Справа № 720/609/18
Провадження № 2/720/430/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

з участю секретаря Мунтян Т.І.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6 про припинення права на частки майна колишнього колгоспного двору, визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно -,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про припинення права на частки майна колишнього колгоспного двору, визнання права власності на частки у майні колишнього колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що станом на 15 квітня 1991 року у домоволодінні по пров. Водійський, № 04 в с. Рокитне Новоселицького району були зареєстровані та проживали шестеро осіб, в силу чого кожен мав право на 1/6 частку домоволодіння. 03 жовтня 1994 року померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина на 1/6 частку вказаного домоволодіння. Спадщину по закону після її смерті прийняла донька ОСОБА_1. Однак, оскільки при житті спадкодавець не отримав правовстановлюючих документів на домоволодіння, вона не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Крім цього, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають у домоволодінні протягом тривалого часу та не бажають виділення в натурі їх часток у домоволодінні, їх частки є незначними та не підлягають виділенню в натурі. Просили суд припинити право відповідачів на їх частки у домоволодінні шляхом компенсації їх вартості, визнати за позивачами по 1/6 частки домоволодіння, на які мали право відповідачі та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку домоволодіння в порядку спадкування по закону після смерті її матері ОСОБА_7.

В судовому засіданні позивачі позов підтримали та просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі та треті особи в судове засідання не зявилися, направивши до суду заяви, в яких позов визнали та просили розглянути справу у їх відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Рокитненської сільської ради Новоселицького району № 137 від 22 січня 2018 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по пров. Водійський, № 04 в с. Рокитне Новоселицького району відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали шестеро осіб, в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/6 частці домоволодіння.

Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1980 році на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Рокитненській сільській раді Новоселицького району в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння.

Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що житловий будинок та господарські споруди вказаного домоволодіння побудовані відповідно до діючого на час їх будівництва законодавства, належним чином були зареєстровані органом місцевого самоврядування і належали зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1991 рік особам на праві спільної сумісної власності.

03 жовтня 1994 року померла ОСОБА_7, після смерті якої відкрилась спадщина на 1/6 частку вказаного домоволодіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час відкриття спадщини, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого.

Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадщину після смерті ОСОБА_7 своєчасно прийняла її донька ОСОБА_1 як спадкоємець за законом 1 черги, яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, чим вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Рокитненської сільської ради № 91 від 10 січня 2018 року.

Однак, у звязку із смертю спадкодавця та відсутністю за ним правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем по закону 1 черги після смерті ОСОБА_7 та своєчасно прийняла спадщину, інших спадкоємців не має, то суд вважає, що право власності на 1/6 частку домоволодіння слід визнати за нею в порядку спадкування.

За змістом ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Дослідженими доказами судом зясовано, що відповідач ОСОБА_5 знята з реєстрації з спірного домоволодіння 28 березня 2000 року, а відповідач ОСОБА_4 22 грудня 2015 року.

З технічного плану домоволодіння вбачається, що житловий будинок складається з двох житлових кімнат, двох коридорів та вітальні, загальною житловою площею 41,30 кв. м. та допоміжною площею 11.40 кв.м..

Сторони визнали той факт, що житловий будинок є неподільним та частка відповідачів в ньому є незначною.

Із звіту про оцінку майна № 12-ng-02-18 від 21 лютого 2018 року слідує, що ринкова вартість 1/6 ідеальної частки зазначеного домоволодіння становить 10319 гривень 50 копійок.

Сума ринкової вартості ідеальних часток відповідачів у домоволодінні попередньо внесено позивачем ОСОБА_1 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області відповідно до квитанції Новоселицького відділення Чернівецької філії ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 20 квітня 2018 року.

Зважаючи на те, що частка відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у домоволодінні є незначною і не може бути виділена в натурі; домоволодіння є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим, оскільки відповідачі виписалися та не проживають у домоволодінні; припинення права власності на їх частки у домоволодінні не завдасть їм істотної шкоди, оскільки їх частки будуть компенсовані в грошовому вигляді за рахунок коштів позивачів, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у звязку із чим, позов підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивачі перебувають у шлюбі, права власності на компенсовані ними частки відповідачів слід визначити за ними обома, оскільки відповідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У звязку із визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачам слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 704 гривні 80 копійок.

На підставі ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 60, 328, 365, 1218, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, суд керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 197, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Припинити право ОСОБА_4 на 1/6 частку у майні колишнього колгоспного двору, що збереглося по теперішній час у домоволодінні, яке розташовано по провулку Водійський, № 04 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області шляхом компенсації їй вартості 1/6 ідеальної частки у цьому майні у розмірі 10319 (десять тисяч триста девятнадцять) гривень за рахунок грошових коштів, попередньо внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області відповідно до квитанції Новоселицького відділення Чернівецької філії ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 20 квітня 2018 року.

Припинити право ОСОБА_5 на 1/6 частку у майні колишнього колгоспного двору, що збереглося по теперішній час у домоволодінні, яке розташовано по провулку Водійський, № 04 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області шляхом компенсації їй вартості 1/6 ідеальної частки у цьому майні у розмірі 10319 (десять тисяч триста девятнадцять) гривень за рахунок грошових коштів, попередньо внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області відповідно до квитанції Новоселицького відділення Чернівецької філії ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 20 квітня 2018 року.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/6 частки у майні колишнього колгоспного двору, що збереглося по теперішній час у домоволодінні, яке розташовано по провулку Водійський, № 04 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області та складається з житлового будинку літера «А», сараїв літера «Б», «В», «Д», літньої кухні літера «Г», гаражу літера «Е», вбиральні літера «Є», огорожі № 1-2, на які мали право ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку домоволодіння, яке розташовано по провулку Водійський, № 04 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області та складається з житлового будинку літера «А», сараїв літера «Б», «В», «Д», літньої кухні літера «Г», гаражу літера «Е», вбиральні літера «Є», огорожі № 1-2, в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_7.

Повернути ОСОБА_1 зайво внесені нею грошові кошти в розмірі 20628 (двадцять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області відповідно до квитанції Новоселицького відділення Чернівецької філії ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 20 квітня 2018 року.

У звязку із визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: