Справа № 569/8825/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області

в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Довбенко Г.В.,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що 21.01.2007 року, вона уклала з відповідачем шлюб, який розірвано на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області 19 жовтня 2009 року.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Рівненського міського суду від 19 жовтня 2009 року у справі №2- 7186/09 р. з відповідача стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн., щомісячно до досягнення повноліття дитиною. Навіть цей мізерний розмір аліментів відповідач не сплачує та має заборгованість по сплаті аліментів.

З моменту постановлення Рівненським міським судом Рівненської області рішення про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її матеріальний стан змінився у зв»язку зі з дорожчанням життя та інфляційними процесами.

Крім того законодавець змінив мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 50% (ч. 2 ст. 182 СК України).

Тобто розмір аліментів у сумі 400 грн., що мав би сплачувати відповідач є занадто низьким і не покриває навіть часткових витрат на утримання дитини.

На сьогоднішній день відповідач має постійний заробіток, має змогу утримувати свого сина, проте ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Крім того з моменту стягнення аліментів з відповідача, ОСОБА_3 не сплачує аліменти, в розмірі, визначеному судом та має заборгованість по сплаті аліментів станом на 04.05.2018 року в розмірі 35666, 66 грн.

При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені).

Загальну суму неустойки (пені) визначено шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Нарахована в такий спосіб пеня по сплаті аліментів становить 12713, 33 коп. Просить позов задоволити.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та додатково пояснила, що 23 квітня 2015 року вона уклала другий шлюб та народила доньку, у звязку з чим на даний час не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною.

Відповідач позовні вимоги в частині про зміну способу стягнення аліментів визнав та заперечив проти стягнення пені за прострочеення сплати аліментів.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення повністю, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2007 року, сторони уклали шлюб, який розірвано на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 19.10.2009 року (а.с. 8, 9).

Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №052274 від 27.06.2007року (а.с. 10).

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 19 жовтня 2009 року у справі №2- 7186/09 р. з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн, щомісячно до досягнення повноліття дитиною (а.с. 8,9).

З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №105579 від 23.04.2015 року позивачка уклала другий шлюб з ОСОБА_5 та отримала прізвище після державної реєстрації «Томашевська».

Відповідно до ст.180СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст.183СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.182СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 191СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Разом з тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів, який набрав чинності 08 липня 2017 року, до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесено зміни, згідно яких розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення або покращення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. Зст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі та навпаки).

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року (справа № 6-143цс13), яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як встановлено судом, відповідач має відповідний молодий вік, не страждає на будь-яке захворювання, не є інвалідом і має можливість утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, належним чином, як того вимагає Закон, виплати по виконавчому листу не здійснює.

З моменту постановлення Рівненським міським судом Рівненської області рішення про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

При визначенні розміру аліментів суд, враховує рівність сторін щодо обов»язку утримувати дитину, а тому з огляду на вищенаведене, суд вважає за необхідне змінити спосіб присудження аліментів, визначених рішенням Рівненського міського суду від 19.10.2009 року у справі №2-7186/09 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400,00 грн. на аліменти в розмірі 1/4 частинизаробітку(доходу) ОСОБА_3, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовну вимогу про зміну способу стягнення аліментів задоволити в повному обсязі.

Що стосується позовної вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, то суд приходить до наступних висновків.

Як слідує з розрахунку заборгованості по аліментах від 04 травня 2018 року №40092 виконавчий документ був пред»явлений до виконання 02.10.2012 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах від 04 травня 2018 року №40092, що містяться в матеріалах справи, відповідач свої аліментні зобов»язання належним чином не виконує, у період з 11.06.2009 року по 30.04.2018 року аліменти на користь позивача взагалі не сплачував, а тому загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів за вказаний період становить 35666, 66 грн.

Дані розрахунки складено головним державним виконавцем Вакальчук О.В. у відповідності до вимог статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» і сторонами не оспорюються. Доказів протилежного суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 196 Сімейного кодексу України (далі СК України) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з роз»ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної правової норми свідчить, що у даному випадку слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

Доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів останній суду не подав і судом їх не здобуто.

Оскільки факт наявності заборгованості зі сплати аліментів за період з 11.06.2009 року по 30.04.2018 року включно підтверджується належними доказами - розрахунками заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу у вказаний період, суд приходить до висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення пені є обґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує правову природу пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов»язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Отже, з дослідженого в судовому засіданні розрахунку пені за прострочення сплати аліментів за період з 11.06.2009 року по 30.04.2018 року включно, наданого позивачем становить 12713, 33 грн.

Вищевказаний розрахунок ніким не оспорений і доказів протилежного суду не надано, а відтак суд даний розрахунок бере до уваги при встановленні обставин по справі.

Відтак, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги в цій частині є обґрунтованими, доведеними письмовими та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, а тому вони підлягають до повного задоволення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК Україниз відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі за дві вимоги немайнового характеру у розмірі 1409,60 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст.4,19, 141, 258,263,264,265,268 ,289 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задоволити.

Змінити спосіб присудження аліментів, визначених рішенням Рівненського міського суду від 19.10.2009 року у справі №2-7186/09 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 400,00 грн. на аліменти в розмірі1/4 частини заробітку(доходу) ОСОБА_3, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 12713 (дванадцять тисяч сімсот тринадцять) грн. 33 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету 1409 (одна тисяча чотириста дев»ять) грн. 60 коп. судового збору

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина