Справа №345/2762/18
Провадження № 2/345/1271/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2018 р. м.Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сухарник І.І.
секретаря судового засідання Баран В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про звільнення майна з - під арешту, суд -
позивач звернувся з позовом до Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про звільнення майна з - під арешту. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що звернувся до нотаріуса із питанням щодо відчуження майна і в усній формі йому було повідомлено про обтяження на все майно у вигляді арешту. Підставою арешту стала постанова АА 233198, виданої державною виконавчою службою 10.09.2003 року. Він звернувся із заявою до Калуського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про видачу копій документів, на підставі яких був накладений арешт та про зняття арешту з майна. На заяву була надана відповідь про відсутність можливості надати відомості щодо накладеного арешту на майно, оскільки строк зберігання матеріалів виконавчого провадження становить 3 роки. Також в реєстрі АСВП відсутні відомості про виконавче провадження 2003 року відкритого відносно нього. Вважає, що арешт на майно виник помилково й з яких причин дана інформація внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна невідомо. На даний час запис про обтяження на нерухоме майно порушує його права щодо володіння, користування та розпорядження належним майном, вирішити питання в адміністративному порядку позивач не має змоги, а тому звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 17.07.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.08.2018 о 09:30 год., яке за клопотанням представника відповідача відкладено на 10.08.2018 о 14:00год.
Ухвалою суду від 10.08.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкрите судове засідання на 07.09.2018 о 10:00 год.
У судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 37).
Представник відповідача подав відзив на позов в якому заперечує проти позову, оскільки звільнення заявленого майна з-під арешту може ускладнити або унеможливити виконання виконавчого документа в межах якого накладено ареш, згідно постанови АА 233198 від 10.09.2003 та заяву в якій просить розглядати справу без їхньої участі (а.с. 30, 36).
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення правовідносин), арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчуження; винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. У разі потреби постанова, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, надсилається державним виконавцем до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.
Згідно ст. 37 Закону України «Про виконаче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: 1) визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі; 6) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення; 7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом; 8) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконане, відповідно до пункту 8 частини першої цієї статті, під час виконання рішення Європейського суду з прав людини. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконаче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.
Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна на ім'я ОСОБА_1 зареєстровано обтяження: арешт всього нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 6479904 зареєстровано: 29.01.2008, 15:17:43 номер запису про обтяження 25810492, реєстратором: ЦНАП Калуської міської Ради, підстава обтяження: постанова АА 233198, виданої державною виконавчою службою 10.09.2003 року (а.с. 5-7).
Згідно довідки № 651 від 09.07.2018 виданої Калуським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 боргів на користь держави, фізичних та юридичних осіб на виконанні в Калуському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області станом на 20.06.2018 року немає (а.с. 10).
За положеннями п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.
Таким чином, враховуючи, що знищено може бути лише закінчене виконавче провадження, за яким припиняється чинність арешту, то постанова про накладення арешту та заборони на відчуження майна повинна були бути скасована державним виконавцем.
Отже, виконавче провадження було завершене, оскільки на даний час відсутнє, але накладений 10.09.2003 року арешт не знятий, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного закону.
Згідно із ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» , підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 50, 60 ЗУ "Про виконавче провадження", ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд -
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30-ти днів з дня його складення.

Головуючий: