Справа № 373/1500/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Переяслав-Хмельницький

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді Керекези Я.І.,

за участі секретаря судових засідань Литвишко В.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Переяслав-Хмельницькому справу №373/1500/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася з даним позовом до суду і просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3, зареєстрований 20 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 30).

Посилається на те, що 20.02.2016 сторони уклали шлюб. Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя у них не склалося через не бажання відповідача розуміти сімейні проблеми, підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, різні погляди на життя. Сторони не проживають з травня 2018 року, спільний бюджет не ведуть, шлюб носить формальний характер. Спору щодо місця проживання дитини чи майнового спору між ними немає.

На підтвердження факту реєстрації шлюбу надала оригінал свідоцтва про шлюб (а.с.6). Факт народження дитини підтверджує копією свідоцтва про народження ( а.с.7). Свій склад сім»ї підтверджує довідкою № 842 від 16.08.2018 ( а.с. 18).

До суду позивач ОСОБА_2 не з'явилася, 11.09.2018 направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 не з'явився, 11.09.2018 направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити.

Розгляд справи здійснюється відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України.

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами глав 3, 11 Розділу ІІ Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до вимог абз. 3 п.3 Постанови ПВС України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом відбувається: за наявності в подружжя спільних неповнолітніх дітей; за відсутності згоди одного з подружжя на розірвання шлюбу, крім випадків, передбачених ст. 107 СК; за спільною заявою подружжя, яке має дітей, відповідно до ст. 109 СК; за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України.

Підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 142, 200, 206, 211, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 серпня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 30) - розірвати.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового засідання:

позивач - ОСОБА_2, зареєстрована та проживаюча АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

відповідач - ОСОБА_3, зареєстрований АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Суддя Я. І. Керекеза