Провадження №22-ц/812/560/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 грудня 2018 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Яценко Л.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 487/3823/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу, яку постановив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Притуляк Інни Олександрівни у приміщенні цього суду 14 листопада 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

04 вересня 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 року по справі № 487/3823/15-ц.

Заява мотивована тим, що зазначеним рішенням суду з нього на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») стягнуто 20 837 грн. 90 коп. заборгованості за кредитним договором та 243 грн. 60 коп. судового збору. На підтвердження наявності боргу за кредитним договором у справі позивач надав витяг з особового рахунку НОМЕР_2 по картці НОМЕР_1 за період з березня 2010 р. по грудень 2011 р.

При розгляді в суді іншої цивільної справи №487/2723/17 за його позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсним кредитного договору, банком було надано інший витяг з особового рахунку НОМЕР_2 по картці НОМЕР_1 за період з березня 2010 р. по травень 2018 р., який не є ідентичним з випискою з особового рахунку, наданою у справі № 487/3823/15, містить інформацію, яка не співпадає з витягом, що був досліджений судом при винесені 30 грудня 2015 р. рішення, що ставить під сумнів сам факт здійснення банком бухгалтерського обліку кредиту.

Оскільки відповідно до інформації у витягах за один і той самий період ним здійснювались взаємовиключні фінансові операції та різні рухи коштів по особовому рахунку, що на його думку, викликає сумніви в достовірності наданої суду інформації, та є нововиявленою обставиною у справі.

За такого вважав, що вищезазначені обставини, які раніше йому не були відомі (а стали відомі лише 08 серпня 2018 р.), мають значення для вирішення справи і є істотними для ухвалення правильного рішення, але при винесені рішення від 30 грудня 2015 р. суд був позбавлений можливості всебічно розглянути справу та встановити дійсні її обставини, тому просив у зв'язку із нововиявленими обставинами зазначене рішення скасувати та призначити справу до нового розгляду.

У судовому засіданні заявник фактичні обставини, викладені у заяві підтримав у повному обсязі, крім того, спростовував сам факт укладання ним кредитного договору та користування кредитними коштами, вважав, що суд належним чином не оцінив докази, не встановивши фактичні обставини справи, заявлені вимоги просив задовольнити.

Представник АТ «ПРИВАТБАНК» відзиву на заяву не подавав, до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено, рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 р. залишено в силі.

Ухвала мотивована тим, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 30 грудня 2015 р. винесено рішення про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 20837 грн. 90 коп. заборгованості за кредитним договором та 243 грн. 60 коп. судового збору. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2016 р. рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 р. залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 р. рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін. Звертаючись до суду з заявою як нововиявлену обставину ОСОБА_1 зазначає розбіжності у виписках по його особовому рахунку на основну карту НОМЕР_2 та попередню карту НОМЕР_1, які надавались банком та досліджені судом при постановлені рішення 30 грудня 2015 р., та наданого банком при розгляді судом цивільної справи №487/2723/17 за його позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсним кредитного договору, які містять суттєві відмінності, як в їх оформлені за допомогою комп'ютерної програми, так і в інформації щодо руху коштів по особовому рахунку. Суд встановив, що виписка з особового рахунку ОСОБА_1 НОМЕР_2 по картці НОМЕР_1, яка виготовлена за період з 11 серпня 2009 р. по 29 травня 2018 р., та на яку посилається заявник як на нововиявлену обставину, була складена вже після прийняття рішення по зазначеній справі, тобто після 30 грудня 2015 р. Крім того, при підрахунку сум, внесених в рахунок погашення боргу за період з грудня 2011 р. по липень 2013 р. включно, за обома виписками сума коштів, внесених в рахунок погашення боргу, становить 14565 грн., що свідчить про повну відповідність інформації

відображеної в цих виписках. Таким чином, будь-яких фактичних даних (нововиявлених обставин), щодо руху грошових коштів по особовому рахунку ОСОБА_1, які проводилися в період, за який рішенням суду було стягнуто з відповідача заборгованість по кредитному договору, та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки сторін по справі, вказані виписки не містять.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції від 30 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при розгляді справи порушені його права та свободи, гарантовані національним та міжнародним законодавством, допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення у справі, тоді як обставини, на які як нововиявлені він посилається є істотними, оскільки розмір заборгованості за кредитом, фактично не був встановлений. Так, витяг з особового рахунку НОМЕР_2, який був доказом при ухваленні рішення у даній справі та витяг з особового рахункуНОМЕР_2, який надавався банком при вирішення цивільної справи№487/2723/17 відрізняються зовнішнім виглядом, змістом та способом надання додаткової інформації поза межами таблиць, неоднаковим способом обліку інформації, містять різну інформацію про розмір та рух коштів, зокрема щодо розміру сум надходжень коштів та залишку заборгованості, та інші протиріччя. Між тим таке суперечить законодавству щодо бухгалтерського обліку коштів у банківських установах. Зазначені обставини свідчать про те, що вказані витяги з особових рахунків не є ідентичними. За такого суд помилково відмовив у перегляді рішення суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

Як роз'яснено в п. 20 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі - Постанова пленуму), апеляційний суд відповідно до наданих йому повноважень має право постановити ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, постановленої з порушенням норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання. Нормами ЦПК не передбачено права апеляційного суду постановляти ухвалу про задоволення такої заяви і скасування ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

Зазначене свідчить про те, що ухвала суду, постановлена за результатами розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, може переглядатися в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Ухвала суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Як встановив суд, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 р. по справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 стягнуто на користь позивача 20 837 грн. 90 коп. заборгованості за кредитним договором та 243 грн.60 коп. судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 лютого 2016 р. рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 грудня 2015 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 р. рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

Звертаючись до суду із заявою про скасування рішення по справі за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 як нововиявлені обставини зазначає розбіжності у виписках по його особовому рахунку на основну карту НОМЕР_2 та попередню карту НОМЕР_1, які надавались банком та досліджувались судом при постановлені рішення від 30 грудня 2015 р., та наданого банком при розгляді судом цивільної справи №487/2723/17 за його позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про визнання недійсним кредитного договору, а саме - суттєві відмінності як в їх оформлені за допомогою комп'ютерної програми, так і у інформації щодо руху коштів по особовому рахунку.

Такі обставини відповідач вважає істотними для справи, які не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі на час розгляду справи.

Перевіривши наведені відповідачем обставини, перевіривши доказами, суд першої інстанції зробив висновок про відсутність підстав для скасування рішення за нововиявленими обставинами. І такий висновок відповідає матеріалам справи та законодавству, яке регулює дане питання.

Так, згідно ст. 423 ЦПК України рішення суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При цьому при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до ч.3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У пунктах 3, 4, 5 Постанови пленуму роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК (на даний час ст.423 ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, що існують на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти також нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, незадоволення певних клопотань про витребування доказів, призначення експертизи тощо) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є нововиявленими обставинами також ті обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

З аналізу наведених ОСОБА_1 обставин щодо наявності підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами вбачається, що ним з метою переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду даної справи (витягу з особового рахунку НОМЕР_2 по картці НОМЕР_1 станом на 13 серпня 2015 р.) подано новий доказ (витяг з особового рахунку НОМЕР_2 по картці НОМЕР_1 станом на 29 травня 2018 р.), який не оцінювався судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, а саме - обставин щодо розміру заборгованості за кредитом.

Проаналізувавши зазначені обставини у справі у їх сукупності та приймаючи до уваги вищенаведені роз'яснення пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, колегія суддів вважає, що вказані заявником в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами обставини не є нововиявленими у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України та з урахуванням положень частини 2 цієї ж статті, а тому суд правильно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів відхиляє аргументи апеляційної скарги.

Так, щодо посилань відповідача на те, що відмовою у перегляді справи за нововиявленими обставинами порушено його права та свободи, гарантовані національним та міжнародним законодавством, допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення у справі, колегія суддів зауважує наступне.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Колегія суддів враховує також те, що Європейський суд з прав людини зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Колегія суддів вважає, що обставини, які вказані ОСОБА_1, не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки посилання на процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи), а також наявність нового доказу не вважаються нововиявленими обставинами, а тому не порушують прав та інтересів ОСОБА_1

Стосовно посилань в апеляційній скарзі на наявність розбіжностей у витягах з особового рахунку та їх невіповідність законодавству про бухгалтерський облік, то таке свідчить про намагання відповідача добитися перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду, тобто підмінити апеляцію.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав в силу положень ст. 375 ЦПК України для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, судова колегія

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді Т.Б. Кушнірова

Ж.М. Яворська

_________________________________________________

Повний текст постанови складений 21 грудня 2018 року