Справа № 459/1112/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/696/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Львів

Справа № 459/1112/16-ц

Провадження № 22-ц/811/696/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на ухвалу Червоноградського міськрайонного суду Львівської області від 10 квітня 2018 року у складі судді Новосад М.Д.

у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача у виконавчому провадженні,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 10 квітня 2018 року заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну стягувача задоволено.

Проведено заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №459/1112/16-ц, а саме: проведено заміну стягувача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРАВЕКС - БАНК» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у зв`язку із переходом прав кредитора.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу.

Вважає ухвалу суду безпідставною та необґрунтованою виходячи з наступного.

Зазначає, що заявником не було надано належних доказів того, що відступлення права вимоги відбулося саме за кредитними договорами, які були укладені між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_3 на що суд першої інстанції не звернув уваги. Як доказ заявник надав лише витяг із реєстру боржників який складений в довільній формі та підписаний лише директором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Такий документ не може свідчити про перехід прав та обов'язків за кредитним договором.

Вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» , сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Згідно ч.5 цієї ж статті Закону у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як вбачається із аналізу вказаних вище статтей, заміна сторони передбачена у конкретному виконавчому провадженні, проте зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь які докази відкриття виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження повинна відбуватись у конкретному виконавчому провадженні із зазначенням номеру, а не у справі №459/1112/16-ц.

Просить скасувати Червоноградського міськрайонного суду Львівської області від 10 квітня 2018 року та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні заяви ТзОВ 2Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

17.10.2018 року цивільна справа № 459/1112/16-ц одержана Львівським апеляційним судом від Апеляційного суду Львівської області.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 02.06.2016 року з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №2449-016/08Р від 07.03.2008 року у розмірі 23 113 доларів США 86 центи та судові витрати по справі по 2438,79 грн..

На підставі даного рішення ПАТ КБ «Правекс-Банк» були видані виконавчі листи.

31.05.2017 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» були укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за вказаним кредитним договором №2449-005/07Р від 11.06.2007 року.

Суд першої інстанції взявши до уваги те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» стало правонаступником прав та обов'язків публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК», прийшов до висновку про задоволення заяви.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст..514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця виконавця суд замінює таку сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.5 ст.15 цього Закону, у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Відповідно до правової позиції Верховного суду України в постанові №6-122цс13 від 20 листопада 2013 року, яка є обов'язковою для суду при розгляді даної категорії справвиходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути, зокрема, правочини щодо зміни кредитора або боржника у зобов'язанні.

Статтею 513 ЦК визначено, що правочин щодо зміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги щодо ненадання належних доказів того, що відступлення права вимоги відбулося саме за кредитними договорами, які були укладені між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується заявником ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» у відзиві на апеляційну скаргу, на підтвердження укладення договору відступлення прав вимоги заявником було надано витяг з реєстру боржників з Додатку I до Договору купівлі- продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31.05.2017 року, а також витяг з Додатку I до Договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами №2 від 31.05.2017 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції а тому підстав для скасування ухвали суду немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червоноградського міськрайонного суду Львівської області від 10 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді