Справа № 2-128/11 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л.В.
Провадження № 22-ц/811/2392/18 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області в складі судді Гули Л.В. від 01 жовтня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Стрийська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє Стрийська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та стягнення моральної шкоди за нововиявленими обставинами.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає ухвалу незаконною, прийнятою всупереч вимогам п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України. Зазначає, що при ухваленні судом рішення, такі істотні для справи обставини, як фактичні розміри земельних ділянок, придбаних апелянтом за цивільно-правовими угодами, судом не були встановлені, оскільки визначення розміру таких ділянок, які вказані у договорах купівлі-продажу за 1998 рік, не можна вважати достатнім для висновку, зробленого судом, про перевищення їх фактичних розмірів. Вважає, що судом не були встановлені такі істотні обставини, як визначення точки відліку довжини радіусу повороту дороги та ким саме, чи апелянтом, як власником земельної ділянки під АДРЕСА_1, чи користувачем примикаючої до другої частини дороги - Стрийським вагоноремонтним заводом, який до участі у справі не залучався порушено норми, що призвело до звуження у місці розвороту дороги. Вказує на те, що звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, посилався на документи, які містять інформацію про обставини, що є істотними, існували на час розгляду справи, однак не були і не могли бути відомі заявнику. Вказує на те, що після набрання рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2017 року, ним було вчинено дії, пов'язані із виготовленням відповідної землевпорядної документації та отримано відповідні витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку і в результаті чого встановлено, що земельна ділянка, площа якої за договором купівлі-продажу та виданим попередньому її власнику ОСОБА_5 Державним актом на право приватної власності на землю, площею 0,0566 га, фактично становить 0,0549 га, а площа земельної ділянки, що придбана у ОСОБА_6, яка вказана у Державному акті на право приватної власності на землю площею 0,0913 га, фактично має площу 0,0896 га. Саме частину огорожі цієї земельної ділянки його зобов'язано демонтувати з наведених у рішенні мотивів. Вказує, що такі обставини безперечно є нововиявленими, оскільки виявлені після набрання рішенням законної сили.

В судове засідання окрім представника відповідача решта учасників справи (їх представники) не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників),зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості у інших цивільних справах, колегія суддів вважала безпідставним, таким, що не свідчить про поважність причин його неявки у судове засідання та таке було відхилено. Так, участь представника у інших судових засіданнях не свідчить про поважність причин його неявки у судове засідання по даній справі, зважаючи на те, що про судове засідання позивач повідомлений заздалегідь, а саме 28.11.2018 року. Зважаючи на вказане, представником жодним чином не обґрунтовано неможливість врегулювати питання його участі у даному судовому засіданні та можливих інших судових засіданнях без неявки у одне з них, а, окрім цього, жодних доводів про причини пріоритетності інших судових засідань по відношенню до даного, а, також, можливість призначення розгляду у інших провадженнях, справах попередньо перед призначенням даного судового засідання, що могло б свідчити про певні підстави пріоритетності, - представником наведено не було. Крім цього, колегія суддів зважає і на факт відсутності у судовому засіданні самого позивача та відсутність будь-яких даних про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача - на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, заперечення на заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, апеляційної скарги, а також усних та письмових пояснень та заяв учасників справи та їх представників у судах обох інстанцій, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч. 1, ч.2, ч.5 ст. 423 ЦПК України та відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, - виходив з того, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2017 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Стрийської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та стягнення моральної шкоди і зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками на АДРЕСА_2 шляхом демонтажу частини цегляної огорожі земельної ділянки АДРЕСА_1 зі сторони земель філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» для забезпечення ОСОБА_4 заїзду зі сторони вул. Петлюри в місті Стрию шириною не менше 3,5 м та радіусу повороту 6 м. В решті позову відмовлено. Дане рішення набрало законної сили. Як на нововиявлені обставини ОСОБА_2 посилається на виготовлення ним навесні 2018 року технічної документації на спірні земельні ділянки та реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, а саме: Планів встановлених меж земельних ділянок і Кадастрових планів земельних ділянок, та зазначає, що про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, йому стало відомо 21.05.2018 року. Однак, доводи заявника про те, що зазначені обставини не були та не могли бути відомі йому не заслуговують на увагу, оскільки під час судового розгляду Стрийським міськрайонним судом було встановлено, що технічна документація щодо встановлення меж земельних ділянок на АДРЕСА_1 які належать ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 09.02.1998 року, не виготовлена та не затверджена, земельні ділянки в Державному земельному кадастрі не зареєстровані, кадастровий номер земельним ділянкам не присвоєний. Межі спірних земельних ділянок не погоджені з суміжними землекористувачами. Державний акт на право власності на землю ОСОБА_2 не видавався, чого останній не заперечив у судовому засіданні та не спростував. Крім цього, враховуючи що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об'єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, а вказана заявниками обставина виникла пізніше, то така обставина є такою, що не може бути врахована судом при розгляді справи, тому є підставою для нового звернення до суду. Оскільки плани встановлення меж земельних ділянок площею 896 кв. м і 549 кв. м та кадастрові плани змелених ділянок НОМЕР_1 і НОМЕР_2, на які посилається заявник, отримані ним після ухвалення оскаржуваного рішення суду від 29.11.2017 року, а тому не можуть вважатися нововиявленою обставиною. Якщо ОСОБА_2 було відомо про існування істотного для справи доказу, а саме, що житловий будинок № 23а на вул. Вахнянина в м. Стрию дійсно розташований у межах земельних ділянок площею 0,0896 га та 0,0549 га, кадастрові номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що належать йому на праві приватної власності, але він не вчинив жодних дій для надання його суду, а після ухвалення рішення звернувся із заявою про його перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що суд при ухваленні рішення не врахував зазначену обставину щодо відповідності метричних даних Державного земельного кадастру та меж земельних ділянок у АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_3, то така заява задоволенню не підлягає. Відтак, вказані обставини, на які посилається ОСОБА_2 як на нововиявлені, фактично є новими доказами в справі, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, а тому не можуть вважатися нововиявленими. Враховуючи вищевикладене, заявником ОСОБА_2 не наведено нововиявлених обставин, що можуть бути підставами для перегляду та скасування рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, Стрийської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та стягнення моральної шкоди, а тому в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного судового рішення - немає.

