Справа № 627/353/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі :

головуючого судді Л.В.Вовк

з участю секретаря О.С.Казакової,

позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про припинення обтяження нерухомого майна,

встановив:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області ( далі Краснокутська ДНК) про припинення обтяження нерухомого майна.

В позові ОСОБА_1 вказала , що вона є співвласником ? частини житлового будинку по пр. Жолобок ,33 в смт.Краснокутськ. В 1990 році позивач уклала кредитний договір з Ощадбанком колишнього СРСР на суму 5000 крб. В Краснокутській державній нотаріальній конторі був посвідчений 27.03.1990 року договір застави , згідно якого накладено обтяження на житловий будинок по пр.Жолобок,33 в смт.Краснокутськ. Оскільки позивач працювала в колгоспі ім.Кірова, який в 1993 році був реорганізований в Любівську спілку пайовиків , кошти на виконання зобов»язання та погашення кредиту утримувались із заробітної плати. В 1994 році кредит був сплачений. Після смерті матері ОСОБА_2 в 2004 році відкрилася спадщина , яка складається з іншої частини житлового будинку по вказаній адресі. Вона як єдина спадкоємиця майна прийняла спадщину , оскільки проживала з матір»ю на момент відкриття спадщини , але як співвласник вище вказаного жилого будинку , вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний будинок , оскільки в Єдиному реєстрі заборон , є відомості про обтяження нерухомого майна саме на вказаний житловий будинок. Колишній Ощадбанк СРСР ліквідований та припинена державна реєстрація Любівської спілки пайовиків , а заборона на нерухоме майно не знята. Просила зняти заборону на нерухоме майно, а саме житловий будинок за вказаною адресою.

У судовому засіданні позивач підтримала позов , просить задовольнити.

Відповідач до суду не з»явися , подав заяву слухати справу у його відсутність , проти позову не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення позивача , дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про право на спадщину , посвідченого державним нотаріусом Краснокутської ДНК від 15.11.1986 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 успадкували в рівних частках по ? частини житлового будинку по пр.Жолобок ,33 в смт.Краснокутськ Краснокутськ Краснокутського району Харківської області після ОСОБА_3 Вказані частки будинку зареєстровані в Богодухівському БТІ 27.11.1986 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_1

В 1990 року ОСОБА_1 уклала кредитний договір з Ощадбанком колишнього СРСР на суму 5000 крб.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно , державного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта від 17.05.2017 року , на житловий будинок по пр.Жолобок ,33 в смт.Краснокутськ накладено обтяження на підставі договору застави , посвідченим Краснокутською державною нотаріальною конторою Харківської області від 27.03.1990 року . Вказані відомості внесені до Єдиного реєстру заборон №6 від 27.03.1990 року. 25.05.2006 р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано обтяження предмета застави належного ОСОБА_1 житлового будинку.

Як зазначає архівна довідка Краснокутської РДА від 21.02.2018 року , в архівному фонді ім.Кірова та Любівському СП у розрахунково-платіжних відомостях є дані про утримання із заробітної плати ОСОБА_1 з 1991 року по 1994 р. ссуди та відомості про погашення заборгованості в сумі 4 631 купоно- карбованців.

Крім того архівний відділ Краснокутської РДА від 21.02.2018 року зазначає , що згідно рішення зборів уповноважених членів колгоспу від 23.01.1993 року , колгосп ім.Кірова був реорганізований в Любівську спілку пайовиків.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.03.2018 року , державна реєстрація Любівської спілки пайовиків припинена 26.05.2008 року в зв»язку з визнання її банкрутом.

З довідки Краснокутського ТВБВ № 100/200365 АТ « Ощадбанк» від 11.05.2017 р. ОСОБА_1 заборгованості перед банком не має . Заборгованості за кредитами відсутні.

21.04.2004 року мати позивача ОСОБА_2 померла , про що свідчить свідоцтво про смерть 1-ВЛ №452734.

Згідно довідки Краснокутської селищної ради від 21.12.2018 року, на час смерті ОСОБА_2 з нею в одному будинку по пр..Жолобок,33 в смт.Краснокутськ зареєстрована дочка ОСОБА_1

Оскільки позивач на час відкриття спадщини , постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 по пр.Жолобок ,33 в смт.Краснокутськ , вона є такою , що спадщину прийняла на підставі ст.1268 ч.3 ЦК України.

Позивач звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори з метою отримати свідоцтво про право на спадщину , але дізналася про обтяження на спадкове майно , а саме житловий будинок за вище вказаною адресою.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК, ст. 1054 ЦК).

Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України "Про заставу" та ст. 572 ЦК України).

Згідно ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов»язанння , забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов»язання заставодержатель ,у володінні якого перебувало заставлене майно , зобов»язаний негайно повернути його заставодавцеві.

Застава має похідний характер від основного зобов'язання, що забезпечується нею, вона втрачає чинність з припиненням основного зобов'язання, незалежно від підстав такого припинення. Проте, саме з припиненням основного зобов'язання шляхом його виконання закон (ст. 593 ЦК України, ст. 28 Закону України від 02.10.1992 № 2654-ХІІ «Про заставу») пов'язує виникнення у заставодержателя обов'язку внесення відповідних даних припинення права застави до державного реєстру.

Застава як акцесорне зобов'язання (зобов'язання яке існує лише у зв'язку з головним, основним зобов'язанням), що забезпечує основне зобов'язання, припиняється з припиненням цього основного зобов'язання.

У відповідності до ст.ст. 3-5 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Обтяження поділяються на публічні та приватні.

Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду.

Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними.

Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов'язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.

Предметом обтяження може бути рухоме майно, не вилучене з цивільного обороту, на яке згідно із законодавством може бути звернене стягнення.

Статтею 47 Конституції України передбачено , що кожен має право на житло.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В судовому засіданні встановлено , що ОСОБА_1 зобов»язання за кредитним договором виконала , правовідносини за договором застави припинені . Однак позбавлена можливості успадкувати іншу частину жилого будинку та отримати свідоцтво про право на спадщину , оскільки є заборона на житловий будинок.

Відповідно до ст.13, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини ,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень …

Позивач надала достатньо доказів на підтвердження позовних вимог, тому вимога позивача про зняття заборони із заставного майна підлягає задоволенню .

Керуючись ст. 593 ЦК України , ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд ,

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , про припинення обтяження нерухомого майна - задовольнити.

Зняти заборону на нерухоме майно - житловий будинок по провулку Жолобок,33 в смт.Краснокутськ Краснокутського району Харківської області , зареєстровану Краснокутською державною нотаріальною конторою Харківської області 25.05.2006 року за № 3250721 , згідно договору застави ,посвідченого Краснокутською державною нотаріальною конторою 27.03.1990 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя Вовк Л. В.