ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№ 6/201/234/2018
УХВАЛА

Іменем України

31 серпня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Федоріщева С.С.

при секретарі Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 погоджене з начальником Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України ,-

В С Т А Н О В И В :

29 серпня 2018 року до суду надійшло подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 погоджене з начальником Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження особи ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, в якому останній просить вирішити питання на винести відповідне рішення про тимчасове обмеження ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Радісна, буд. 31) у праві виїзду за межі України.

Подання мотивовано тим, що на виконанні Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 55820739 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми заборгованості в розмірі 50638.78 грн, виконавчого збору в розмірі 5663,88 грн. та втрати на виконавче провадження в розмірі 200 грн., всього в розмірі 62502,66 грн. Крім того, зазначено, що на теперішній час заборгованість по виконавчому провадженню 55820739 не погашена, а отже наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням іншого органу є підставою для обмеження його права виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Статтею 446 ЦПК України визначено, що процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, повязані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Державний виконавець для розгляду вказаного подання до суду не зявився та про причини своєї неявки суду не повідомив, у поданні просив здійснити розгляд без його участі, а тому суд враховуючи, що подання підлягає негайному розгляду, вважає за необхідне розглядати зазначене питання без його участі.

Суд, розглянувши подання, прийшов до наступного.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконання нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито виконавче провадження.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України виконавець зазначає наявність у нього невиконаних зобовязань, покладених на нього рішенням від виконання якого він ухиляється.

Як розяснив Верховний Суд України в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року під ухиленням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Обмеження є крайньою мірою до боржника і застосовується у виняткових випадках, коли відсутня будь-яка обєктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів, водночас обмеження у праві виїзду за межі України створить для нього негативні наслідки та стимулюватиме останнього до якнайшвидшого виконання зобовязань (рішення).

Оскільки питання обмеження боржника у праві виїзду за межі України вирішується судом без особистої участі боржника, який у звязку з цим позбавлений можливості надавати заперечення та докази проти цього а тому саме на державного виконавця покладається обовязок доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань або рішень.

Задоволення подання можливо лише за умови доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобовязання, оскільки юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Розділом XIІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. (у редакції наказу Міністерства юстиції України № 2832/5 від 29.09.2016р.) передбачено, що подання має обовязково містити: найменування суду, до якого надсилається подання; відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган, який видав виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з АСВП, дата відкриття виконавчого провадження тощо); прізвище, імя та по батькові боржника, дату народження, громадянство (за наявності таких даних), РНОКПП або серію і номер паспорта боржника-громадянина України ; у разі виконання зведеного виконавчого провадження зазначаються його номер в АСВП, кількість виконавчих проваджень, включених до зведеного виконавчого провадження, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо; інформацію про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань; резолютивну частину подання. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі виконання зведеного виконавчого провадження до подання додається облікова картка на зведене виконавче провадження. За необхідності до подань державного виконавця, приватного виконавця можуть додаватися копії інших документів. За наявності в поданні також зазначаються місце проживання (реєстрації) та інші відомості про особу, які відомі державному виконавцю, приватному виконавцю. Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

Крім того, в листі Міністерства Юстиції України від 06.06.2008р. N 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, покладені на них рішеннями судів» зазначається, що подання має містити, в тому числі, в резолютивній частині чи повинно відбутися обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого і назва органів, які мають їх здійснити.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», яке вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону №3857-ХІІ та у п.18 ч.3 ст.11 Закону №606-ХІV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Особа, яка має невиконані договірні, аліментні та ін. зобовязання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Тільки у разі недоведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобовязання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК), причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаного подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, оскільки відсутні передбачені законом підстави для його задоволення та заявником на підтвердження подання не було надано відповідних доказів, таким чином, воно не підтверджене, безпідставне і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для його задоволення немає, доказів зворотного суду не надано, а тому суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 259,260,441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 погоджене з начальником Соборного ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області про тимчасове обмеження особи ОСОБА_2 (боржника) у праві виїзду за межі України відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня вручення її учаснику справи, шляхом подання скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя С.С. Федоріщев