Головуючий суду 1 інстанції - Стеценко О..С.
Доповідач -Суддя доповідач: луганська В.М.
Справа № 420/23/18
Провадження № 22-ц/810/271/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Дронської І.О., Єрмакова Ю.В..,

за участю секретаря: Перишкіна Т.М.,

учасники справи:

позивач : ОСОБА_2

відповідач - Новопсковська селищна рада Новопсковського району Луганської області

відповідач - ОСОБА_3

третя особа - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 01 серпня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4,

в с т а н о в и в:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду Луганської області з вказаними вимогами, в обґрунтування яких зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.10.2017 року. Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 451/1000 частки квартири АДРЕСА_3, яка належала їй на праві власності на житло, виданого 12.11.1993 року органом приватизації при Новопсковсьму бюро технічної інвентарізації. ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Постановою нотаріуса від 04.01.2018 року йому було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що способом захисту прав є визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері та оскільки брат та сестра, які також є спадкоємцями першої черги після смерті матері спадщину не прийняли, батько, який на момент смерті проживав з матір'ю помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12.12.2017 року. Позивач не міг своєчасно скористатися правом на прийняття спадщини, оскільки з 1990 року перебував за межами України - на території Російської Федерації, оскільки був там працевлаштований. Просив суд визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 01 серпня 2018 року у задоволенні вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2, який діє через представника - ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в оскаржуваному рішенні судом не надано належної оцінки поданих позивачем доказів пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. На підтвердження поважності пропуску строку позивачем було надано трудову книжку НОМЕР_3 та вкладення до трудової книжки НОМЕР_4, з яких вбачається, що з 1990 року по теперішній час він перебуває за межами України, а саме проживає та офіційно працює в Російській Федерації. Посилання суду на ту обставину, що позивач особисто звертався до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини після померлого батька у 2014 році, спростовуються його обізнаністю про пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, а також необхідністю його поновлення в судовому порядку, що потребувало значного часу, який у позивача був відсутній через необхідність виїзду до РФ на роботу. У зв'язку з викладеним просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 01 серпня 2018 року та ухвалити нове, яким визначити ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю три місяці з моменту набрання судовим рішенням сили.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3 зазначила, що після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилася спадщина у вигляді 451/1000 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого 12 лютого 1993 року органом приватизації при Новопсковському РТП. ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, також належала частка 451/1000 на вказану квартиру. ОСОБА_7 належала частка квартири у сумі 902/1000, яку у відповідності до заповіту він заповідав їй. Про наявність заповіту ОСОБА_2 знав, оскільки, вона неодноразово йому про це повідомляла та пропонувала викупити в нього його частку квартири, на що він постійно відмовлявся від її пропозиції. Твердження позивача що він не зміг своєчасно скористатися своїм правом на прийняття спадщини з тієї причини, що проживає та працює на території Російської Федерації, не заслуговують на увагу, оскільки позивач є громадянином України, періодично перетинав держаний кордон України, приїздив у гості та на свята, мав можливість вчинити дії щодо прийняття спадщини шляхом надіслання заяви поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Просила суд залишити судове рішення Новопсковського районного суду без змін, а скаргу без задоволення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судового повідомлення. Його представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про місце та час судового засідання був повідомлений. На адресу апеляційного суду надійшла заява від представника апелянта про відкладення розгляду справи у зв'язку з його участю в іншій справі.

Представник Новопсковської селищної ради в судове засідання не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином в порядку, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника селищної ради.

ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час і місце повідомлений належним чином в порядку.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися, про місце і час була повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення судового повідомлення.

Колегія суддів судової палати вважає можливим розглядати справу за відсутності апелянта та його представника, оскільки вони повідомлені про місце та час судового засідання, а наведені причини відкладення розгляду справи не є поважними. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про місце та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені наступні обставини: відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_9, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7

Зі свідоцтва на право власності на житло вбачається, що квартира АДРЕСА_2, належала: ОСОБА_7 -25 кв.м., ОСОБА_5 - 25 кв.м., ОСОБА_2 - 5,4 кв.м.

Заповітом від 13.06. 2000 року ОСОБА_4 заповів квартиру АДРЕСА_2, яка йому належить на праві власності, загальною площею 55,4 кв.м. ОСОБА_3

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.01.2018 року приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_5, оскільки після спадкодавця наявні інші спадкоємці - ОСОБА_7, який прийняв спадщину згідно ч. 3 ст. 1268, ст. 1270 ЦК України, син ОСОБА_4 і донька ОСОБА_3 Спадкоємець ОСОБА_2 у шестимісячний строк не звернуся до нотаріуса про прийняття спадщини.

З трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що позивач був працевлаштований на підприємствах, що розташовані в РФ, у період часу з 08.06.2003 року по 24.09.2004 рік, з 01.02.2007 року по 30.08.2012 рік , з 16.05.2013 року по 01.10.2014 рік, з 24.09.2015 року по 10.01.2018 рік.

Зі спадкової справи № 205/2014 до майна ОСОБА_7 вбачається, що 19.12.2014 року ОСОБА_2 особисто звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після батька ОСОБА_7

23.12.201 4року з заявою про прийняття спадщини після батька ОСОБА_7 звернулась ОСОБА_3

13.01.201 року з заявою про прийняття спадщини після батька ОСОБА_7 звернувся ОСОБА_4

08.09.2017 року приватним нотаріусом Чернявською І.В. видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.09.2017 року відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину ОСОБА_4, оскільки на спадкове майно є заповіт.

Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не було вчинено будь-яких дій для прийняття спадщини з моменту її відкриття ІНФОРМАЦІЯ_4 і до закінчення шестимісячного строку.

Колегія суддів судової палати погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Як підставу звернення до суду позивач вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла його мати - ОСОБА_5 Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді 451/1000 квартири АДРЕСА_4. Він не зміг своєчасно скористатися своїм правом на прийняття спадщини після смерті матері, оскільки з 1990 року перебуває за межами України, проживає та працює в Російській Федерації.

Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що перешкод у позивача для прийняття спадщини не було. Велика відстань між місцем проживання спадкодавця та спадкоємця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Безпідставними є посилання скаржника, що він тривалий час перебував за межами України, що підтверджується трудовою книжкою, оскільки скаржником не надано належних та допустимих доказів обставин, які б перешкоджали скаржнику звернутися з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому судове рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків судів першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374,375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 01 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2018 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді : І.О. Дронська

Ю.В. Єрмаков