АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/751/18 Справа № 203/1408/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову

по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення коштів та неустойки, зобовязання усунути недоліки, виконання гарантійного ремонту, продовження гарантійного терміну експлуатації товару, стягнення пені, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні апеляційного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 про захист прав споживача, стягнення коштів та неустойки, зобовязання усунути недоліки, виконання гарантійного ремонту, продовження гарантійного терміну експлуатації товару, стягнення пені.

18 липня 2018 року до канцелярії апеляційного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом заборони будь-яким суб'єктам державної реєстрації, які визначені в п.14 ст.1 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в тому числі державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії щодо внесення відомостей про припинення Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 до винесення рішення по справі.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб'єктам державної реєстрації, які визначені в п.14 ст.1 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, в тому числі державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії щодо внесення відомостей про припинення Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 до винесення рішення по справі.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач не надав суду доказів того, що відповідач має наміри припинити свою підприємницьку діяльність.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149, 153 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П. Варенко

ОСОБА_4