Справа №295/1983/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №ML-010/035/2007 від 13.09.2007 року, у загальному розмірі 64765,79 швейцарських франків, що еквівалентно 1767121,62 грн. по курсу НБУ станом на 03.02.2017 року. При цьому посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_2 було укладено вказаний кредитний договір, в забезпечення виконання зобовязань за яким між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким вказана особа взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати за борговими зобовязаннями ОСОБА_2 Відповідачі свої зобовязання за кредитним договором та договором поруки не виконали та допустили заборгованість.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 14.03.2017 року відкрито провадження у справі.

05.05.2017 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшли заперечення на позовну заяву.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Зосименка О.М. від 21.06.2017 року цивільну справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 16.11.2018 року справу прийнято до свого провадження в порядку загального позовного провадження.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили, у встановлений судом строк відзив на позов не надали, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідачів на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 13.09.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №ML-010/035/2007 (далі по тексту Кредитний договір) про надання кредиту в сумі 62083,00 швейцарських франків строком до 13.09.2037 року за умови сплати процентів за його користування. За зобовязання ОСОБА_2 перед банком, які випливають з вищевказаного Кредитного договору відповідно до договору поруки №SRML-010/035/2007/1 від 13.09.2007 року зобовязався відповідати ОСОБА_3 в тому ж обсязі, що і ОСОБА_2

24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 Згідно з вказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-010/035/2007 від 13.09.2007 року.

Свої зобовязання перед ОСОБА_2 банк виконав повністю та надав вказаному відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов вищезазначеного Кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_2 порушив умови вищезазначеного Кредитного договору та допустив заборгованість станом на 03.02.2017 року, яка складає 64765,79 швейцарських франків, що еквівалентно 1767121,62 грн. по курсу НБУ станом на 03.02.2017 року, з яких: 61729,14 швейцарських франків (1684267,23 грн.) заборгованість за тілом кредиту; 3036,65 швейцарських франків (82854,38 грн.) сума відсотків.

Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

01.02.2017 року на адресу відповідачів банком було направлено досудові вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором та до суду позивач звернувся 21.02.2017 року, а тому відсутні правові підстави застосування судом наслідків спливу загального строку позовної давності за заявою відповідача ОСОБА_3

На час укладення Кредитного договору банк мав всі необхідні для цього ліцензії. На даний час кредитний договір №ML-010/035/2007 та договір поруки №SRML-010/035/2007/1 від 13.09.2007 року є чинними та не розірвані або не визнані недійсними у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач ОСОБА_3 взяв на себе зобовязання перед банком по борговим зобовязанням ОСОБА_2 у повному об'ємі, суд задовольняє позов в повному обсязі та стягує з відповідачів в рівних частках сплачений позивачем судовий збір на його користь.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, ч.4 ст.223, 259, 263, 265, гл.11 розд.10 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 611, 1054 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-010/035/2007 від 13.09.2007 року, у загальному розмірі 64765,79 швейцарських франків, що еквівалентно 1767121 грн. 62 коп. по курсу НБУ станом на 03.02.2017 року.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 26506 грн. 82 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: