Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 07.06.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що із відповідачем по справі ОСОБА_2 у шлюбі не перебувають, поза шлюбом у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьківство над сином відповідач по справі ОСОБА_2 визнає повністю та не оспорює. Дитина на даний час проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач пояснила, що відповідач з березня місяця 2017 року не надає їй ніякої допомоги на утримання спільної дитини. Ніхто з родичів позивача не має можливості надавати їй матеріальну допомогу. Повідомила, що вона на даний час ніде не працює, тому їй важко забезпечувати сина всім необхідним. Також зазначила, що відповідач має можливість та зобовязаний надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки офіційно працює директором КП "Жмеринський комунгосп" та отримує заробітну плату. Посилаючись на викладене, та те, що між нею і відповідачем не досягнуто згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття. Заявлену до стягнення 1/6 частку заробітку відповідача обгрунтувала наявністю на утриманні останнього двох інших неповнолітніх дітей.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 23.06.2018 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Як вбачається з рекомендованих поштових повідомлень, що повернулися на адресу суду, обидві сторони отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів.

Відповідач по справі ОСОБА_2 належним чином повідомлений про розгляд справи судом за зареєстрованим місцем його проживання згідно положень ч.7,8 ст.128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не надіслав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін не надав.

З огляду на зазначене вище суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження серія І-АМ №010540 (а.с.4) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення аліментів на утримання якого завлено вимогу позивачем до відповідача.

З довідки про доходи від 04.06.2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює у КП "Жмеринський комунгосп" на посаді директора; загальна сума його заробітку на вказаному підприємстві за період з червня 2017 року по травень 2018 року становить 41500 грн., утримань аліментів не здійснюється.

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не заперечуються.

Відповідно до вимог ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази у суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у позовній заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач не виконує добровільно власний обов'язок щодо надання ним утримання неповнолітньому сину ОСОБА_3, оскільки довідка про доходи відповідача не містить вказівки про утримання з його заробітку будь-яких аліментів, а також суду ніким не представлено документальних відомостей про виконання відповідачем такого обов'язку у достатньому обсязі в інший спосіб.

Суд визначає позовні вимоги ОСОБА_1 достатньо обґрунтованими та доведеними нею належними та допустимим доказами, а також такими, що відповідають матеріальному закону та принципам розумності і справедливості, оскільки заявлена нею 1/6 частина доходу відповідача у достатній мірі визначає врахування обставин наявності на його утриманні двох інших неповнолітніх дітей, не перевищуючи пропорційної частки решти доходу ОСОБА_2 на їх утримання в межах частки доходу, яка може відраховуватись у виді аліментів. Відтак суд доходить висновку, що з наведених підстав позов підлягає задоволенню у повному обсязі із визначенням також передбаченого законом обмеження мінімального гарантованого іх розміру. При цьому судом також враховується, що відповідачем ні в який спосіб не заперечено заявлених позивачем обставин, не повідомлено суду про незадовільний стан власного здоров'я чи про наявність на його утриманні інших осіб.

Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. щодо вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини .

Керуючись ст.10, 12, 13, 82, 89, 141, 142, 206, 223, 247, 263, 264, 265, 279, 354-356, 430 ЦПК України, ст. 180-183, 191 СК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3 (раніше Чапаєва), 29, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше щомісячно, починаючи з 07.06.2018 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 22.05.2023 року, а також на користь держави одноразово 352 гривні 40 копійок судового збору (рахунок отримувача 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

Решту суми судового збору в розмірі 352 гривні 40 копійок віднести на рахунок держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 07.06.2018 року до 07.07.2018 року, допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.