КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/4422/2018 Головуючий у 1-й інстанції - Новак Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В. , Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «ТОР» про визнання договору недійсним, -

у с т а н о в и в :

У провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «ТОР» про визнання договору недійсним.

У липні 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Зазначав, що наразі існують підстави вважати, що дане майно може бути відчужене на користь третіх осіб, що унеможливить виконання рішення суду по даній справі.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити. Вважає, що ухвала суду є незаконною та прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що відповідач має намір продати спірну квартиру, підтвердженням цього є текст оголошення про терміновий продаж спірної квартири, а якому зазначається, що продається квартира АДРЕСА_1 та зазначаються номери телефонів відповідача та його дружини.

Вважає, що обраний ним спосіб забезпечення позову є правильним оскільки дане майно може бути відчужене, що унеможливить виконання рішення суду по даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що він є власником квартири АДРЕСА_1 ( копія свідоцтва про право власності на квартиру додається) та жодних дій, направлених на продаж він не вчиняв.

Перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального права, заслухавши позивача, його представника та представника відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду ( ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно із п. 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Установлено, що ОСОБА_2 у травні 2017 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати недійсним Інвестиційний договір, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий центр «ТОР». Згідно свідоцтва про право власності від 08 серпня 2006 року квартира АДРЕСА_2 належить відповідачу на праві приватної власності.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення у вказаний ним спосіб, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було належним чином обґрунтовано та не надано доказів того, що неприйняття заходів забезпечення заяви може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову у запропонований ним спосіб підлягає задоволенню, оскільки між сторонами дійсно існує спір, нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт є предметом спору, відповідно до свідоцтва про право власності від 08 серпня 2006 року спірне майно належить відповідачеві, а невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому утруднити чи унеможливити виконання можливого судового рішення.

За таких обставин, ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою в повному обсязі, внаслідок чого вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Стягувач - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації - 02094, АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

Боржник - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса реєстрації - 03150, АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий : А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук