набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/1455/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Чаплинка, Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Херсонської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 селищної ради Херсонської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись на те, що 12.07.2004 року померла її бабуся ОСОБА_5 Після смерті баби відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, що розташована на території Балтазарівської сільської ради, яку згідно заповіту від 05.08.2003 року бабуся заповіла їй. Строк для прийняття спадщини нею був пропущений, однак коли вона звернулася до нотаріуса, їй була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.08.2018 року, у звязку із тим, що неможливо встановити родинні відносини із спадкодавцем. З огляду на те, що вона має право успадкувати земельну ділянку за заповітом, але через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку.

Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, площею 4,072 га., (державний акт на право на земельну ділянку серії ІІІ- ХС №036682, виданий ОСОБА_4 райдержадміністрацією 20.01.2002 року), що розташована на території Балтазаріваської сільської ради Чаплинського району, Херсонської області.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав зазначених в позовній заяві, а також вказав, що про заповіт ОСОБА_3 знала, оскільки разом із померлою ОСОБА_5 ходила до сільської ради його укладати; до державного нотаріуса не зверталась із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що її прийняла. Правовстановлюючого документу на земельну ділянку вона немає.

Представник відповідача ОСОБА_4 селищної ради в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії заповіту від 05.08.2003 року, посвідченого секретарем виконкому Балтазарівської сільської ради ОСОБА_5, здійснила заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповіла державний акт на право на земельну ділянку серії ІІІ- ХС №036682, виданий ОСОБА_4 райдержадміністрацією 20.01.2002 року своїй онучці ОСОБА_5.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Балтазарівською сільською радою ОСОБА_5 померла 12.07.2004 року..

Згідно довідки ОСОБА_4 селищної ради від 27.08.2018 року ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до листа державного нотаріуса ОСОБА_4 державної нотаріальної контори від 15 листопада 2018 року, яка витребувана судом після смерті ОСОБА_5, померлої 12 липня 2004 року, ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась. До ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ніяких заяв про прийняття спадщини, про відмову від спадщини або заяв на видачу свідоцтва про право на спадщину не надходило. Відомостями щодо фактичного прийняття спадщини нотаріальна контора не володіє.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.08.2008 року, виданої державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 слідує, що вивчивши документи, поданій їй 16.08.2018 року ОСОБА_3 щодо оформлення спадщини на земельну ділянку, розташована на території Балтазарівської сільської ради встановлено, що згідно довідки, виданої ОСОБА_4 селищною радою від 03.07.2018 року спадкодавиця ОСОБА_5 на день смерті проживала одна. Спадкова справа ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою не заводилась, у встановлений законодавством строк ніяких заяв про прийняття спадщину не надходило. Спадкоємцем не надано документу, який би підтверджував право власності спадкодавці на земельну ділянку, також не надано ніяких документів, які б підтверджували родинні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Таким чином, ОСОБА_3 пропустила встановлений ст..1270 ЦК України строк для прийняття спадщини.

За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

З урахуванням цих норм суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, виходячи із підстав позову та встановлених обставин, і залежно від встановленого вирішити питання про обґрунтованість позовних вимог, дотримання строків звернення до суду за захистом порушених прав тощо.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_5, яка померла 12 липня 2004 року, відкрилась спадщина, до складу якої входить спірна земельна ділянка. Відповідно до умов заповіту, складеного та посвідченого сектератем виконкому Балтазарівської сільської ради від 05.08.2003 року державний акт на право на земельну ділянку серії ІІІ- ХС №036682, виданий ОСОБА_4 райдержадміністрацією 20.01.2002 року заповіла своїй онучці ОСОБА_5. На день смерті, ОСОБА_5 проживала одна.

У силу положень ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки ОСОБА_3 на день смерті разом із померлою бабусею ОСОБА_5 не проживала, заяву про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку не подала, тому у суду відсутні підстави вважати її такою, що прийняла спадщину.

З позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 не зверталася.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку спадкування, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Отже, особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав лише в разі їх порушення.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом.

Звертаючись до суду із позовом і обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3 зазначила, що державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із тим, що неможливо встановити родинній відносини між спадкодавцем та спадкоємицею , а також пропущено установлений законом строк на прийняття спадщини.

При цьому, позивачем ОСОБА_3 не було доведено того факту, що вона вчинила відповідні дії по прийняттю спадщини, а тому підстав для задоволенню позову у суду немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 135, 137, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Херсонської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко