень (лише за вирахуванням 1000 гривень франшизи). Відтак, страховик відповідача виконав свій обовязок щодо виплати страхового відшкодування в повному обсязі, а оскільки така виплата не покрила весь розмір завданої позивачу майнової шкоди, то у позивача виникло право на стягнення з відповідача різниці між фактично завданою майновою шкодою та виплаченою сумою страхового відшкодування, тобто в розмірі 30211,06 гривень, до якої включається і сума франшизи в розмірі 1000 гривень. З викладених підстав позов в означеній частині позовних вимог є обґрунтованим, доведеним, а отже підлягає задоволенню.

Підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості послуг судового експерта в розмірі 1000 гривень з проведення експертного дослідження з метою визначення вартості майнової шкоди, завданої позивачу як власнику автомобіля НОМЕР_2, за наслідками якого складено висновок №1810/17/17 від 11 жовтня 2017 року. Рішення суду про задоволення даної частини позовних вимог мотивоване тим, вказані витрати за змістом ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.22 ЦК України та з урахуванням фактичних обставин у справі є понесеними позивачем збитками витратами, які позивач змушений був понести для відновлення свого порушеного права, а саме задля забезпечення виплату йому страхового відшкодування, спонукання відповідача до виконання його деліктного зобовязання, а також з метою доведення вартості завданої йому майнової шкоду, в тому числі задля подальшого захисту своїх прав у судовому порядку.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, враховуючи результат вирішення справи, розмір сплаченого позивачем судового збору та розмір судового збору, який мав бути сплачений за подання даної позовної заяви з огляду на положення ст.4 Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», суд на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім при зверненні до суду із даним позовом судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,8 гривень (а.с.1). В той же час, з огляду на положення ст.137 ЦПК України та приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів (рахунок адвоката за надані ним послуги, квитанція про сплату таких послуг позивачем тощо) понесення позивачем заявлених ним витрат на професійну правничу допомогу, а також неподання стороною позивача детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні на його користь з відповідача заявлених ним 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу (а.с.5).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 22, 629, 979, 980, 981, 999, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст.3, 5, 6, 9, 12, 17, 21, 22, 28, 29, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування», ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: 49000, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 31/313) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5, місце проживання: 49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 63/200) в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 01 вересня 2017 року, 30211,06 гривень та вартість послуг експерта з проведення експертного дослідження з визначення вартості майнової шкоди в розмірі 1000 гривень, а всього 31211,06 гривень.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4, місце проживання: 49000, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, 31/313) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5, місце проживання: 49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, 63/200) судовий збір в розмірі 704,8 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне заочне рішення суду складено 20 серпня 2018 року.

Суддя С.Ю. Казак