Дата документу 20.12.2018
Провадження № 2-н/320/1083/18
У Х В А Л А

Іменем України

20 грудня 2018 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Горбачова Ю.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мелітопольські теплові мережі» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2015 року по 01.12.2018 року в розмірі 13 650 грн. 37 коп.; пеню за період прострочення з 01.12.2017 по 30.11.2018 в розмірі 130,42 грн.; інфляційні витрати в розмірі 303,01 грн.; 3% річних у розмірі 107,20 грн.та витрат по сплаті судового збору у розмірі 176,20 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд не можливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

За п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з ч.1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Враховуючи, що вимога про стягнення суми пені, яка нарахована на суму основного боргу в порядку наказного провадження не розглядається і ця вимога взаємоповязана з іншими вимогами заяви, та те що заявлені вимоги про стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за період, який перевищує загальну позовну давність, що унеможливлює визначення обсягу боргу в межах строку позовної давності та відокремлення 3% річних та інфляцій за зазначений період, тому наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, відповідно до п.п 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Заявником доданий до заяви про видачу судового наказу договір, за яким предявлено вимогу про стягнення грошової заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Але, зазначений договір не підписаний боржником, що дає підстави для висновку, що договір не був укладений. Тим більше, у заяві зазначено, що боржник відмовляється від укладення договору і договір є фактично укладеним.

Як передбачено п.1 ч.1ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Таким чином, за відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, з неї не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

За ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 165 ч.1, 166 ч.2 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Мелітопольські теплові мережі» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.09.2015 року по 01.12.2018 року в розмірі 13 650 грн. 37 коп.; пеню за період прострочення з 01.12.2017 по 30.11.2018 в розмірі 130,42 грн.; інфляційні витрати в розмірі 303,01 грн.; 3% річних у розмірі 107,20 грн.та витрат по сплаті судового збору у розмірі 176,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Ю.В. Горбачова