ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Чернівці

Справа № 2-н-302/08

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Половінкіної Н.Ю., Перепелюк І.Б.

секретар: Герман Я.І.

з участю: представника заявника - ОСОБА_1, державного виконавця - Шешуряк В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Шешуряк Віти Тарасівни на ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 вересня 2018 року у цивільній справі за заявою Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, головуючий у І-й інстанції - Асташев С.А.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2008 року ВАТ КБ «Надра» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, яким стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно заборгованість за кредитним договором.

03 грудня 2008 року Садгірським районним судом м. Чернівці видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість у розмірі 38 595,59 грн.

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу № 2-н-302/18 від 03 грудня 2008 року.

Вказував на те, що у липні 2018 року з його заробітної плати було стягнуто грошові кошти у розмірі 2 000 грн. З метою встановлення причин стягнення грошових коштів він звернувся до бухгалтерії за місцем роботи та йому стало відомо, що в червні 2011 року надійшла постанова про звернення стягнення на його заробітну плату. Дана постанова прийнята державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління

________________________________________________________________________________________________

Провадження №22-ц/822/45/18 Категорія 81 Доповідач Литвинюк І.М.

юстиції у Чернівецькій області (далі - Другий ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області) по примусовому виконанню судового наказу № 2-Н-302, виданого 03 грудня 2008 року Садгірським районним судом м. Чернівці.

Зазначав, що 28 серпня 2018 року він ознайомився із вищевказаним судовим наказом, з якого йому стало відомо, що 24 листопада 2008 року ВАТ КБ «Надра» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 2007/980-ЕК/259 від 07 грудня 2007 року в сумі 38 595,59 грн, витрат, пов'язаних із сплатою судового збору на суму 192,98 грн та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи на суму 15 грн.

Також посилався на те, що саме при ознайомленні із судовим наказом, йому стало відомо про існування заборгованості у боржника, а також загалом про наявність такого судового наказу. Окрім того, вимоги ВАТ КБ «Надра» про стягнення з нього заборгованості не визнає, оскільки йому не було повідомлено про наявність таких обставин, не попереджено про необхідність досудового врегулювання спору, жодних листів, претензій від банку не надходило.

Просив скасувати судовий наказ в частині солідарного стягнення з нього заборгованості за договором кредиту № 2007/980-ЕК/259 від 07 грудня 2007 року та в порядку повороту виконання судового наказу зобов'язати Другий ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області повернути йому стягнені в порядку примусового виконання судового наказу кошти в розмірі 6 196,17 грн.

Ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 вересня 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

В апеляційній скарзі державний виконавець Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області Шешуряк В.Т. просить ухвалу суду першої інстанції в частині задоволення вимог про поворот виконання судового наказу від 31 січня 2018 скасувати та відмовити у задоволенні цих вимог.

Посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вказує на те, що судом першої інстанції не залучено Другий ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області до участі у справі, у зв'язку з чим без ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (що має істотне значення для вирішення справи) розглянуто справу та ухвалено рішення, яке неможливо виконати.

Також представник ВДВС стверджує, що суд помилково визначив боржником Другий ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області, а не стягувача, який мав би повернути отримані кошти за скасованим судовим наказом.

В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повністю зазначеним нормам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують виникнення суб'єктивного права та документів, які підтверджують виникнення права вимоги на стягнення заборгованості у визначеному розмірі, що дає підстави вважати про наявність спору про право, який може бути розглянуто виключно у порядку позовного провадження. Окрім того, за відсутності можливості стягнення з ОСОБА_4 вказаних грошових коштів у порядку наказного провадження, з метою недопущення порушення прав заявника, вважав за необхідне вирішити питання про поворот виконання вказаного судового наказу.

Проте повністю з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не мож.

З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 2007/980-ЕК/259.

Згідно з договором поруки від 07 грудня 2007 року ОСОБА_4 поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 взятих на себе обов'язків.