Так, заявник ОСОБА_2 просив скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду від 29.11.2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до нього про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками на вулиці АДРЕСА_2 у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви покликався на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2017 року частково задоволено позов ОСОБА_4 та зобов'язано його усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками на АДРЕСА_2 шляхом демонтажу частини цегляної огорожі земельної ділянки АДРЕСА_1 зі сторони земель філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця» для забезпечення ОСОБА_4 заїзду зі сторони вул. Петлюри в місті Стрию шириною не менше 3,5 м та радіусу повороту 6 м. Після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним законної сили, а саме: 21.05.2018 року йому стали відомі обставини, які, на його думку, є істотними для справи та не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи. Так, Державним агентством земельних ресурсів України в особі інженера землевпорядника ОСОБА_7 були виготовлені план встановлених меж земельної ділянки та Кадастровий план земельних ділянок, що належать йому на праві приватної власності. Ця документація підтверджує, що житловий будинок АДРЕСА_1 та інші об'єкти будинковолодіння дійсно розташовані в межах визначеної земельної ділянки, в розмірах та відповідно до кадастрового плану. Вищезазначені обставини, на його думку, мають значення для вирішення справи і є істотними для ухвалення правильного рішення у справі, так як на їх підставі можна зробити висновок про наявність у нього гарантованого законодавством права володіння земельними ділянками у визначених розмірах та відповідно до кадастрового плану.

Відповідно до ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Підставами для перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до п.п. 3, 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (що регулює схожі за своїм змістом правовідносини), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК. Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Також, із практики ЄСПЛ вбачається таке:

«42. Суд повторює, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

43. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

44. Ця справа стосується рішення щодо нового розгляду справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв'язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження. Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (див. рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia), №. 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2), № 19960/04, п. 46). Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.» (вказане є цитатою рішення ЄСПЛ у справі «Желтяков проти України» (заява №4994/04) від 9.06.2011 року)».

Як вбачається із матеріалів справи та правильно було встановлено і судом першої інстанції заявником по суті було отримано та подано суду нові докази по справі, які встановлюють нові обставини, по суті змінюючи ті, що були встановлені судом у рішення, про перегляд якого подано заяву.

Так, заявником після рішення суду, про яке йдеться у заяві у землевпорядну організацію подано заяву про виготовлення нових планів встановлення меж його земельних ділянок та кадастрових планів земельних ділянок, виготовлено такі нові плани та по новому у травні 2018 року зареєстровано право власності на фактично нові за своїми характеристиками земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які йому до цього не належали.

А саме, за договорами від 9.02.1998 року відповідачу належали земельні ділянки площами 0,0566 га та 0,0913 га (Т. 3 а.с.77, 78). На даний же час з невідомих причин (слід вважати у зв'язку із поданням державному реєстратору відповідачем нових кадастрових планів земельних ділянок) за цими ж договорами (як підставами для реєстрації права власності згідно поданих витягів) позивачу зареєстровано право власності на ділянки меншої площі, а саме 0,0549 га та 0,0896 га (Т.4 а.с. 47, 48).

Тобто фактично виникли нові обставини, після вчинення відповідачем певних дій після ухвалення рішення. Та вказані обставини не були та не могли бути відомими суду на час розгляду справи, оскільки є новими обставинами, що виникли після отримання стороною спору нових доказів, що умовно стосуються спору, що був вирішений судом.

Навіть якщо припустити, що вказані обставини дійсно стосуються спору, що розглянутий та не були встановлені судом під час її розгляду, то відповідачем не наведено жодних мотивів чому такі не могли бути відомі йому на час розгляду справи та відповідно не наведені ним суду під час розгляду справи. А саме, які перешкоди завадили позивачу звернутись до землевпорядної організації під час розгляду справи та отримати докази наведених обставини, які відповідач вважав ново виявленими.

Зважаючи на вказане обставини, які заявник вважав нововиявленими не слід вважати такими і відповідно судом першої інстанції правильно відмовлено у задоволенні заяви.

Вказаним доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими та таку відхилити, оскаржувану ж ухвалу слід залишити без змін, як таку, що відповідає обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 01 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра