Справа № 336/4540/17
Провадження № 2/336/3276/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» листопада 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді Голубкової М.А.

за участю

секретаря судового засідання Когут С.І.

представника позивача ОСОБА_1О,

відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання матері, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом уточненим в процесі розгляду, в якому зазначає, що вона ОСОБА_5 є матірю відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вказує ОСОБА_5 вона отримує пенсію за віком, а з 16.03.2017 року стала інвалідом першої групи, загального захворювання та є непрацездатною, що підтверджує довідкою МСЕК.

Посилаючись на незадовільний стан здоровя, позивач вказує, що фактично прикута до ліжка, потребує постійного стороннього догляду у звязку з чим вимушена наймати доглядальницю. Кожного місяця купує високовартісні ліки, які необхідні у звязку з її захворюванням.

Як вказує позивачка, ОСОБА_2 матеріальної та фізичної допомоги їй не надає, хоча має задовільний стан здоровя, є працездатним, інших утриманців не має, а тому має змогу надавати їй матеріальну допомогу.

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку останнього.

У судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_1О, наполягала на заявленому позові.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання матері в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, та просив перерахувати вже стягнуті заочним рішенням від 16.11.2017 року з нього аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку на корись матері.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та наявних доказів.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином позивачки ОСОБА_5, про що 19.02.1980 року Олександрівським районним у м.Запоріжжі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Запорізькій області складено актовий запис № 190.

Позивачка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, досягла пенсійного віку і є непрацездатною.

Відповідно до довідки МСЕК від 16.03.2017 року позивачці ОСОБА_5 встановлено першу групу інвалідності, інвалідність встановлено безстроково. ОСОБА_6, відповідно до вказаного висновку, потребує постійного стороннього нагляду, перебуває на спостереженні у лікаря невролога.

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 21051 нейрохірургічного відділення вбачається, що ОСОБА_7 станом на 11.01.2017 року має такий діагноз, мовою оригіналу: «экстрамедуллярная опухоли на уровне д3-д5 справа (продолженный рост переходной менингиомы). Нижняя параплегия. Нарушение функции тазовых органов по типу задержки. Нейротрофический с-м. Постоперационный перидурит на верхнегрудном уровне. Операция 2011.

З виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 657 нейрохірургічного відділення вбачається, що ОСОБА_7 станом на 01.03.2017 року має такий діагноз, мовою оригіналу; «Постоперационный арахномиелит на верхнегрудном уровне. Состояние после удаления продолженного роста переходной менингиомы. Нижний параплегия. Нарушение функции тазовых органов по типу задержки. Нейропатический болевой с-м. Нейротрофический с-м. Состояние после операции 30.11.2016 г. Операция 2011.»

Стаття 202 СК України визначає підстави виникнення обов'язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків, а саме повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Стаття 203 СК України передбачає, що дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ст. 205 СК України Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Таким чином суд вважає доведеним факт, перебування осіб у родинних відносинах, непрацездатний та тяжкий стан здоровя позивача, відсутність матеріальної допомоги з боку повнолітнього сина.

З досліджених матеріалів суд не встановив підстав для звільнення відповідача від обовязку утримувати непрацездатну матір.

В матеріалах справи відсутні наявні відомості про перебування на утриманні ОСОБА_2 прийомної доньки інваліда.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання ґрунтуються на законі, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені доказами, розмір заявлених вимог чинному законодавству не протирічить.

Відповідно до ст.. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Аналізуючи викладені норми суд приходить до висновку про необхідність застосування положень ч.1 ст. 191 СК України при вирішенні питання, щодо задоволення вимог позивачки про стягнення аліментів з відповідача починаючи з дня подачі позову.

З огляду на вказані обставини, з наданих та досліджених доказів суд встановив передбачені законом підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Позивач, як одержувач аліментів, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст .191, 202,203,205 Сімейного Кодексу України , суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про стягнення аліментів задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання матері у розмірі 1/6 частини всіх доходів ОСОБА_8 , починаючи з 18.04.2018 р.

Визнати виконавчий лист № 336/4540/17 від 16.11.2017 р. виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2 аліментів на утримання матері у розмірі 1/4 частини всіх доходів таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Голубкова М.А.