Справа № 580/310/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В., представника позивачки - ОСОБА_1, представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 02.03.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 7400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що стверджується підписом у заяві. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, станом на 31.12.2017 року заборгованість становить: 96740,37 грн., яка складається: 7272,43 грн. - заборгованість за кредитом; 80890,57 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3732,59 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також 250 грн. - штраф (фіксована частина), 4594,78 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 96740,37 грн., а також судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні ствердив позовні вимоги в повному обсязі зазначивши, що картка, що була випущена на імя ОСОБА_1 була кредитною, строк позовної давності не сплинув на момент звернення до суду, оскільки строк випущеної картки до останнього дня 09.2015 року. Крім того, випискою по рахунку стверджується той факт, що відповідачка до певного часу належним чином виконувала свої зобовязання за кредитом, тобто була ознайомлена з умовами кредитування. Зазначив, що операція, яка проведена 26.06.2015 року з сумою зарахування 17,41 грн. є службовою операцією банку.

Представник відповідачки в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог в повному обсязі, просить застосувати строк позовної давності, крім того зазначає, що договір не був укладений, оскільки у заяві не зазначений розмір кредиту, процентів за користування кредитом, сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору. Зазначає, що копія «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів банку», не містить підпису відповідачки що говорить про те, що вона не була з ними ознайомлена. Зазначає, що відповідачка вважала, що карта була дебіторською а не кредитною.

В судому засіданні були встановлені факти та відповідні їм правовідносини:

Між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір б/н від 02.03.2008 року, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 7400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9).

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою, яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківськиї послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свої згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання, відповідно до ст. 634 Цивільного Кодексу України. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який не може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Додана до матеріалів справи довідка про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка «Універсальна» 30 днів пільгового періоду (а.с. 175) містить відомості про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останнього з вказаною довідкою та прикладами використання кредитних коштів.

У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Зазначена стаття не містить вичерпного переліку таких документів. Тобто в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах.

Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином не суперечить чинному законодавству України. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обовязків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови Правила та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис у Заяві.

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 16.04.2018 року № 20180214/0347 (а.с. 112) встановлено, що ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 згідно кредитного договору б/н від 02.03.2008 року отримала картки 326196, 078364, остання з яких мала термін до 09. 2015 року.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 умов і правил надання банківських послуг уразі незгоди зі змінами правил чи тарифів обов'язок клієнта пред'явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилась перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до банку з відповідними заявами.

Сторонами не доведено затвердження банком нових умов обслуговування, погашення заборгованості і зміни тарифів, а тому розірвання договору не відбулось, він продовжує свою дію.

Крім того в матеріалах справи є заява (а.с. 178) з якою ОСОБА_1 звернулася до управляючого Лебединського відділення № 1 СФ ПриватБанка ОСОБА_3 про надання дозволу на збільшення кредитного ліміту на її кредитну картку № 326196 строк дії 01.12, відповідно до довідки про доходи, що також була долучена (а.с. 177).

Випискою з рахунку (а.с. 102-111) підтверджується рух грошових коштів, наявність розрахункових операцій.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Отже, аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Крім того, умовами кредитного договору установлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами, отже, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

З розрахунку заборгованості, що наданий позивачем, та з виписки по рахунку відповідача, який підтверджує рух грошових коштів, слідує, що відповідач припинив оплату чергових платежів з 10 листопада 2014 року, а кредитор звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом 16 лютого 2018 року.

Так, з розрахунку та виписки слідує, що відповідачем 26.06.2015 року було здійснено останнє погашення заборгованості за кредитом у сумі 17,41 грн., після чого рух коштів по рахунку відповідача припинився.

Встановлено, що операція, яка проведена 26.06.2015 року з сумою зарахування 17,41 грн. є службовою операцією банку, вказаний факт визнаний представником позивача.

Положеннями ст. 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Оскільки відповідно до наданої виписки з рахунку востаннє кредитна заборгованість погашалась 10.11.2014 року, відтак перебіг позовної давності починається з наступного дня після цієї дати (11.11.2014 року).

Отже, позивач, звернувшись із позовною заявою 16.02.2018 року пропустив однорічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), до яких застосовується спеціальна позовна давність, та трьохрічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом, що є підставою для відмови в задоволенні позову (відповідна заява про застосування позовної давності у спорі додається).

До того ж позивачем на виконання умов кредитного договору жодного разу не надсилалися відповідачу листи з повідомленням щодо існуючої заборгованості й необхідності погасити борг.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити АТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 96740,37 грн. в повному обсязі в звязку з пропуском строку позовної давності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4,12,81,141,258,259,263-265,268,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 2 березня 2008 року в розмірі 96740 грн. 37 коп. відмовити у зв'язку з пропуском строків позовної давності звернення до суду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Лебединський районний суд Сумської області.

Повний текст рішення виготовлений 6 вересня 2018 року.

Суддя Бакланов Р. В.