Справа № 558/265/18
номер провадження 2/558/83/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1, при секретарі Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суд цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державне підприємство "Центр Державного земельного кадастру", в особі ОСОБА_6 районного відділу Рівненської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_2 зазначає про те, що 7 вересня 2016 року ОСОБА_6 селищна рада Рівненської області ухвалила рішення № 290 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність гр. ОСОБА_2П». Таким рішенням ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області йому, ОСОБА_2, було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із земелеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність: 1) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель у споруд орієнтовною площею 2500 кв.м. в с. Лішня по вул. Гоголя 11, Демидівського району Рівненської області, за рахунок земель житлової та громадської забудови, що знаходиться у його користуванні; 2) для ведення особистого селянського господарства загальною площею 11900 кв.м., за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що знаходяться в його користуванні.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області за його заявою ОСОБА_6 районним виробничим відділом Рівненської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Така земельна ділянка у 1979 році була надана йому у безстрокове користування на праві приватної власності для будівництва жилого будинку. Крім того, у його користуванні перебувають земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) він неодноразово звертався до ОСОБА_5 з проханням погодити межі земельних ділянок та підписати акт приймання-передачі межових знаків на зберігання, встановлених по межі земельних ділянок, що протягом багатьох років перебувають у його користуванні та в користуванні ОСОБА_5, як суміжного землекористувача. Однак, ОСОБА_5 від погодження меж земельних ділянок та підписання акта приймання-передачі межових знаків на зберігання у категоричній формі відмовилася.

18 квітня 2016 року на підставі його заяви комісією, що була створена ОСОБА_6 селищною радою Рівненської області, було проведено обстеження земельної ділянки, що перебуває у його користуванні, та складено акт в якому було вирішено рекомендувати ОСОБА_5 погожити межі земельних ділянок, які він бажав отримати у власність та підписати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Таку відмову відповідача ОСОБА_5 від підписання технічної документації із землеустрою вважає, безпідставною та такою, що порушує його права та законні інтереси, оскільки є перешкодою у приватизації земельних ділянок.

З вказаних підстав у позовній заяві позивач просив визнати неправомірною відмову ОСОБА_5 від підписання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, та технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області.

Крім того, у позовній заяві позивач ОСОБА_2 просив визнати за ним право на приватизацію земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, вул. Гоголя, буд. 11-а, Демидівського району Рівненської області, та земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, без погодження меж таких земельних ділянок із суміжним землекористувачем ОСОБА_5

Судові витрати позивач ОСОБА_2 просив покласти на відповідача.

26 липня 2018 року, під час підготовчого засідання по цій справі, позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 подали до суду заяву про відмову від позовних вимог позивача в частині визнання неправомірною відмови ОСОБА_5 від підписання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, та технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області.

Ухвалою суду від 26 липня 2018 року таку відмову позивача та його представника від частини позовних вимог було прийнято судом та закрито провадження у цивільній справі в частині вимог позивача про визнання неправомірною відмови ОСОБА_5 від підписання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, та технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги позивача з підстав викладених у позовній заяві, та просили визнати за позивачем право на приватизації земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: с. Лішня, вул. Гоголя, 11-а, Демидівського району Рівненської області, та земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, без погодження меж таких земельних ділянок із суміжним землекористувачем ОСОБА_5, а судові витрати позивача ОСОБА_2 покласти на відповідача.

Відповідач ОСОБА_5 в судові засідання 15 та 30 серпня 2018 року не зявилася, відзиву на позовну заяву позивача, а також заяв чи клопотань до суду не подавала.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області ОСОБА_4 позовні вимоги позивача визнав, вважав їх обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки відмову відповідача ОСОБА_5 від погодження меж земельних ділянок, які позивач бажає отримати у власність, вважає безпідставною.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру", в особі ОСОБА_6 районного відділу Рівненської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" на розгляд справи не зявився, подав до суду клопотання в якому просив справу розглянути без його участі (а.с. 106, 107).

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, повно та обєктивно дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення чи поновлення провадження у справі.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області ОСОБА_4 заявив клопотання про залучення до участі у цій справі ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області, як третьої особи, а не як відповідача.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 заперечували проти такого клопотання представника відповідача, посилаючись на ту обставину, що відповідачем ОСОБА_6 селищною радою Рівненської області не затверджено технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2, а тому, вважають, що ОСОБА_6 селищна рада Рівненської області має відповідати (бути відповідачем) за позовом ОСОБА_2

Ухвалою суду від 30 серпня 2018 року було відмовлено у залученні до участі у цій справі як третьої особи ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку від 10 лютого 1979 року (а.с. 27, 28), ОСОБА_2 передано у безстрокове користування земельну ділянку за адресою: с. Демидівка, вул. Гоголя, 11, Рівненської області, для будівництва індивідуального жилого будинку.

Ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України (надалі - ЗК України) визначає, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 ЗК України розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення, встановлений частиною першою цієї статті (крім випадків, якщо розмір земельної ділянки, на якій розташований будинок, є меншим).

Таким, чином встановлено, що позивач має право на отримання у власність земельних ділянок для будівництва у обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, а також для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 12 ЗК України розпорядження землями територіальної громади віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад.

Згідно рішення 11 сесії 7 скликання ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області від 7 вересня 2016 року № 290 (а.с. 7) надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 2500 кв.м., що знаходиться за адресою: с. Лішня, вул. Гоголя, 11, Демидівського району Рівненської області, та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 11900 кв.м., за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які знаходяться в користуванні ОСОБА_2

Згідно дослідженої в судовому засіданні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (а.с. 8-75), встановлено, що на замовлення позивача ОСОБА_2 Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру», в особі ОСОБА_6 районного виробничого відділу Рівненської регіональної філії, було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Лішня, Демидівського району Рівненської області, та щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в межах населеного пункту с. Лішня, Демидівського району Рівненської області.

Вказана технічна документація не була погоджена суміжним землекористувачем ОСОБА_5

П. «г» ч. 1 ст. 96 ЗК України визначає, що землекористувачі зобовязані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Чинне земельне законодавство України не закріплює за суміжним землекористувачем обовязку погодити межі земельної ділянки сусіднього землекористувача. Це є правом особи.

Як встановлено з дослідженого в судовому засіданні акта обстеження земельних ділянок гр. ОСОБА_2 і ОСОБА_5 в с. Лішня по вул. Гоголя (присадибні земельні ділянки) ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області від 18 квітня 2016 року (а.с. 83), комісією ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області встановлено, що межі земельних ділянок гр. ОСОБА_5 відповідають даним 1973 року, 1994 року і не порушені її сусідом гр. ОСОБА_2, а також рекомендовано ОСОБА_5 погодити межі земельних ділянок гр. ОСОБА_2, підписавши технічну документацію, яку він виготовляє.

За змістом ст. 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

При вирішенні спору суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 18 квітня 2018 року в справі № 445/297/17.

Так, Верховним Судом відзначено, що непогодження меж земельної ділянки суміжним землевласником (землекористувачем) є формою реалізації прав останнього, а сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому, кадастровою зйомкою є комплекс робіт, що проводять юридичні і фізичні особи, які одержали у встановленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база.

Вирішення питань повязаних з передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у звязку з відмовою суміжного землекористувача від підписання акта погодження меж земельних ділянок.

Під час розгляду справи представник відповідача ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області ОСОБА_4 своїми поясненнями підтвердив те, що відмова відповідача ОСОБА_5 у погодженні меж земельних ділянок, які бажає приватизувати позивач ОСОБА_2, є безпідставною, у звязку з чим ОСОБА_6 селищна рада Рівненської області має можливість затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_2

За таких обставин, судом встановлено, що відмова відповідача ОСОБА_5 від погодження меж земельних ділянок, які бажає приватизувати позивач ОСОБА_2 не обмежує його право на приватизацію земельних ділянок та не є перешкодою у проведенні передбачених законом дій, спрямованих на приватизацію земельних ділянок позивачем, в тому числі і прийняття відповідних рішень органом місцевого самоврядування.

Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) встановлено, що захисту підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, інтереси держави.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, судом встановлено, що відмова відповідача ОСОБА_5 від погодження меж земельних ділянок, не обмежує право позивача ОСОБА_2 на приватизацію земельних ділянок, не позбавляє його можливості вчинити дії спрямовані на приватизацію земельних ділянок та не є перешкодою у прийнятті органом місцевого самоврядування, в межах його повноважень, відповідних рішень.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у звязку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених ним судових витрат є безпідставними, оскільки у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Відповідно до ст.ст. 12, 96, 103, 198, 121 Земельного кодексу України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_5 (жительки с. Лішня, вул. Гоголя, буд. 11, Демидівського району Рівненської області), ОСОБА_6 селищної ради Рівненської області (місцезнаходження: смт. Демидівка, вул. Миру, буд. 21, Рівненської області), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державне підприємство "Центр Державного земельного кадастру", в особі ОСОБА_6 районного відділу Рівненської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" (місцезнаходження: смт. Демидівка, влу. ОСОБА_7, буд. 28, Рівненської області) про визнання права на приватизацію земельної ділянки без погодження меж з суміжним землекористувачем, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 5 вересня 2018 року.