Справа №521/7302/18
Провадження №2-з/521/211/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Поліщук І.О., при секретарі: Бєрової А.В., розглянувши заяву представника позивачки про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.05.2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (65000, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 (м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська (Воровського), буд. 37/14, кімнати 102-106), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Призначено підготовче судове засідання на 14 червня 2018 року о 09:45 годині в залі судових засідань № 215 в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси.

31 липня 2018 року представник позивачки надав до канцелярії суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову в якому він просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 27 лютого 2018 року, номер в реєстрі 943, з пропозицією звернення стягнення з громадянки України ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1. В обґрунтування своєї заяви представник позивачки посилається на те, що на днях позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження на підставі оскарженого виконавчого напису, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.07.2008 року винесену приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3 ВП№56684364. Крім того, на теперішній час приватним виконавцем винесені постанови про звернення стягнення на майно боржника та постанова про арешт майна боржника. Таким чином, позивач вважає, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити утрудненим або неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із вимогами ч.6 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до роз'яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Згідно з п.2 ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, доходить висновку про необхідність задоволення заяви Позивача та вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд - ,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачки про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документу, а саме виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 27 лютого 2018 року, номер в реєстрі 943, з пропозицією звернення стягнення з громадянки України ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання протягом пятнадцяти днів з дня проголошення даної ухвали апеляційної скарги. Подача апеляційної скарги не зупиняє виконання даної ухвали, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: І.О. Поліщук