КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №375/540/18

20 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Гаращенка Д.О.

- Левенця Б.Б.

при секретарях - Волошину В.Р., Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Литвиненко Олени Леонідівни на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 14 червня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Литвина О.В. у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

18 квітня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що відповідно до укладеного з відповідачем договору б/н від 21 травня 2013 року, останній отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http: //privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Також відповідач на час укладення кредитної угоди дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує належним чином умови укладеного договору, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом станом на 28 лютого 2018 на загальну суму 61 724 грн. 43 коп., в тому числі: тіло кредиту - 4 599 грн.55 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 50 309 грн. 43 коп., заборгованість за пенею та комісією - 3 400 грн.00 коп., штраф (фіксована частина) - 500.00 грн., штраф (процентна складова) - 2 915 грн.45 коп., позивач просив стягнути з відповідача на користь банку вказану загальну суму заборгованості, а також понесені судові витрати в сумі 1 762,00 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 14 червня 2018 рокупозов Публічного акціонерного товариства комерційний банк &quht;ПриватБанк&qu-b; до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, номер картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, ІД, р/р 3111, МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором в сумі 4 599, 57 грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат 132,15 грн., а всього 4 731, 70 грн.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 01 серпня 2018 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» ЛитвиненкоОлена Леонідівна поштою направила на адресу Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу, в якій просила рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 14 червня 2018 року по справі №391/674/17 за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_3 в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків, пені і штрафу скасувати та ухвалити новерішення, яким задовольнити позов в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Стягнути з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" судові витрати.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» не згодний з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом в сумі 50 309,43 грн., 3 400 грн. заборгованісті за пенею та комісією, штрафу: 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2 915, 45 грн. штрафу(процентна складова), вважає,що в рішення суду в цій частині є незаконним, постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору приєднання і регулюються ст. 634 ЦК України. Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. 21.05.2013 року, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач ОСОБА_3 приєднався до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг. Вказує, що при укладенні кредитного договору відповідач був ознайомлений з Тарифами та умовами кредитування, про що поставив свій підпис саме на анкеті-заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором перед відповідачем виконав, надав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку. У свою чергу, відповідач умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів не виконує, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості, а тому суд безпідставно відмовив банку у стягненні з відповідача відсотків за користування кредитом, пені та штрафу.

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з&quon;явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Указом Президента України від 29 грудня 2018 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України &quck;Про судоустрій і статус суддів&q?кр; суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &quКи;Голос України&q?ни; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті &qu>В;Голос України&q?ті; № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 травня 2013 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Задовольняючи частково позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», стягуючи із ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 599,57 грн. та, відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом та штрафу. Разом з тим, суд вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4 599,55 грн., оскільки відповідач фактично отримав кредит у зазначеній сумі, що підтверджується розрахунком позивача, який не заперечувався відповідачем та не викликав сумнівів в цій частині вимог у суду, а тому є належним та допустимим доказом такої обставини.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може, виходячи з наступного.

З наявної в матеріалах справи довідки Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що на виконання умов кредитно договору №б/н від 21 травня 2013 року банком було надано ОСОБА_3 кредитну картку НОМЕР_2 строком дії з 21.05.2013 року по 12.2015 року.

Згідно з пунктом 2.1.1.2.1 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві. (а.с. 23 зворот)

Відповідно до пункту 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. (а.с. 25 зворот).

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову. (а.с. 26 зворот)

Згідно з пунктом 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банка, із розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

ОСОБА_3 свої обов'язки за кредитним договором №б/н від 21 травня 2013 року належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, а тому Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості на загальну суму 61 724,43 грн., яка складається з: 4 599,55 грн. - заборгованості за кредитом; 50 309,43 грн. - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 3 400,00 - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 915,45 грн. - траф (процентна складова).

Так, відповідно до вимог ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач обов'язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві.

Проте, ОСОБА_3свої обов'язки за кредитним договором №б/н від 21 травня 2013 року належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості.

