Справа № 369/5226/18 Головуючий у І інстанції Пінкевич Н. С.
Провадження № 22-ц/780/3499/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 30.08.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Журби С.О.,

суддів Сержанюка А.С., Фінагеєва В. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом, обґрунтовуючи його наступним:

З лютого 2012 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначала, що спільне подружнє життя у них не склалося, тому вони почали проживати окремо один від одного, не ведуть спільного господарства. Діти залишилися проживати з позивачем, яка самостійно їх утримує. Оскільки між ними не досягнуто згоди щодо матеріального утримання дітей, позивач змушена звернутися до суду. Вказувала, що для повноцінного та всебічного розвитку дітей є необхідним стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу.

У звязку з наведеним просила суд стягнути з ОСОБА_6 на її користь аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволеночастково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2018 року щомісячно і досягнення дітьми повноліття.

Частково не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування та неправильність встановлення судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у меншому розмірі, суд помилково прийняв до уваги доводи відповідача щодо утримання ним ще однієї дитини, яка досягла повноліття, а також своїх батьків похилого віку, на підтвердження цих доводів відповідачем не було надано належних доказів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. В той же час наведеним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Згідно положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обовязок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

В ході розгляду справи судом першої інстанції було належним чином встановлено наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання двох його малолітніх дітей. Не заперечував цього й сам відповідач у своєму відзиві на позовну заяву. За таких умов висновки суду в цій частині відповідають вимогам закону та обставинам справи. В той же час при визначенні розміру таких аліментів суд першої інстанції зазначив, що бере до уваги той факт, що на утриманні відповідача перебуває ще одна дитина. В той час як будь-які докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні, відтак такі твердження відповідача залишилися недоведеними та не можуть бути прийняті судом. Зважаючи на наведене та враховуючи положення ст. 183 СК України колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про безпідставність зменшення судом заявленого позивачем розміру аліментів на утримання дітей, який відповідає інтересам дітей та принципам розумності та справедливості. За таких умов рішення суду підлягає зміні в частині розміру присуджених до стягнення аліментів.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України серед підстав для зміни чи скасування апеляційним судом судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2018 року змінити. Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт: СН 271621, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт: ВН 552537, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою: м. Боярка. АДРЕСА_1, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 травня 2018 року щомісячно і досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, крім випадків передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: А.С. Сержанюк

ОСОБА_7