Дата документу 05.09.2018
Справа № 320/5791/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі головуючого - судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на дитину та дружину,

за участі:

відповідача ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь: - аліменти на утримання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; - аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку; - витрати на правову допомогу в сумі 500 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що з 14.10.2016 сторони перебувають у зареєстрованих шлюбних відносинах. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з позивачкою. З народження дитини відповідач періодично приходить до неї та дитини, спільне господарство не ведуть. Інших осіб, які б мали можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини в неї не має. Відповідач є приватним підприємцем за станом свого здоров'я та матеріальним станом в змозі сплачувати аліменти, аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчим документом з нього не проводиться, однак ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не надає коштів на її та дитини утримання, у зв'язку із чим позивачка вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на дитину, на утримання матері сплачувати кошти відмовляється, оскільки він є приватним підприємцем, його дохід складає приблизно 5-6 тис. грн. в місяць, після сплати коштів на утримання дитини і дружини в розмірі, вказаному позивачкою, залишиться розмір коштів, які не будуть забезпечувати потреби відповідача.

Суд вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

Згідно копії свідоцтва про шлюб, 14.10.2016 Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 895, між сторонами зареєстровано шлюб. /а.с. 4/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони по справі є батьками малолітньої - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. /а.с.5/.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Дитина проживає разом з матір'ю, про що свідчить довідка начальника СП ЖЕУ ПрАТ «Мелітопольбуд» від 19.07.2018 № 161. /а.с. 6/.

З урахуванням викладених обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, приймаючи до уваги те, що відповідач позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на дитину визнав, визнання ним даних позовних вимог не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягувати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 - у розмірі 1/4 частки всіх видів його доходу, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 75 Сімейного Кодексу України, подружжя повинно матеріально підтримувати одне одного.

В силу ст. 84 Сімейного Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, є приватним підприємцем, отримує регулярний дохід, на теперішній час з нього стягнено аліменти на утримання дитини.

У зв»язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивачка не має змоги працювати і утримувати себе.

Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, а також, що даним рішенням з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили.

З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/5 частини від доходу відповідача.

Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду позивачем наданий договір про надання юридичної допомоги № 53 від 23 липня 2018 року, товарний чек від 23 липня 2018 року.

Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 500 грн.

Також, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 9, 10, 18, 81,89, 258, 264, 265, 268, 352-356 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на дитину та дружину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на утримання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку /доходу/, щомісяця, починаючи з 23 липня 2018 року і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 500 /п'ятсот/ гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір на користь держави в сумі 704 /сімсот чотири/ гривні 80 копійок.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 10.09.2018.

Суддя: Ю.В. Ковальова