БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 /49040, АДРЕСА_1/ до ОСОБА_3 /49040, АДРЕСА_2/ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири, у розмірі 43 458,00 (сорок три тисячі чотириста п'ятдесят вісім) гривень 00 копійок, моральну шкоду в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 640,00 (шістсот сорок) гривень 00 копійок та витрати на проведення оцінки вартості матеріального збитку від пошкодження оздоблення приміщення житлової квартири, вчиненого внаслідок залиття у розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок, а всього 48 298 (сорок вісім тисяч двісті дев'яносто вісім) гривень 00 копійок.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1. Відповідач є власником квартири НОМЕР_1 в тому ж будинку, яка розташована поверхом вище. 26 травня 2017 року квартиру позивача було затоплено. В цей момент в квартирі нікого не було, оскільки позивач була на роботі в нічну зміну. Про факт затоплення їй по телефону повідомила сусідка з нижнього поверху, яку також затопило. Після цього ОСОБА_2 невідкладно відпросилася з роботи та прибігла додому. Сусіди вже викликали Аварійну бригаду, яка і встановила, що затоплення 5,4,3 та навіть 2 поверху під'їзду відбулося з квартири НОМЕР_1 на шостому поверсі. В цю ж ніч позивач звернула увагу Відповідача на завдану ним шкоду та отримала запевнення, що заподіяна шкода буде відшкодована найближчим часом. Проте, своє зобов'язання Відповідач досі не виконав.

12.01.2018 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Дану ухвалу направлено сторонам у справі, а відповідачу разом з копією позову та додатків.

Позивачем копія ухвали про відкриття спрощеного провадження отримана 13.01.2018 року, від відповідача поштовий конверт повернувся з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вимоги щодо строку розгляду справи не кореспондуються з положеннями ст. 278 ЦПК України, яка встановлює строки подання заяв сторін по суті справи, які, в свою чергу, залежать від часу отримання ухвали про відкриття провадження, надісланої рекомендованим листом з повідомленням учасникам справи, згідно ч. 11 ст. 272 ЦПК України, часу отримання заяв сторін по суті справи, які ними надсилаються в порядку ч. 4 ст.178, ч. 3 ст. 179, ч. 3 ст. 180, ч. 3 ст. 181 ЦПК України іншим учасникам справи. В цей же час, суд не може обмежити право сторін на подання заяви по суті справи лише з підстави спливу строку, передбаченого ст. 275 ЦПК України, якщо ухвалу про відкриття спрощеного провадження, заяву по суті справи іншої сторони, отримано такою стороною з поважних причин за межами цього строку, оскільки це призведе до порушення процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 27.02.2008 року № 2/125-08, копією витягу КП «ДМБТІ» за реєстраційним номером 22949191 від 16.04.2008 року та довідкою КП «Жилсервіс - 2» ДМР від 03.10.2017 року про склад сім'ї.

Відповідно до Акту про залиття, що трапилось в квартирі №20 від 21.07.2017 року, затвердженого головним інженером КП «Жилсервіс-2» ДМР ОСОБА_4, комісією в складі начальника ВТВ ОСОБА_5, старшого майстера ОСОБА_6, інженера ОСОБА_7 було встановлено, що квартира позивача 26.05.2017 року була залита внаслідок недбалості мешканця квартири НОМЕР_1, яка знаходиться поверхом вище. Після залиття в квартирі позивача виявлено пошкодження: 1) кухня - відсутня електроенергія, відшарування плитки на підлозі; 2) коридор - відсутня електроенергія, відшарування штукатурки на стелі; 3) коридор - відшарування шпалер на стіні; 4) велика спальня - відшарування стелі; 5) спальня - біля вікна відшарування шпалер; 6) спальня - стіна біля входу, відшарування шпалер; 7) спальня - відшарування штукатурки на стелі; 8) санвузол - відсутня електроенергія.

Згідно зі звітом та висновком про оцінку вартості об'єкта: збиток, внаслідок залиття жилої квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 01.12.2017 року, складений ПП «Новомосковське бюро експертної оцінки» оцінювачем ОСОБА_8 вартість проведення ремонту становить 43 458,00 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем до суду не надано будь-яких доказів того, що залиття відбулось не з його вини, чи він добровільно відшкодував збитки, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи.

Зі слів позивача, відповідач погодився відшкодувати заподіяну шкоду в добровільному порядку. Проте, на час звернення з даною позовною заявою відповідачем не відшкодована завдана шкода позивачу.

Таким чином, на відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду завдану залиттям квартири на загальну суму 43 458,00 грн. 00 коп., а також 1200 грн. 00 коп. за проведення експертизи про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого майна.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в пункті 5 роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, яка завдала моральної шкоди позивачу, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 3-5, 12, 77, 81, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИЛА:

Позовні вимоги ОСОБА_2 /49040, АДРЕСА_1/ до ОСОБА_3 /49040, АДРЕСА_2/ про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 43 458,00 грн. 00 коп., моральної шкоди у розмірі 3000 грн. 00 коп., вартість проведення експертизи в розмірі 1200 грн. 00 коп., а всього 47 658 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1280 грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Шевцова