Справа № 369/2973/18
Провадження № 2/369/1941/18
РІШЕННЯ

Іменем України

21.08.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Головатюк В.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалось, проживають окремо. Рішенням суду їх шлюб розірваний в 2017 році. Неповнолітня дитина залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача. Вказала, що відповідач, як батько, має надавати матеріальну допомогу.

Також зазначила, що батько дитини зобовязаний нести додаткові витрат на утримання дитини. Ростислав відвідує школу мистецтв та навчається в пятому класі хореографії, і вона щомісячно сплачує ще 230 грн. додатково. Враховуючи, що дитина відвідує додаткові заняття з січня 2017 року, то відповідач має компенсувати їй витрати до 01 березня 2018 року в розмірі 2530 грн. та в подальшому сплачувати ці витрати.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів; стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені додаткові витрати в розмірі 1 150 грн., та в подальшому стягувати щомісячно додаткові витрати в розмірі 230 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Просила суд задоволити позов.

У судовому засідання відповідач позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що після отримання позовної заяви він сплатив позивачу грошові кошти в розмірі 2000 грн. у якості додаткових витрат на утримання дитини. Оскільки позивачка не підтвердила того, що дитина дійсно відвідує гуртки, тому в частині стягнення додаткових витрат в розмірі 1150 грн. та щомісячні платежі 230 грн. просив відмовити. Щодо стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, подані заперечення та долучені сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 30 липня 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 листопада 2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з нею проживає син, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню з 19 березня 2018 року.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, розмір доходу відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі ? частини всіх його доходів до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України.

Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Принципом 6 Декларації прав дитини передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку його особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.

В ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджені аліменти на дитину, зобовязаний брати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

З довідки Чабанівської дитячої школи мистецтв №5 від 27 лютого 2018 року вбачається, що дитина ОСОБА_4 навчається в 5 класі хореографії, оплата за навчання становить 230 грн.; всього за період з 01 січня 2017 року по 01 березня 2018 року становить 2530 грн.

З пояснень сторін встановлено, що навчальний рік в школі мистецтв є тотожним навчальному року тобто з вересня по травень.

Відповідно до поданих відповідачем виписок ОСОБА_2 11 квітня 2018 року перерахував позивачу грошові кошти в розмірі 2000 грн. на додаткові витрати по утриманню дитину. Дана обставина не заперечувалась позивачем.

Враховуючи, що фактично відповідач компенсував додаткові витрати позивача по навчанню в школі мистецтв з 01 січня 2017 року по 01 березня 2018 року, тому вимоги про їх стягнення не підлягають до задоволення.

Як зазначалось вище, за ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Щодо стягнення додаткових витрат за навчання дитини в Чабанівській дитячій школі мистецтв на майбутнє. Так, навчальний рік закінчується у травні місяці 2018 року, витрати за період 01 березня по 31 травня 2018 року становлять 690 грн. (230 грн.х3місяці), а частка відповідача відповідно 345 грн. Враховуючи сплату відповідачем 2000 грн. на творчий розвиток, тобто фактично покриття витрат, тому вимоги в цій частині також задоволенню не підлягають. Матеріали справи не містять доказів щодо наявності інших додаткових витрат позивача, повязаних з розвитком творчих здібностей. Щодо стягнення даних витрат з вересня 2018 року, то позивач не надала суду доказів того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, продовжує відвідування даної школи і в навчальному році.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 81, 84, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 13, 247, 258, 263, 267, 273, 355, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, вул. зелена, буд.7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, вул.машинобудівників, 1б, кв.54, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 - аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19 березня 2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області або через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлено 03 вересня 2018 року.

Суддя Пінкевич Н.С.