Справа №647/2469/18
Провадження № 2/647/795/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 Бериславський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Кириленко М.О.

за участю секретаря: Кикоть К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берислав цивільну справу №647/2469/18 ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що з 1991 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6. Проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. 18.07.2018 року ОСОБА_6 помер. Хоча фактичні шлюбні відносини між померлим та позивачем існували з 07.03.1991 року, факт проживання їх однією сім'єю без перебування у шлюбі, можливо встановити лише з 01 січня 2004 року по 18 липня 2018 року, оскільки у цей період вони спільно проживали, вели спільний побут та мали взаємні права та обов'язки, притаманні подружжю. Встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу дає заявнику право на успадкування майна померлого. В звязку з чим позивач просить суд встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 18.07.2018 року. Крім того, після смерті 18.07.2018 року ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, яке крім іншого, складається з земельної ділянки площею 0,0567 га, кадастровий номер :02:273:0139, та транспортного засобу марки «FORD» моделі FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2016 року випуску, які були придбані за спільні кошти під час перебування у фактичних шлюбних відносинах. У звязку з чим позивач просить суд визнати земельну ділянку площею 0,0567 га, кадастровий номер :02:273:0139, та транспортний засіб марки «FORD» моделі FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2016 року випуску, спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0567 га та транспортного засобу марки «FORD» моделі FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2016 року випуску.

Ухвалою суду від 13.09.2018 року було відкрито провадження у вказаній справі із призначенням підготовчого засідання та викликом сторін.

Ухвалою суду від 09.10.2018 року справу було призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач та її представник на позовних вимогах наполягали, не заперечували проти винесення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІ-ЖД №339270, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 06.03.1991 року розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис №41 (а.с.16).

З копії держаного акту на право власності на земельну ділянку серії ХС 078592 від 26.07.2005 року виданого ОСОБА_6, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 і на підставі розпорядження голови Бериславської районної державної адміністрації від 30.06.2005 року №391 є власником земельної ділянки площею 0,0567 га, яка розташована на території Бериславської міської ради садове товариство «Освітянин» ділянка №139, для ведення садівництва, кадастровий номер :02:273:0139 (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО №812115 власником транспортного засобу марки «FORD» моделі FIESTA, типу ЛЕГКОВИЙ ХЕТЧБЕК-В номер шасі WF0DXXGAKDGY83150, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2016 року випуску, є ОСОБА_6, дата першої реєстрації 13.12.2016 року (а.с.15).

З копії домової книги по вул. Набережній, 29, в смт. Козацьке (а.с.18-19) та копії паспорту громадянки України ОСОБА_1 серії КЕ 804124 (а.с.9-10) вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, з 21.07.2006 року.

Судом також досліджені фотокартки, на яких зафіксовані ОСОБА_1 із померлим ОСОБА_6Ф.(а.с.17)

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КГ №256433, ОСОБА_6 помер 24.07.2018 року, про що складено відповідний актовий запис №35 (а.с.13).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили факт того, що та позивач ОСОБА_1 проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, із померлим ОСОБА_6 з 2003 року по день смерті останнього.

Оцінюючи надані у справі докази в їх сукупності, аналізуючи покази свідків та співставляючи їх із письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правова підстава для встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю з'явилася лише з набранням чинності Сімейним кодексом України 2003 року та Цивільним процесуальним кодексом України 2004 року, тобто з 1 січня 2004 року.

Кодекс про шлюб та сім'ю України, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачав положень про встановлення режиму окремого проживання чи встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Отже, до 01 січня 2004 року (набрання чинності СК України) не було передбачено правового механізму встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки, які не перебували при цьому в зареєстрованому шлюбі та, діючи на свій розсуд, не врегулювали свої відносини відповідно до закону, тобто фактичне проживання сторін однією сім'єю без реєстрації шлюбу між собою у період до 01.01.2004 р. було відсутнє в юридичному розумінні.

Що ж стосується встановлення факту постійного проживання позивача з відповідачем з 1 січня 2004 по 18.07.2018 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу, то суд виходить із наступних положень чинного законодавства.

За положеннями ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов'язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або іншим договором.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 з 01.01.2004 року проживали разом за адресою Херсонська область, Бериславський район, смт Козацьке, вул. Набережна, 29, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільною працею заробляли гроші на придбання транспортного засобу для своєї сімї. Зазначене підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 Дані свідчення є логічними, змістовними, послідовними, повністю узгоджуються між собою, а також із письмовими доказами дослідженими судом, зокрема відомостями з будинкової книги, паспорту ОСОБА_1, та наданими фотокартками. За таких обставин, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт проживання померлого 18.07.2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 однією сім'єю без шлюбу у період з 01.01.2004 року по 18.07.2018 року знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім'єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Враховуючи викладене, особам, які проживають однією сім'єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов'язків, з'ясовують: 1) час придбання; 2) джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте); 3) мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності.

Зважаючи на те, що земельна ділянка площею 0,0567 га, кадастровий номер :02:273:0139 та транспортний засіб марки «FORD» моделі FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2016 року випуску, були придбані в період спільного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_1, на грошові кошти, зароблені сумісною працею, при цьому на час придбання даного майна сторони у справі не перебували у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, враховуючи відсутність письмового договору між ними, в порядку ст.74 СК України, вищезазначена квартира є їх спільною сумісною власністю.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1, у тому числі щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0567 га, кадастровий номер :02:273:0139, та транспортного засобу марки «FORD» моделі FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2016 року випуску, обґрунтовані та підлягають задоволенню, що відповідає положенням ст.ст.69, 70 СК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 200, 206, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3, задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по день смерті останнього 18.07.2018 року.

Визнати земельну ділянку площею 0,0567 га, яка розташована на території Бериславської міської ради садове товариство «Освітянин» ділянка №139, для ведення садівництва, кадастровий номер :02:273:0139, та транспортний засіб марки «FORD» моделі FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2016 року випуску спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та померлого 18.07.2018 року ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0567 га, яка розташована на території Бериславської міської ради садове товариство «Освітянин» ділянка №139, для ведення садівництва, кадастровий номер :02:273:0139, та транспортний засіб марки «FORD» моделі FIESTA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2016 року випуску.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.12.2018 року.

Суддя М.О.Кириленко