РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2790/17

Провадження № 2/643/507/18

28.08.2018 року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.

за участю секретаря Зубко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої власності на частину квартири,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, в якому просила визнати 70/400 частини квартири АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю сторін, визнати за позивачем право власності на 70/400 частини спірної квартири.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі з 04.08.2007 року по 30.03.2015 року, під час якого придбано подружжям у спільну сумісну власність 70/200 частини квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права особистої власності на частину квартири, в якому просив визнати за ним право власності на 700/200 частки квартири АДРЕСА_1. Мотивуючи свої вимоги тим, що під час шлюбу з ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11 грудня 2012 року ним було придбано частину спірної квартири. Проте, кошти на придбання квартири не були спільними. Розрахунок за частину квартири був здійснений виключно ОСОБА_4, які він отримав від своїх батьків, а тому він вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Представник позивача - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити, проти задоволення позову ОСОБА_4 заперечував в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили їх задовольнити, проти задоволення позову ОСОБА_3 заперечували в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, і оцінивши зібрані докази в їх сукупності приходить до наступного.

Судом встановлено, що з 04.08.2007 року сторони перебували у шлюбі, шлюб був зареєстрований у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 457.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано.

70/200 частини спірної квартири належать ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.04.2001 року.

30/100 частини спірної квартири належать доньці сторін - ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 26.04.2010 року.

Також судом встановлено, що за час перебування у шлюбі сторони придбали 70/200 частин квартири АДРЕСА_1, яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 11.12.2012 року, реєстровий №17112, за 40000 гривень.

Згідно ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ,набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом спільного сумісної власності.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, суд погоджується з вимогами ОСОБА_3, та вважає, що 70/200 частини квартири АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Щодо вимог ОСОБА_4 про визнання права особистої власності на частину спірної квартири, суд зазначає наступне.

Згідно п.3. ч.1 ст. 57 СК України особистою власністю дружини та чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Позивачем ОСОБА_4, всупереч вимогам ст.ст. 76,81 ЦПК України, не надано суду доказів, що спірна частина квартири була придбана за його особисті кошти. Суд відхиляє заяву ОСОБА_6 про те що, кошти ОСОБА_4 отримав від своїх батьків, так як жодних належних доказів цього факту суду не надано та матеріали справи не містять.

Таким чином, суд приходить до висновку, що 70/200 частини квартири АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки така набута одним із подружжя в період перебування у шлюбі, в порядку виконання зобов'язань за договором купівлі-продажу.

Приймаючи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 70/400 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку розподілу спільного майна подружжя.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права особистої власності на частину квартири задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 70/400 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку розподілу спільного майна подружжя.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце мешкання: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце мешкання: АДРЕСА_1.

Суддя Н.В. Єрмак