Встановлено, що 24 листопада 2008 року ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення на його користь з боржника ОСОБА_3 та поручителя ОСОБА_4 у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 2007/980-ЕК/259 від 07 грудня 2007 року в сумі 38 595,59 грн, витрат, пов'язаних із сплатою судового збору на суму 192,98 грн та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 15 грн.

03 грудня 2008 року Садгірським районним судом м. Чернівці виданий судовий наказ № 2-н-З02/08 про стягнення у солідарному порядку з боржника та його поручителя ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ «Надра» вищевказаної заборгованості за кредитним договором.

З довідки департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України № 130 від 30 серпня 2018 року вбачається, що з грошового забезпечення співробітника ОСОБА_4, відповідно до постанови державного виконавця ВП № 24324122 від 05 квітня 2018 року, за період із 01 червня 2018 року по 31 серпня 2018 року утримано та перераховано на користь ВАТ КБ «Надра» на рахунок Другого ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області грошові кошти у розмірі 6 196,17 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю, або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

В частині 5 с. 444 ЦПК України визначено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Відповідно до ч. 6 ст. 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

Поворот виконання можливий у разі, якщо : 1) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти ; 2) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

За змістом наведених норм закону, поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі, чи у разі закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз'яснено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 ( v003p710-03 ): "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" (абз.10 п. 9 мотивувальної частини)

Оскільки стягувачем у даній справі є ВАТ КБ «Надра», у разі скасування рішення суду, в даному випадку судового наказу, на підставі якого було звернено стягнення на доходи ОСОБА_4, саме банк повинен повернути стягнені на його користь кошти боржнику.

З огляду на викладене, є необгрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов'язання відділу державної виконавчої служби повернути ОСОБА_4 стягнені в порядку примусового виконання судового наказу кошти в розмірі 6 196,17 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що державний відділ виконавчої служби не був залучений до участі у справі, не можуть прийматися до уваги апеляційним судом, оскільки ні положення ст.167 ЦПК України, якою визначається порядок розгляду заяв про видачу судового наказу, ні положення ст. 444 ЦПК України про порядок розгляду заяви про поворот виконання рішення, не зобов'язують суд залучати до участі представників виконавчої служби.

У відповідності до ч. 1 ст. 352 ЦПК особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та(або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному прядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається з відомості витрат за КЕКВ до платіжного доручення № 1512 та платіжного доручення 2737 від 12 грудня 2018 року, Держказначейською службою України повернуто ОСОБА_4 для зарахування на к/р № 196783 ОСОБА_4 за в/д № 2-н-302, виданого 03 грудня 2008 року, згідно з виконавчим провадження № 243241227 - 2 010,57 грн.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що ухвалу суду першої інстанції в частині повороту виконання судового наказу та зобов'язання Другого ВДВС повернути ОСОБА_4 стягнуті з нього на користь банку грошові кошти в порядку примусового виконання судового наказу в розмірі 4 185,60 грн (з урахуванням повернення ОСОБА_4 2 010,57 грн) не можна вважати законною та обґрунтованою, тому в цій частині вона підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні цих вимог.

За правилами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2. 4 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» та ч. 7 ст.444 ЦПК України.

Другим ВДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1 762 грн.

Згідно з ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судовий збір у розмірі 1 762 грн слід компенсувати апелянту за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного та керуючись п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Шешуряк Віти Тарасівни задовольнити частково.

Ухвалу Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 вересня 2018 року в частині задоволення вимог про поворот виконання судового наказу скасувати.

В задоволенні заяви в частині зобов'язання Другого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області в порядку повороту виконання судового наказу повернути ОСОБА_4 стягнені в порядку примусового виконання судового наказу кошти в розмірі 4 185 гривень 60 копійок відмовити.

Компенсувати Другому відділу державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1 762 гривні, сплачених за платіжним дорученням № 2759 від 01 жовтня 2018 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.Ю. Половінкіна

І.Б. Перепелюк