Справа № 2-з/593/10/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"26" листопада 2018 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., перевіривши дотримання вимог статті 151 ЦПК України при поданні заявником ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Жовніра І.Т., ТзОВ «Фінансова компанія «ІНВЕНТ» про визнання незаконними та скасування рішень нотаріуса в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Просив суд винести ухвалу, якою накласти арешт (заборонити відчуження) на нежитлову будівлю, магазин з офісом, що розташований за адресою: Тернопільська область, Бережанський район, місто Бережани, площа Ринок, 23 А.

Суд, розглянувши заяву та матеріали позову, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як роз?яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова Пленуму № 9), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не в повній мірі відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та є не достатньо обґрунтованою, виходячи із наступних підстав.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Висновок суду про необхідність вжиття заходів забезпечення позову не може грунтуватися на припущеннях позивача.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник ОСОБА_1 вказав: «я достеменно володію правдивою інформацією, що відповідач - ТзОВ «ФК «ІНВЕНТ» має намір уникнути відповідальності та негайно продати (відчужити) нерухоме майно яке є предметом позову»..., «із джерел, яким можна достеменно вірити, і які, виходячи з етичних міркувань, я розкрити не можу, так як це тісне коло моїх близьких знайомих і друзів, я дізнався про активні спроби ТзОВ «ФК «ІНВЕНТ» знайти покупця на вказане майно»..., «...за викладених обставин існує реальна загроза на відчуження відповідачем нерухомого майна...».

Суд вважає за доцільне звернути увагу, що як зазначено позивачем у позовній заяві предметом його позову фактично є неправомірні дії відповідачів по реєстрації права власності не нерухоме майно, а тому вказує свій позов, як немайновий. Поряд з цим, у заяві про забезпечення позову, заявник (позивач) вказує, що предметом позову є нерухоме майно, що фактично суперечить змісту вказаної позовної заяви.

Отже суд приходить до висновку, що у заявником (позивачем) не обґрунтовано жодним доказом необхідність забезпечення позову, як і не вказано та не надано жодного доказу щодо реальної загрози відчуження майна та можливого утруднення виконання рішення суду.

Також ОСОБА_1 вказав: «з метою збереження балансу інтересів сторін та дотримання справедливості при розгляді судом справи погоджуюсь на внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів, розмір яких буде визначений судом, зустрічного забезпечення, визначеного в порядку ст. 154 ч. 4 ЦПК України. Але при застосуванні судом процедури зустрічного забезпечення прошу врахувати мій складний матеріальний і фінансовий стан та визначити суму зустрічного забезпечення в розумному розмірі».

Суд констатує, що поряд з пропозицією зустрічного забезпечення позову у заяві не зазначено розміру збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову; пропозиція зустрічного забезпечення заявником не конкретизована: не вказано конкретної суми, яку пропонує заявник (позивач), не доведено необхідності у його застосуванні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вищезгадана заява ОСОБА_1 не відповідає вищевказаним вимогам змісту заяви про забезпечення позову, а відтак підлягає поверненню.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.149-150, 151, 153, 260, 353-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику, як таку, що не відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.

Суд роз»яснює, що усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, заявник не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із аналогічними вимогами.

Суд також вважає за доцільне роз'яснити, що відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі повернення заяви або скарги, сплачена сума судового збору може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня її отримання безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду, в порядку, передбаченому статтями 353-355 ЦПК України з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко