Дата документу 21.12.2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Міщенко Т.М.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря Макаренко В.В.,

прокурора Джавоян О.Р.,

представника КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР лікаря-психіатра ОСОБА_3,

законного представника особи, стосовно якої розглядається питання ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_5 про проведення психіатричного огляду ОСОБА_6 у примусовому порядку,

встановив:

Головний лікар КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просить вирішити питання про примусовий психіатричний огляд ОСОБА_6, посилаючись на те, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку в КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїчний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект з 10.06.2010. З 2010 року по 2015 рік була інвалідом ІІІ групи. В 2015 році група була знята. Неодноразово була госпіталізована до психіатричного стаціонару, останній раз з 09.04.2014 по 04.07.2014. Дві останні госпіталізації були примусові за рішенням суду. В даний час у ОСОБА_6 має місце загострення психічного захворювання, після повернення з Криму 06.12.2018, а саме: постійно збуджена, агресивна до оточуючих, заборонила чоловіку повертатися додому, вночі постійно ходить по вулицях, розмовляє «сама з собою», відмовляється приймати їжу, протягом останнього тижня приходять «цигані», яким вона безкоштовно віддає все, що знаходиться вдома, погрожує віддати свій будинок стороннім людям. 07.12.2018 хвору намагалися госпіталізувати невідкладною допомогою до психіатричного стаціонару, але вона категорично відмовилася від госпіталізації, пояснюючи тим, що вона здорова. Будинок газифікований та імовірність пожежі дуже велика, а також є загроза опинитися «на вулиці» без будь-якого майна через психоз, у якому знаходиться хвора. Одержані відомості щодо психічного стану ОСОБА_6 дають достатні підстави обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_6 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих. У звязку з цим ОСОБА_6 необхідне проведення психіатричного огляду в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву про проведення психіатричного огляду ОСОБА_6 у примусовому порядку підтримав, на її задоволенні наполягав з підстав, викладених у заяві, при цьому пояснив, що ОСОБА_6 потребує проведення примусового психіатричного огляду, оскільки наявні факти тяжкого психічного розладу.

В судове засідання особа, стосовно якої розглядаються питання про проведення психіатричного огляду у примусовому порядку ОСОБА_6 не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_4 на задоволенні заяви про проведення психіатричного огляду у примусовому порядку ОСОБА_6 наполягав, при цьому пояснив, що у його небоги є прояви неадекватної поведінки, вона поводить себе агресивно, у неї проявляються галюцинації. Має занепокоєння, що вона може залишитися без належного їй будинку, оскільки добровільно безкоштовно віддає своє майно стороннім людям.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_6 Останнім часом спостерігає за нею ярко виражену неадекватну, агресивну поведінку. Зазначила, що до ОСОБА_6 приходять «цигані», яким вона віддає все своє належне майно. Вважає, що ОСОБА_6 становить небезпеку для оточуючих, оскільки сама боїться стати жертвою неадекватних дій ОСОБА_6

Прокурор Джавоян О.Р. в судовому засіданні заяву підтримала, вважала за доцільне її задовольнити у звязку з тим, що є всі необхідні підстави для примусового психіатричного огляду ОСОБА_6 без її згоди, передбачені ЗУ «Про психіатричну допомогу».

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність призначення психіатричного огляду ОСОБА_6 в примусовому порядку без її згоди з огляду на наступне.

Судом встановлено, що розлади в психічному стані ОСОБА_6 спостерігаються з 2010 року, з приводу чого вона із зазначеного часу перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

Згідно висновку лікуючого лікаря-психіатра ОСОБА_3 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку в КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР з діагнозом: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїчний синдром, виражений емоційно-вольовий дефект з 10.06.2010. В даний час у ОСОБА_6 має місце загострення психічного захворювання, внаслідок чого вона вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а саме: постійно збуджена, агресивна до оточуючих, заборонила чоловіку повертатися додому, вночі постійно ходить по вулицях, розмовляє «сама з собою», відмовляється приймати їжу, безкоштовно віддає все, що знаходиться вдома, «циганям», погрожує віддати свій будинок стороннім людям, що підтверджується заявами на адресу головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР громадянського чоловіка ОСОБА_6 ОСОБА_8, сусідки ОСОБА_7, дядька хворої ОСОБА_4

Законом України «Про психіатричну допомогу» № 1489-ІІІ від 22 лютого 2000 року визначено, що психіатрична допомога - це комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров'я осіб, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд і медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади.

За змістом ст. 7 Закону України «Про психіатричну допомогу» забороняється визначати стан психічного здоров'я особи та встановлювати діагноз психічних розладів без психіатричного огляду особи, крім випадків проведення судово-психіатричної експертизи посмертно.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 відмовляється від проходження психіатричного огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, подається до суду за місцем проживання особи.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги, а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.

Психіатричний огляд особи може бути проведено без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, або завдасть значної шкоди своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

Рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром за заявою, яка містить відомості, що дають достатні підстави для такого огляду. Із заявою можуть звернутися родичі особи, яка підлягає психіатричному огляду, лікар, який має будь-яку медичну спеціальність, інші особи.

Заява про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність психіатричного огляду і вказують на відмову особи чи її законного представника від звернення до лікаря-психіатра. Лікар-психіатр має право робити запит щодо надання йому додаткових медичних та інших відомостей, необхідних для прийняття відповідного рішення.

У невідкладних випадках, коли за одержаними відомостями, що дають достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, заява про психіатричний огляд особи може бути усною. У цих випадках рішення про проведення психіатричного огляду особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника приймається лікарем-психіатром самостійно і психіатричний огляд проводиться ним негайно.

У випадках, коли відсутні дані, що свідчать про наявність обставин, передбачених абзацами другим та третім частини третьої цієї статті, заява повинна бути подана у письмовій формі та містити відомості, що обґрунтовують необхідність проведення такого огляду. У разі встановлення обґрунтованості заяви про психіатричний огляд особи без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника лікар-психіатр направляє до суду за місцем проживання цієї особи заяву про проведення психіатричного огляду особи в примусовому порядку. До заяви додається висновок лікаря-психіатра, який містить обґрунтування про необхідність проведення такого огляду, та інші матеріали. Психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду.

Умисне подання заяви про психіатричний огляд особи, що містить завідомо неправдиві або неточні відомості щодо стану психічного здоров'я цієї особи, тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

У судовому засіданні встановлено, що стан ОСОБА_6 погіршився, вона є соціально небезпечною, виявляє загрозу оточуючим. Необхідність проведення такого огляду доводять вказані факти, які за висновком лікаря-психіатра можуть свідчити про наявність у ОСОБА_6 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих у зв'язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги.

З огляду на зазначене, зібрані у справі докази дають підстави для задоволення заяви головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_5 про проведення психіатричного огляду ОСОБА_6 в примусовому порядку без її згоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81,89, 258-259, 263-265, 339-342 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд, -

вирішив:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_5 про проведення психіатричного огляду у примусовому порядку ОСОБА_6 - задовольнити.

Надати дозвіл на проведення психіатричного огляду в примусовому порядку ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в Комунальній установі «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Виконання даного рішення покласти на Комунальну установу «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя:

Присяжні: