Справа № 665/1373/18
У х в а л а

"05" вересня 2018 р. Суддя Чаплинського районного суду Херсонської області Пилипенко І.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Чаплинської селищної ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Чаплинської селищної ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що тривалий час користується житловим будинком по вул.. Степова, 15 в с. Магдалинівка Чаплинського району Херсонської області, відкрито та ним володіє, в силу чого вважає, що добросовісно набув право власності на вказане майно. Разом з тим, при зверненні до уповноваженого органу з питань реєстрації речового права, йому було відмовлено у реєстрації за ним права власності у звязку з наявністю в реєстрі заборон та відчужень нерухомого майна, запису про обтяження з якого вбачається що власником даного майна є ОСОБА_2 Вважаючи, що він добросовісно заволодів спірним майном, звернувся до суду з даним позовом у якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок розташований по вул.. Степова, 15 в с. Магдалинівка Чаплинського району Херсонської області та зобовязати Чаплинську державну нотаріальну контору зняти заборону на спірне нерухоме майно, шляхом внесення змін до ЄРЗВ та видати відповідне свідоцтво про право власності.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до чинного процесуального законодавства України, позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, ім'я (найменування) позивача та відповідача; зміст позовних вимог; ціну позову; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.. 175 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги до про визнання права власності на спадкове майно, тобто в позовній заяві не викладені ті юридично значимі факти відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, на основі яких він звертається з позовом, з викладенням обставин щодо якого порушеного права, коли і в чому це виявилось, способи захисту, яких суд може вжити, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог доказів або наявність підстав для звільнення від доказування, внаслідок яких саме дій відповідача, чи/або третіх осіб всупереч яким нормативним актам та з якими правовими наслідками, із зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог доказів або наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивачем не визначено адресу проживання відповідача та не зазначено його дані, що унеможливлює належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи та сприятиме порушенню його прав, що полягає у вилученні з його власності нерухомого майна, що протирічить основним принципам закріпленим Конституцією України щодо недоторканості права власності.

Таким чином, в поданій позовній заяві не викладені обставини в їх обґрунтування відповідно до норм матеріального права, оскільки зміст заяви не містить посилань на норми матеріального права, що підлягають застосуванню у даному випадку, не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені, який характер мають правовідносини, між якими сторонами вони виникли, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.. 4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених, невизнаних або охоронюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, оскільки відповідно до ст.. 15 ЦК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст.. 175 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно конкретизувати вимоги та викласти обставини в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, виходячи з правовідносин, що склалися, які права, свободи чи інтереси позивача були порушені та ким, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст..175 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків протягом пяти днів.

Керуючись ст.ст.175- 177, 185, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Чаплинської селищної ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Пилипенко