Справа № 513/139/18
Провадження № 2/513/351/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

19 лютого 2018 року позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок № 63 по вулиці Садова в селі Зоря Саратського району Одеської області, що належав ОСОБА_4, який помер 02 липня 2007 року.

Свої вимоги мотивує тим, що прийняла спадщину, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, якого належним чином повідомили про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 86).

Третя особа ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с.68).

Вислухавши позивачку та її представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Згілно технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1985 році (а.с. 30-35), тобто до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х), кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_4 права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний будинок, та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно довідки Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області № 2510 від 31 липня 2017 року, власником будинку № 63 по вулиці Садова в селі Зоря Саратського району Одеської області, згідно погосподарської книги № 14, особовий рахунок № 1575/1, рахувався ОСОБА_4 (а.с. 41).

Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку складає 64041 гривню (а.с.13-28).

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Третя особа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД №257019, виданого 29 грудня 1975 року (а.с.10).

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є онукою ОСОБА_4, що підтверджуєтьсякопією свідоцтва про народження серії 1-ЖД №117865, виданого 20 листопада 2007 року (а.с.9) та копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №235931, виданого 20 серпня 2015 року (а.с.11).

Заповітом від 10 жовтня 2006 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим № 89, ОСОБА_4 призначив онуку ОСОБА_6 спадкоємцем усього належного йому на праві приватної власності майна (а.с78).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), даний заповіт є чинним ( а.с.71).

ОСОБА_4 помер 02 липня 2007 року, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 100576, виданого 03 липня 2007 року Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 12).

На момент смерті спадкодавця разом з ним були зареєстровані та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_3, його син ОСОБА_3, невістка ОСОБА_7 та онука ОСОБА_1, що підтверджено довідкою № 2275 від 06 липня 2017 року Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.40).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями під № 63 по вулиці Садова в селі Зоря Саратського району Одеської області.

Приватний нотаріус Саратського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8 відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №63 по вулиці Садова в селі Зоря Саратського району Одеської області через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 42).

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 1223 ЦК України та те, що третя особа ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення позову, позов належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ст.1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 26 вересня 2015 року Саратським РС ГУ ДМС України в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 63 (шістдесят третім) номером, розташований по вул. Садовій в с. Зоря Саратського району Одеської області, що належав ОСОБА_4, який помер 02 липня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Саратський районний суд Одеської області до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 14 вересня 2018 року.

Суддя А. І. Бучацька