ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2347/18 Справа № 12-97/2000 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корсак Ірини Віталіївни, заінтересована особа: стягувач - ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А:

25 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив поновити строк на оскарження дій та постанов державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корсак Ірини Віталіївни, винесених 23 квітня 2018 року; визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корсак Ірини Віталіївни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 23.04.2018 року щодо ОСОБА_2.

Скарга мотивована тим, що Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області 13.06.2000 року був виданий виконавчий лист № 12-97, яким з нього стягнуто аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення нею повноліття на користь ОСОБА_1.

23.04.2018 року державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Корсак І.В. було винесено вищезазначені постанови, які ОСОБА_2 отримав лише 23.05.2018 року безпосередньо у відділі ДВС, про що є відмітки. Тому строк оскарження постанов ним пропущено з поважних причин.

Скаржник вважає, що вказані постанови підлягають скасуванню, як такі що винесені у спосіб, що не передбачений Конституцією та Законами України і направлені на порушення його прав з огляду на наступне.

Зі змісту виконавчого листа №12-97, виданого 13.06.2000 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області вбачається, що обов'язок ОСОБА_2 щомісячно сплачувати аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку припинився 04.12.2017 року внаслідок досягнення повноліття дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, ч. 9 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" набула чинності лише 06.02.2018 року, в зв'язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" № 2234-УІІІ від 07.12.2017 року.

Таким чином, оскільки станом на 23.04.2018 року, день винесення оскаржуваних постанов, у нього відсутній обов'язок щомісячно сплачувати аліменти, розмір його заборгованості не можливо визначити, як такий, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, оскаржувані постанови винесені з порушенням ст. 58 Конституції України, із застосуванням Закону, який станом на момент припинення обов'язку ОСОБА_2 щомісячної сплати аліментів, не мав законної сили. Тобто державний виконавець при винесені зазначених постанов не врахував конституційний принцип дії закону в часі, застосувавши закон, яким встановлена відповідальність до правовідносин, які виникли до набрання чинності цим законом, що є незаконним.

Крім того, ОСОБА_2 на день звернення до суду заборгованість по аліментам сплачується добровільно та стягується з заробітної плати згідно ЗУ «Про виконавче провадження». Таким чином здійснено часткове погашення заборгованості. Підтвердженням вказаного є квитанція про сплату заборгованості від 10 травня 2018 року.

Також скаржник зазначає, що згідно Методичних рекомендацій щодо застосування виконавцями положень Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться в загальному порядку, визначеному Законом. Такі ж висновки зазначені і в пункті 9 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Тобто державний виконавець не мала права застосовувати обмеження у вигляді винесення вказаних вище постанов.

Зазначені обставини стали підставою для звернення заявника зі скаргою до суду.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року скаргу задоволено та постановлено:

поновлено строк ОСОБА_2 на оскарження дій та постанов державного виконавця;

визнано неправомірною та скасувано постанову державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корсак І.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 23.04.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 30873940;

визнано неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корсак І.В. про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами від 23.04.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 30873940;

визнано неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корсак І.В. про тимчасове обмеження боржника у праві полювання від 23.04.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 30873940;

визнано неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корсак І.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 23.04.2018 року у виконавчому провадженні ВП № 30873940, щодо виконавчого листа № 12-97 виданого 13.06.2000 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів заробітку на користь ОСОБА_1.

Ухвалу суду мотивовано тим, що державним виконавцем не надано суду жодного доказу того, чи встановлено місце проживання (перебування) боржника, чи є за місцем проживання чи перебування належне йому на праві власності майно, чи викликався він до органу державної виконавчої служби, чи застосовувалися до останнього заходи примусового приводу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та залишити скаргу без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що суд порушивши принцип змагальності сторін, безпідставно поновив скаржнику строк на оскарження дій та постанов державного виконавця і, як наслідок не об'єктивно та упереджено розглянув скаргу, нівелюючи завдання цивільного судочинства, визначені ст. 2 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Так, судом встановлено, що 23 квітня 2018 року державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корсак Іриною Віталіївною винесені постанови:

-про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України (а.с.16);

-про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (а.с.14);

-про тимчасове обмеження боржника у праві полювання (а.с.13);

-про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с.15) у виконавчому провадженні ВП № 30873940, щодо виконавчого листа № 12-97 виданого 13.06.2000 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини усіх видів заробітку на користь ОСОБА_1.

Як вбачається з виконавчого листа №12-97, виданого 13.06.2000 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області (а.с.8), обов'язок ОСОБА_2 щомісячно сплачувати аліменти у розмірі ? частини усіх видів заробітку припинився 04.12.2017 року, внаслідок досягнення повноліття дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи скаргу районний суд обґрунтовано виходив з того, що оскільки, станом на 23.04.2018 року, день винесення оскаржуваних постанов, у ОСОБА_2 відсутній обов'язок щомісячно сплачувати аліменти, розмір його заборгованості зі сплати аліментів не можливо визначити, як такий, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Між тим, з огляду на відсутність інших матеріалів виконавчого провадження, крім оскаржуваної постанови, суд приходить висновку, що постанова державним виконавцем винесена передчасно.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу,порушені їх права чи свободи.

Згідно п. а ч.1, ч.4 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, перевірив доводи сторін та давши їм належну правову оцінку обґрунтовано, згідно з процесуальним і матеріальним законом, постановив ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Корсак Ірини Віталіївни.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд порушивши принцип змагальності сторін, безпідставно поновив скаржнику строк на оскарження дій та постанов державного виконавця і, як наслідок не об'єктивно та упереджено розглянув скаргу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки цим обставинам суд першої інстанції дав належну оцінку, а доводи зводяться до переоцінки доказів та особистого тлумачення норм права на свою користь.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко