справа № 2-461/11
провадження №4-с/489/52/18
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

за участю:

боржника ОСОБА_1,

державного виконавця Севастьянової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_1 про визнання дій старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Севастьянової Юлії Володимирівни неправомірними та зобов'язання скасувати постанови,

встановив:

Скаржник звернувся до суду із скаргою в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Севастьянової Ю.В. неправомірними та зобов'язати скасувати постанови від 12.07.2018 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві полювання та користування вогнепальною зброєю.

Скаргу мотивує тим, що 25.04.2018 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на його заробітну плату відповідно до виконавчого листа № 2-461/11, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва 25.03.2017, про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно. 12.07.2018 державний виконавець виніс постанови, якими встановив тимчасові обмеження його прав, а саме в праві керування транспортними засобами, виїзду за межі України, полювання та користування вогнепальною зброєю. Вказані постанови вважає неправомірними, оскільки заборгованість по аліментам виникла станом на 25.04.2017, тобто до внесення змін до ст.ст.11, 71 Закону України «Про виконавче провадження». Тому, відповідно до ст.58 Конституції України положення вказаного Закону до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05.11.2018 скаргу прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 19.11.2018 до участі в справі в якості заінтересованої особи залучено стягувача ОСОБА_3

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав та просив задовольнити.

Державний виконавець в задоволенні скарги просила відмовити з підстав, наведених у відзиві. Вказавши, що обмеження прав боржника встановлені у відповідності до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, відзиву (заперечень) на скаргу не надала, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином, що не перешкоджає розгляду скарги за її відсутності.

У ході розгляду скарги встановлено, що на примусовому виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження № ВП № 53706353 з примусового виконання виконавчого листа № 2-46/11, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва 22.03.2017, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 12.08.2010 і до повноліття дитини.

Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа відкрито 06.04.2017, що підтверджується відповідною постановою.

25.04.2017 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно цієї постанови заборгованість боржника зі сплати аліментів станом на 01.04.2017 становить 45851,26 грн.

12.07.2018 державним виконавцем винесено чотири постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві полювання та у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Із змісту вказаних постанов вбачається, що у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 12.07.2018 за період з 12.08.2010 по 01.05.2018 складає в сумі 52781,07 грн., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Розрахунком державного виконавця від 19.10.2018 № 61972 підтверджується, що станом на 01.04.2017 заборгованість по аліментам складає 45851,26 грн., а станом на 01.09.2018 - 35841,25 грн.

У ході розгляду скарги з пояснень учасників справи встановлено, що поточна заборгованість зі сплати аліментів в боржника відсутня, а вказана державним виконавцем в розрахунку від 19.10.2018 заборгованість виникла станом на 01.04.2017.

Державний виконавець пояснила, що так як розмір заборгованості по аліментам перевищував сукупний розмірі платежів за шість місяців, вона за заявою стягувача, відповідно до чинної на той момент редакції ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», винесла постанови від 12.07.2018.

Вирішуючи вказаний спір суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 447 та ч.1 ст. 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частинами 1, 2 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Законом України від 07.12.2017 № 2234-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», (далі - Закон від 07.12.2017 № 2234-VIII), який набрав чинності з 06.02.2018, статтю 11 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено частиною четвертою такого змісту: «Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин дев'ятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження».

Відповідно до вимог ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону від 07.12.2017 № 2234-VIII, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

В ході розгляду скарги встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів в боржника ОСОБА_1 утворилася до 01.04.2017, тобто до відкриття виконавчого провадження (постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2017), та поточна заборгованість відсутня.

Таким чином, державний виконавець не мав правових підстав для застосування до заявника обмежень, встановлених ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження поточна заборгованість по аліментам відсутня.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення скарги шляхом визнання неправомірними дій державного виконавця з винесення оскаржуваних постанов, так як їх винесено з порушенням вимог ч.4 ст.11, ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», та їх скасування, що відповідає способу захисту порушеного права.

Доводи заявника, які ґрунтуються на положеннях ст. 58 Конституції України, суд вважає помилковими, оскільки для застосування державним виконавцем заходів, визначених ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначальним чинником є факт наявності заборгованості у встановленому розмірі, обчислення якого відповідно до ч.4 ст.11 вказаного Закону здійснюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається із матеріалів поданої заявником скарги, зокрема квитанції про сплату № 43443 від 29.10.2018, при зверненні до суду він сплатив судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Поданою до суду заявою від 17.12.2018 заявник просив повернути судовий збір за результатами розгляду скарги, як помилково сплачений.

Враховуючи, що ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» не передбачено справляння судового збору за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд вважає можливим вирішити питання щодо повернення помилково сплаченого заявником розміру судового збору.

Будь яких інших судових витрат, пов'язані з розглядом скарги, суду заявлено не було.

Керуючись статтями 447, 450, 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Севастьянової Ю.В. щодо винесення 12.07.2018 постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання та постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Скасувати постанови старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Севастьянової Ю.В. від 12.07.2018, винесені у виконавчому провадженні ВП № 53706353, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, у праві виїзду за межі України, у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Повернути ОСОБА_1 помилково сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.), згідно квитанції про сплату № 43443 від 29.10.2018, сплачений через АТ «Державний ощадний банк України», МФО 300465.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі п'ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали складено 21.12.2018.

Суддя І.В.Коваленко