Ухвала

06 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 1516/4184/2012

провадження № 61-36200ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 16 вересня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду Одеської області від 16 вересня 2014 року в даній справі, з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 325 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження та зазначає про те, що ОСОБА_1 не було відомо про розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Судових повісток та інших процесуальних документів вона не отримувала, оскільки вони надсилалися за помилковою адресою. Про оскаржуване рішення апеляційного суду їй стало відомо лише у лютому 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України 2004 року розгляд судом цивільної справи відбувається у судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

У статтях 74-76 ЦПК України 2004 року врегульовано порядок вручення судових повісток. Згідно зі статтею 76 ЦПК України 2004 року судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

З наданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що повістка про виклик у суд ОСОБА_1, копія рішення від 16 вересня 2014 року надіслані Апеляційним судом Одеської області на адресу: АДРЕСА_1, хоча суду було відомо, що відповідач там не мешкає.

Дійсною адресою проживання ОСОБА_1 на той час була: АДРЕСА_2, що вбачається з копії її паспорта.

Зі змісту статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути поновлений судом в разі пропуску з поважних причин.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Одеської області від 16 вересня 2014 року, оскільки суд апеляційної інстанції, розглянувши справу без належного повідомлення ОСОБА_1, порушив принцип рівності, змагальності сторін як складової права на справедливий судовий розгляд, що передбачено статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Отже, касаційна скарга подана з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.

Відповідно до частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що доводи касаційної скарги підлягають перевірці, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.

Разом із тим, касаційна скарга містить клопотання заявника про зупинення виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 16 вересня 2014 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Згідно зі змістом частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Оскільки наведені в клопотанні заявника доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, то клопотання необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 127, 390, 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Одеської області від 16 вересня 2014 року.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом.

Витребувати з Котовського міськрайонного суду Одеської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 1516/4184/2012.

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання судового рішення задовольнити.

Зупинити виконання рішення Апеляційного суду Одеської області від 16 вересня 2014 року до закінчення касаційного провадження.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак