Справа № 740/3562/18
Провадження № 2/740/1560/18
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом керівника Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_1 в інтересах держави в особі комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені ОСОБА_2» до ОСОБА_3 про відшкодування витрат, пов»язаних із стаціонарним лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету в інтересах комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені ОСОБА_2» 7982,12 грн. у відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що вироком Ніжинського міськрайонного суду від 08.05.2018 року встановлено, що 13.07.2017 ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1, з пасажиром ОСОБА_4, рухаючись вулицею Шевченка м.Ніжина внапрямку залізничного вокзалу, порушивши вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306, допустив зіткнення з автомобілем марки «РУТА-19», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок якого пассажир ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Даним вироком суду, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» його звільнено від відбування призначеного покарання.

У звязку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня імені ОСОБА_2» в реанімаційному відділенні із 13.07.2017 по 17.07.2017.

Згідно довідки КЛПЗ «Ніжинська центральна міська лікарня імені ОСОБА_2» на лікування потерпілого витрачено кошти у сумі 7982,12 грн., які не відшкодовані і підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року провадження у справі відкрито та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.

Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву відповідно до ст. 278 ч.1 ЦПК України.

Згідно ст. 279 ч.5 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В установлений судом п*ятнадцятиденний строк відповідач не подав заяву із запереченням щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов, що згідно ч.2 ст.191 ЦПК України є підставою для вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Враховуючи, що відповідач не подав відзив, суд відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК розглянув справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком суду, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» його звільнено від відбування призначеного покарання.

Вказаним вироком встановлено, що 13.07.2017 ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_1, з пасажиром ОСОБА_4, рухаючись вулицею Шевченка м.Ніжина внапрямку залізничного вокзалу, порушивши вимоги Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306, допустив зіткнення з автомобілем марки «РУТА-19», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок якого пассажир ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров*я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжкодня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров*я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров*я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми витрати за місяць (в якому проводилося лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

З довідки комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені ОСОБА_2» № 16 вбачається, що загальна вартість витрат на лікування ОСОБА_4, який знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному відділені з 13.07.2017 по 17.07.2017, складає 7982,12 грн.

Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Керуючись ст.ст.1206 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 274, 279, 280-284, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: Чернігівська область, м.Ніжин, вул.Курилівська, 36, на користь користь місцевого бюджету в інтересах комунального лікувально-профілактичного закладу «Ніжинська центральна міська лікарня імені ОСОБА_2» (адреса: 16600 м.Ніжин, вул.Московська, 21) на р/р 99989 в ГУДКСУ в Чернігівській області, , МФО 853592, у відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 7982 (сім тисяч дев*ятсот вісімдесят дві) грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 грн.

Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.