У Х В А Л А

11 вересня 2018 року

м. Рівне

Справа №562/2488/18

Провадження №22-ц/787/1476/2018

Головуючий у суді першої інстанції: Мичка І.М.

Ухвалу суду першої інстанції постановлено

повним текстом в м. Здолбунів Рівненської області

11.07.2018 р. (час не зазначено)

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Шимків С.С., Боймиструк С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2;

відповідач - Фермерське господарство ім. Шевченка;

представники учасників справи: позивача - адвокат ОСОБА_3 (присутній);

відповідача - адвоката Павлюк Ірина Анатоліївна (присутній);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Фермерського господарства ім. Шевченка на ухвалу Здолбунівського районного суду від 12 липня 2018 року,

в с т а н о в и в:

10 липня 2018 року в суд звернувся ОСОБА_2 із позовом до Фермерського господарства ім. Шевченка (далі - ФГ ім. Шевченка) про витребування майна з чужого незаконного володіння. Мотивуючи позов, посилався на те, що комбайн марки САSE 1666, заводський номер НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1993 року випуску, разом із двома жатками (кукурудзяна і зернова), двома решетами на зернові культури та шнеки бункера знаходиться в оренді Фермерського господарства "Вікторія-Копитків" (далі - ФГ "Вікторія-Копитків"), однак зберігається на території машинного двору тракторної бригади відповідача. На його звернення про повернення спірного комбайна ліквідатор ФГ ім. Шевченка заперечує.

Ухвалою Здолбунівського районного суду від 12 липня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі.

На ухвалу суду про відкриття провадження у справі ФГ ім. Шевченка через свого ліквідатора подано апеляційну скаргу, де покликається на порушення норм процесуального права та незастосування норм матеріального права, які підлягали застосуванню.

На її обґрунтування зазначалося про неврахування судом обставин справи та вимог закону. Так, щодо відповідача оголошено процедуру банкрутства, визнано його банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. За положеннями ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України спори з вимогами до боржника, в т.ч. майнові, розглядаються судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Тому вважає, що місцевий загальний суд не вправі вирішувати такі справи.

З огляду на викладене просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, закривши провадження у справі.

У поданому відзиві ОСОБА_2, вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просив залишити її без змін. При цьому посилався на відсутність підстав для скасування ухвали, оскільки цивільне процесуальне законодавство не використовує поняття "Підвідомчість". Немає підстав і для розгляду спірних правовідносин у порядку господарського судочинства, а також неможливо в зв'язку із відсутністю у апеляційного суду таких повноважень закрити провадження у справі з цих міркувань.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи і доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Як установлено матеріалами справи, в провадженні Здолбунівського районного суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 ФГ ім. Шевченка про витребування майна з чужого незаконного володіння. Провадження у справі відкрито 12 липня 2018 року.

Між тим, постановою Господарського суду Рівненської області від 30 січня 2018 року ФГ ім. Шевченка визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ткачука Д.В. Ця обставина сторонами не заперечується і її було оприлюднено на сайті Вищого господарського суду України 31 січня 2018 року, публікація №49014.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у проваджені якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнової спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Норми пункту 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України вказують, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

При цьому колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом 20 лютого 2018 року у своїй постанові в справі № 910/10829/17.

За таких обставин правильним є твердження про те, що майнові спори, пов'язані з боржником, щодо якого здійснюється процедура ліквідації, незалежно від процесуального статусу боржника, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а тому не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 4 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і повернення справи для продовження розгляду є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, районному суду при новому розгляді необхідно вирішити з урахуванням наведених колегією суддів мотивів процесуальне питання відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства ім. Шевченка задовольнити частково.

Ухвалу Здолбунівського районного суду від 12 липня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено: 11.09.2018 р. о 12 год. 50 хв.

Головуючий:

Судді: