АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа 758/5324/18 Головуючий в І інстанції: Войтенко Т.Г.
апеляційне провадження № 22-ц/796/5762/2018 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову в даній справі.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4, в межах суми заявленого позову, а саме: на машиномісце (гараж) АДРЕСА_3, гараж АДРЕСА_4.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності такої заяви.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 4 Постанови Пленуму №9 Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 266 677 грн. 96 коп., розмір якої є значним.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням, і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту на майно узгоджується із заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що в силу положень ст.ст. 149 - 153 ЦПК України свідчить про обґрунтованість поданої заяви про накладення арешту на майно.

Колегія суддів вважає, що незастосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, при цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично зберігається в користуванні власника, а обмежується лише можливість розпорядження нерухомим майном.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач просив накласти арешт на машиномісце (гараж) АДРЕСА_3, гараж АДРЕСА_4, що належать відповідачу ОСОБА_4

Сума позовних вимог становить 266 677 грн. 96 коп. Разом з тим, згідно з інформацією щодо продажу аналогічних машиномісць в зазначеному будинку, отриманою з Інтернету, вартість одного машиномісця значно перевищує суму заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідачів, тобто заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на два машиномісця не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на наведені вище обставини і належним чином не обґрунтував відмову у забезпеченні даного позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, у зв'язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на машиномісце (гараж) АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу від 30 вересня 2016 року, номер запису про право власності 16672128.

Відповідно до п.п.1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, - задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на машиномісце (гараж) АДРЕСА_5, та належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 30 вересня 2016 року, номер запису про право власності 16672128.

В задоволені заяви ОСОБА_1, діючого в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на інше майно - відмовити.

Стягувач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Боржник: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Вказана постанова є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Постанову направити на виконання Подільському районному відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (04208, м. Київ, проспект Г.Гонгадзе, 5-Б).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 09 вересня 2018 року

Головуючий:

Судді: