Справа № 191/4402/18
Провадження № 2/191/1251/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Силкіної Ю.Г.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Синельниківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай), в якому просить визнати за ним, право на земельну частку (пай), розміром 6,05 умовних кадастрових гектарах із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Комунар», відповідно до державного акту на право колективної власності виданого Кислянською сільською радою та зареєстрованого в Синельниківський районній раді народних депутатів від 13 лютого 1995 року №134.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він, ОСОБА_1 почав свою трудову діяльність з 1988 року у колгоспі «Комунар». Про зазначені факти свідчить архівна довідка від 01.06.2018 року №В-15. Обіймав різні посади. У 1995 році землю колгоспу було передано у колективну власність та видано Державний акт на право колективної власності сільськогосподарському підприємству «Комунар» Кислянської сільської ради та зареєстровано в Синельниківський районній раді народних депутатів 13 лютого 1995 року за № 134. Коли розпочалася процедура розпаювання землі, він спілкувався з керівником КСП і йому повідомили, що він не має право на отримання належної йому земельної частки (паю). У червні 2018 року, за рекомендаціями колишніх колег, він звернувся до Відділу Держгеокадастру у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з метою з'ясування наявності або відсутності його у списках-додатках до державного акту на право колективної власності на земельну ділянку. Відповідно до отриманої інформації йому стало відомо про наявність його у списках додатках до державного акта на право колективної власності на земельну ділянку під №654. У звязку з зазначеним просить позовні вимоги задовольнити.

Позивач в підготовче і судове засідання не зявився, однак до його початку підготовчого судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Просив вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, однак до його початку надала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, працював і був членом КСП «Комунар» Кислянської сільської ради Синельниківського району з 1988 року по 1995 року, що підтверджується Архівною довідкою №В-15 від 01.06.2018 року.

З довідки №31-4-0.26-984/114-18 від 06.06.2018 року вбачається, що в державному акті на право колективної власності на землю колективного сільськогосподарського підприємства «Комунар», який видано Кислянською сільською радою та зареєстровано в Синельниківській районній раді народних депутатів 13 лютого 1995 року за №134, ОСОБА_1, в списку додатку до державного акту, який знаходиться у відділі у Синельниківському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, значиться під №654.

З довідки №1278/114-18 від 30.11.2018 року вбачається, що середній розмір паю по КСП «Комунар» та території Кислянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області складає 6,05 ум.кад.га.

В списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю (серія ДП СВ №0000011) виданого КСП «Комунар» для сільськогосподарського використання відповідно до рішення 15 сесії ХХІ скликання Кислянської сільської ради народних депутатів від 15.12.1993 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів за №134 від 13.02.1995 року, громадянин ОСОБА_1 значиться під №654.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_1 не видавався, земельну частку (пай) КСП «Комунар» він не отримував.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до п. 5 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям передбачена видача сертифікатів на право на земельну частку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно до ст. 3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами.

Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи рай держадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439.

Згідно роз'яснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

Таким чином, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на вищевказану земельну ділянку, тому у відповідності до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право позивача шляхом винесення рішення про визнання за позивачем права на земельну частку (пай).

На підставі викладеного та ст. 373 ЦК, ст. 123, 152 ЗК України, керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків : НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), розміром 6,05 умовних кадастрових гектарах із земель колективного сільськогосподарського підприємства «Комунар» Кислянської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право колективної власності виданого Кислянською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в Синельниківській районній раді народних депутатів від 13 лютого 1995 року за №134.

На рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подана апеляційна скарга . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_2