Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №300/569/18

07.09.2018 смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді:

Софілканич О. А., з участю секретаря судового засідання Балецького С.М., розглянувши у судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 05.07.2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивувала тим, що сімейне життя з ОСОБА_3 не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, непорозуміння, дебоші та сварки, у зв"язку з чим шлюб існує лише формально, тому просить такий розірвати, дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити на її вихованні, прізвище не змінювати.

Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, на виклик суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав, заяви про слухання справи без його участі не надходило.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 22.02.2003 року у відділі РАГС Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №8 (а.с.5).

За час перебування сторін у шлюбі народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою (а.с.6, 7).

Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Сторони не змогли створити міцної сім"ї, сімейне життя у них не склалося, проживають окремо, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини.

Прізвище позивачці після розірвання шлюбу не змінювати.

Неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити на вихованні у матері ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст.24, 110, 112- 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу- задоволити.

Шлюб, зареєстрований 22.02.2003 року у відділі РАГС Воловецького районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №8 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.

Неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні у матері ОСОБА_2.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачці ОСОБА_2 не змінювати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: Софілканич О. А.