Справа № 567/1450/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області в складі судді Назарук В.А., перевіривши виконання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття особи з реєстрації за місцем проживання

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Острозького районного суду з позовом в якому просить зняти ОСОБА_2 з реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, в якому має міститись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

В порушення вказаних вимог та принципу змагальності сторін, при зверненні до суду ОСОБА_1 зазначено в позовній заяві позивачем та відповідачем одну і ту ж особу, хоча згідно змісту позовних вимог вбачається, що позов фактично пред'явлено до ОСОБА_2

Таким чином, в позовній заяві фактично не визначено відповідача, не зазначено повного найменування відповідача, його місця проживання, а також реєстраційного номеру облікової картки платника податків, відомих номерів засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

В порушення п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, в позовній заяві не викладено обставин обґрунтування позову щодо вимоги про зняття відповідача з реєстрації, не конкретизовано зміст позовних вимог, зокрема не зазначені правові підстави зняття з реєстраційного обліку відповідача, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою).

Власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

В порушення викладеного, позовна заява не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а також правові підстави зняття з реєстрації визначені законом. Обраний позивачем за даною вимогою спосіб захисту не відповідає захисту прав, передбачених ЦПК України, оскільки до компетенції суду не входить зняття з реєстраційного обліку громадян.

Окрім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вказує про те, що ОСОБА_2 не заперечує проти зняття його з реєстрації, що свідчить про те, що правовідносини з приводу зняття з обліку виникли між ним та органом, який здійснює реєстрацію та зняття з обліку.

Одночасно, в разі порушення прав позивача та відмови у проведенні зняття з реєстрації, вимога до суб'єкта владних повноважень може розглядатися в порядку КАС України, проте слід враховувати, що не допускається об"єднання в одне провадженняч вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

За вказаних обставин, зміст позовної заяви свідчить, що позивачем не викладені обставини щодо обґрунтування як предмету, так і підстав позову, тобто, які саме права позивача порушені, якими діями або бездіяльністю відповідача, всупереч яким правовим нормам, а також за яких правових підстав та чим саме передбачений такий спосіб захисту прав та інтересів позивача, який вона просить застосувати, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а позивачем не визначені сторони спірних правовідносин, суть позовних вимог, їх правові підстави, що позбавляє можливості з'ясувати предмет спору та межі доказування.

Згідно із ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копію та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позивачем надано копію позовної заяви та копії документів, доданих до неї для відповідача. Однак, з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 фактично проживає в Російській Федерації та є громадянином РФ.

Провадження у справах за участю іноземних осіб врегульовано розділом ХI ЦПК України, а також Законом України "Про міжнародне приватне право", Мінською Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року.

Відповідно до ст.498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Статею 499 ЦПК України визначено зміст і форму судового доручення про надання правової допомоги, зокрема, ч.3 ст.499 ЦПК визначено, що судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою. До судового доручення додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом 8.4 зазначеної Інструкції встановлено, що з урахуванням ст.17 Конвенції 1993 року в редакції Протоколу 1997 року, доручення чи документи за результатами виконання доручень складаються російською мовою. У разі, якщо зазначені документи складені українською мовою, до них додаються засвідчені переклади російською мовою.

Окрім того, п.2.3 Інструкції визначено, що доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Таким чином, в порушення ч.1 ст.177 ЦПК України та вимог Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року в редакції Протоколу 1997 року, позивачем не додано примірника позовної заяви та всіх долучених документів для відповідача, з належним чином завіреним перекладом на російську мову.

Згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В порушення викладеного, до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору ОСОБА_1, що не відповідає особі позивача зазначеній в позовній заяві.

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 05.11.2018 позовну заяву було залишено без руху, позивачу було надано строк для усунення вказаних недоліків, а також було роз'яснено наслідки невиконання ухвали.

Копія ухвали суду, відповідно до довідки Укрпошти про вручення поштового відправлення, була отримана позивачем 09.11.2018 року, а тому строк для усунення недоліків по даній позовній заяві закінчився 19.11.2018 року.

Доступ до правосуддя в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У встановлений строк позивач недоліки позовної заяви не усунула, а тому, відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.185 ЦПК України

постановив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації за місцем проживання, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз"яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, згідно ч.7 ст.185 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.