АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 643/13340/17 (категорія: інші)

Провадження № 22ц/790/4129/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого: - ОСОБА_1,

суддів: - ОСОБА_2

- ОСОБА_3,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 травня 2018 року (суддя Довготько Т.М.)

у цивільній справі (№ 643/13340/17) за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 Мзія Єфремівни до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління у Харківській області, треті особи : Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_4

про визнання недійсними та скасування електронних торгів та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив:

17 жовтня 2017 року ОСОБА_6 і ОСОБА_8 звернулися у суд з вказаним позовом, в якому, уточнивши його 03.11.2017 року, просили визнати незаконними дії Московського ВДВС м.Харкова ГТУЮ та скасувати результати електронних торгів за протоколом №287872 про проведення електронних торгів по лоту №236126 від 28.09.2017року, проведених державним підприємством «СЕТАМ» з продажу громадянину ОСОБА_4 квартири №34, яка розташована в будинку №45 по вул. Героїв Праці м. Харкова, а також просив зобовязати Московський ВДВС м.Харкова відстрочити до 01.06.2018 року погашення боржником ОСОБА_6 боргу в розмірі 384000 грн. перед ПАТ «Укрсоцбанк» по іпотечному договору.

В період розгляду справи представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_9 звернувся 18 травня 2018 року до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, в якій проживають позивачі, вказуючи, що ОСОБА_4, який оформив право власності на квартиру, намагається нею фактично заволодіти, змінити замки вхідних дверей, може і має намір розпорядитися квартирою на власний розсуд, в тому числі і відчужити її іншим особам, які зможуть їх виселити, а це призведе до неможливості виконати рішення після справедливого та неупередженого розгляду справи.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 21 травня 2018 року заяву задоволено частково, суд заборонив ОСОБА_10 відчужувати квартиру АДРЕСА_2, яка належить йому на праві власності.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду і відмовити в задоволені заяви ОСОБА_11 про забезпечення позову відмовити, вказуючи, що вони неспівмірні із позовними вимогами, а невжиття заходів не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилається на те, що застосовані заходи забезпечення позову не можна вважати співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову не могло ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду.

Предметом судового розгляду є визнання незаконними дій державного виконавця та скасування електронних торгів, зобовязання ВДВС відстрочити виконання зобовязань зі сплати заборгованості. Позивач не просить визнати недійсними прилюдні торги, а тому накладення арешту на майно порушують права його власника та є втручанням держави у здійснення права власності.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, причину неявки не повідомили. Зокрема, позивачі ОСОБА_6 і ОСОБА_7, в інтересах яких судом вжиті оскаржені третьою особою заходи забезпечення позову, судові повістки отримали 06.08.2018 року, тобто завчасно, а відтак мали вдосталь часу для реалізації своїх процесуальних прав та обовязків, проте жодних заяв, клопотань, заперечень не подали.

Зважуючи на викладене та приписи ст. ст. 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за їх відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскарженого судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення за таких підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував висновок про наявність підстав для їх вжиття посиланням на положення ст.ст. 149, 150 ЦПК України і вказував, що між сторонами виник спір, що вид заході забезпечення позову має бути спів мірним із заявленими позивачами вимогами, що відчуження квартири призведе до ускладнень захисту прав позивача.

Однак з такою ухвалою колегія суддів погодитися не може у звязку з невідповідністю викладеним в ухвалі висновків суду обставинам справи, порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно вимог частини 3 статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак зазначені вимоги закону судом не дотримані, оскільки ОСОБА_6 і ОСОБА_8 звернулися з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а не до ОСОБА_10, на чиє майно суд за їх заявою наклав заборону.

Крім того, вжиті за заявою представника позивача ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_9 заходи забезпечення вказаного позову не впливають на майбутнє виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки аналіз змісту позовних вимог і вжитих судом заходів забезпечення позову свідчить про відсутність ускладнень, які можуть перешкодити «виконанню» майбутнього рішення «про визнання незаконними дій Московського ВДВС, скасування результатів електронних торгів за протоколом №287872 по лоту №236126 від 28.09.2017 року і зобовязанням Московського ВДВС відстрочити погашення боржником ОСОБА_6 заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк» у разі можливого відчуження майна третьої особи.

Жодних вимог до ОСОБА_10 та прав на набуте ним у передбаченому законом порядку майно, на розпорядження яким суд наклав заборону, позивачі не заявляли.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 21 травня 2018 року скасувати.

Відмовити у задоволення заяви від 18.05.2018 року представника позивача ОСОБА_6 ОСОБА_9 про вжиття заходів забезпечення позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: Н.П. Пилипчук

ОСОБА_3