Провадження №4-с/522/43/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» вересня 2018 року місто ОСОБА_1

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання - Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що згідно з виконавчим листом №2-3460/11, виданим 14 квітня 2011 року Малиновським районним судом м. Одеси на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2011 року, яким стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» 1035671 долар 27 центів США, що є еквівалентом 8 220 847 грн 84 коп.

29 червня 2016 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого листа про стягнення грошових коштів у розмірі 2999875 грн. з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4

Заявник вважала, що Київським відділом державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області була порушена підвідомчість виконання рішень, а державний виконавець Балалайкіна К.В. вийшла за межі своїх повноважень та змінила порядок виконання рішення з повного на часткове (з 8220847 грн. 84 коп. на 2999875 грн.).

16 серпня 2016 року на адресу Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси було направлено клопотання про: направлення виконавчого листа № 2-3460/11 на суму 8220847 грн. 84 коп. за належністю до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області; закінчення виконавчого провадження на підставі ч. 10 п. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»; зняття арешту на майно, накладеного постановою Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси від 29 червня 2016 року згідно з ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

17 серпня 2016 року головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 прийняла постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі заяви стягувача від 10 серпня 2016 року, а постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій виділена в окреме провадження.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 вважала, що ці постанови порушують її права, тому, уточнивши вимоги, просила суд скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 червня 2016 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 червня 2016 року, постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 11 липня 2016року, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 50 грн від 16 серпня 2016 року, постанову про закінчення виконавчого провадження від 17 серпня 2016 року.

У процесі розгляду справи представником ОСОБА_2 подано клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 червня 2016 року, оскільки цією постановою порушено її права вже після закінчення строку на її оскарження.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2017 року, клопотання представника ОСОБА_2, про поновлення строку на подання скарги залишено без задоволення, а скаргу ОСОБА_2 - без розгляду з підстав, передбачених ст. 72 ЦПК України.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 листопада 2017року ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 березня 2017 року скасовано, передано справу на розгляд до суду першої інстанції.

Згідно уточнених вимог скаржник просила суд постановити ухвалу, якою визнати неправомірними постанови головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_3, прийняті в межах виконання виконавчого листа № 2-3460/111 виданого 14 квітня 2011 року Малиновським районним судом, про відкриття виконавчого провадженім від 29 червня 2016 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 червня 2016 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 11 липня 2016 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50 грн. від 16 серпня 2016 року, про закінчення виконавчого провадження від 17 серпня 2016 року на підставі заяви від 10 серпня 2016 року; зобовязати начальника Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції Одеської області скасувати постанови головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 29 червня 2016 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 червня 2016 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 11 липня 2016 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50 грн. від 16 серпня 2016 року, про закінчення виконавчого провадження від 17 серпня 2016 року на підставі заяви від 10 серпня 2016 року.

Представник ОСОБА_2 у судове засідання з розгляду скарги не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Раніше надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, згідно якої вимоги скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи: головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 В, у судове засідання з розгляду скарги не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заінтересована особа: ОСОБА_4 у судове засідання з розгляду скарги не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.449 ЦПК скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22 лютого 2011 рокус тягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Аваль» в солідарному порядку 1035671 долар 27 центів США, що є еквівалентом 8 220 847 грн 84 коп.

14 квітня 2011 року на виконання вказаного рішення Малиновським районним судом м. Одеси видановиконавчий лист № 2-3460/11.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 10 листопада 2015 року замінено стягувача - публічне акціонерне товариство «ОСОБА_6 Аваль» - на ОСОБА_4 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-3460/11.

22 червня 2016 року до Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції звернувся ОСОБА_4 із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на його користь 2999875 грн. та просив накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику.

29 червня 2016 року головний державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3В винесла постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-3460/11, виданого 14 квітня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 2999875 грн. та надала боржнику строк до 7 днів для добровільного виконання рішення суду.

Також постановою державного виконавця від 29 червня 2016 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що їй належить.

Встановлено, що ОСОБА_2 отримала по пошті постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 червня 2016 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 червня 2016 року 04 липня 2016року.

08 липня 2016року з матеріалами виконавчого провадження був ознайомлений представник скаржника ОСОБА_2 ОСОБА_7

Встановлено, що постановою державного виконавця від 11 липня 2016 року з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір у розмірі 299987 грн. 50 коп.

Встановлено, що 19 липня 2016року ОСОБА_4 склав нотаріально завірену письмову заяву про відсутність претензій фінансового характеру до ОСОБА_2

16 серпня 2016 року постановою державного виконавця з ОСОБА_1 стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 50 грн.

Постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 від 17 серпня 2016 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-3460/11 про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 2999875 грн. закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору та постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій винесена в окреме виконавче провадження.

Лише 23 серпня 2016 року скаржнику ОСОБА_2 з мережі інтернет стало відомо, що існує постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 11 липня 2016 року, постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50 грн. від 16 серпня 2016 року, постанова про закінчення виконавчого провадження від 17 серпня 2016 року, у звязку з чим 30 серпня 2016року звернувся до суду із скаргою на дії держвиконавця.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що постанови про стягнення виконавчого збору (ч. 8 ст. 28), стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій (ч. 5 ст. 41), закінчення виконавчого провадження (ч. 3 ст. 49) надсилаються боржнику не пізніше наступного робочого дня після їх винесення і можуть бути оскаржені до суду в десятиденний строк.

Статтею 31 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний порядок надсилання документів виконавчого провадження.

Будь-які докази того, що постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 11 липня 2016 року; про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 16 серпня 2016 року; про закінчення виконавчого провадження від 17 серпня 2016 року, надіслані або вручені ОСОБА_2 у передбаченому законом порядку відсутні. Тести цих оскаржуваних постанов роздруковані з сайту https://trade.informjust.ua.

Тобто для ОСОБА_2 відлік 10-ти денного строку на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 29 червня 2016 р. та інших постанов почався 24 серпня 2016 р.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 подала скаргу поштовим звязком 27 серпня 2016 р., 10-ти строк на оскарження постанов не пропущений.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 6, 11 Закону України ««Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний: використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачені законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Встановлено, що оскаржувані постанови були винесені без вжиття у повному обсязі виконавчих дій, передбачених нормами Закону України «Про виконавче провадження», та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, вчинивши виконавчі дії у обсязі, зазначеному у оскаржуваних постановах державний виконавець проігнорував вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином суд вважає за необхідне визнати оскаржувані постанови неправомірними і скасувати їх (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст.ст. 450,451,453,459, ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати неправомірними постанови головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_3, прийняті в межах виконання виконавчого листа № 2-3460/111 виданого 14 квітня 2011 року Малиновським районним судом, про відкриття виконавчого провадженім від 29 червня 2016 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 червня 2016 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 11 липня 2016 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50 грн. від 16 серпня 2016 року, про закінчення виконавчого провадження від 17 серпня 2016 року на підставі заяви від 10 серпня 2016 року.

Зобовязати начальника Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції Одеської області скасувати постанови головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_3, прийняті в межах виконання виконавчого листа № 2-3460/111 виданого 14 квітня 2011 року Малиновським районним судом, про відкриття виконавчого провадження від 29 червня 2016 року, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 червня 2016 року, про стягнення з боржника виконавчого збору від 11 липня 2016 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 50 грн. від 16 серпня 2016 року, про закінчення виконавчого провадження від 17 серпня 2016 року на підставі заяви від 10 серпня 2016 року.

Повний текст ухвали складений 07 вересня 2018року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які не були присутні при проголошенні ухвали можуть її оскаржити протягом пятнадцяти днів з дня отримання.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