Станом на 28 лютого 2018 року заборгованість за кредитним договором №б/н від 21 травня 2013 року становить 61 724,43 грн., яка складається з: 4 599,55 грн. - заборгованості за кредитом; 50 309,43 грн. - заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 3 400,00 - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2 915,45 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлена тривалість загальної позовної давності у три роки.

Згідно з частиною другою статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята цієї статті).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п'ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредитну картку за НОМЕР_2 строком дії з 21 травня 2013 року по 31 грудня 2015 року, користувався кредитним лімітом та погашав заборгованість. Відповідно до виписки банку по рахунку, останній платіж на картку відповідачем було здійснено 06 лютого 2015 року в сумі 300,00 грн. В подальшому відповідач припинив виконувати свої обов'язки за кредитним договором від 21 травня 2013 року. 28 серпня 2018 року відповідач відновив погашення заборгованості та здійснив платіж на картку у розмірі 500,00 грн.

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості 18 квітня 2018 року, тобто, в межах трьох річного строку після закінчення строку дії кредитного договору №б/н від 21 травня 2013 року та внесення відповідачем останнього платежу.

Отже, з урахуванням положень ст.ст.257, 258 ЦК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає прострочена заборгованість по тілу кредиту, яка обліковується за ОСОБА_3 в сумі 4 599,55 грн. і висновки суду першої інстанції в цій частині є вірними і апелянтом не оскаржуються.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Після закінчення строку дії кредитного договору захист прав та інтересів позивача, у випадку не виконання грошового зобов&q?но;язання, забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий до 31 грудня 2015 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 31 грудня 2015 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця.

З наданого банком розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом на загальну суму 50 309,43 грн. нараховувалися банком за період з 31жовтня 2014 року по 28 лютого 2018 року, пеню та комісії за період з 31 грудня 2014 року по 28 лютого 2018 року, тобто і після закінчення строку дії кредитного договору від 21 травня 2013 року.

Отже, з урахуванням положень ст.ст.1048, 1050 ЦК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають відсотки за користування кредитом, які обліковується за ОСОБА_3 станом на 31 грудня 2015 року (на момент закінчення строку дії кредитного договору) в сумі 3 393,76 грн. та заборгованість по пені та комісії у розмірі 800,00 грн.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів слід відмовити з огляду на наступне.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами і правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме пунктом 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, тоді як пунктом 2.1.1.7.6 передбачено сплату штрафів, як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків сплати платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором.

Ураховуючи, що штраф і пеня застосовані одночасно за одне й те саме порушення - недотримання строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, зазначене є порушенням закріпленої у ст.61 Конституції України заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 14 червня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та заборгованості по пені та штрафів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за відсотками в сумі 3 393,76 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 800,00 грн., в задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках та пені слід відмовити.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ході розгляду даної справи Акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», було понесено судові витрати по сплаті судового збору до суду 1-ї інстанції в розмірі 1762 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643 грн., позовні вимоги та апеляційна скарга задоволені частково на загальну суму 8 292,76 грн., що становить 14% від суми заявлених вимог. З урахуванням розміру задоволених вимог відшкодуванню відповідачем на користь позивача підлягають судові витрати у загальному розмірі 616,70 грн.

Отже, з урахуванням вимог ч.10 ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 616,70 грн.

Керуючись ст.ст.257, 258, 261,526, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 77,78, 81, 141, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Литвиненко Олени Леонідівни задовольнити частково.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 16 червня 2018 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам та пені та штрафів та в цій частині ухвалити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за відсотками в сумі 3 393,76 грн., заборгованість за пенею та комісією в сумі 800,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості по відсотках, пені та штрафів відмовити.

В іншій частині рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 16 червня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» () судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 616,70 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року

Головуючий: Судді:

Ухвалою Верховного Суду у складі Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року справу №754/13763/15-ц з подібних правовідносин передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення питання про відступлення від правової позиції, висвітленої Верховним Судом України.

Передаючи справу №754/13763/15-ц, Верховний Суд посилався на те, що судом було встановлено неоднозначність судової практики щодо застосування Умов та Правил надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, які містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам..

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.