Справа № 510/1575/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.18 року Ренійський районний суд Одеської області

У складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили визнати за ними право спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.05.2017 р. вони домовились із відповідачем про купівлю житлового будинку, у зв'язку з чим був укладений договір купівля - продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку. Вони домовились про усі суттєві умови договору, відбулось повне виконання договору, однак відповідач відмовляється посвідчити укладений договір купівлі - продажу у нотаріальному порядку, мотивуючи це нестачею часу. Крім того позивачі просили скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3.

Представник позивача ОСОБА_4 (ордер серії НОМЕР_1 від 09.10.2017 р.) направила до суду заяву про уточнення позовних вимог, просила визнати договір купівлі - продажу від 05.05.2017 р., укладений з порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення, дійсним, виключивши вимоги про скасування державної реєстрації.

Позивачі у підготовче судове засідання не з'явились, представник позивачів направила до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідач по справі, у підготовче судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: копія нотаріально не посвідченого договору дарування від 05.05.2017 р., укладеного між ОСОБА_1, ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_3. з іншого боку про купівлю - продаж житлового будинку по АДРЕСА_1; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 86002565, власник ОСОБА_3 копія технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1, власник ОСОБА_1, самочинних споруд не має; звіт про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку по АДРЕСА_1.

Дослідивши надані докази, судом було встановлено, що 05.05.2017 р. позивачі домовились із відповідачем про продаж житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1. В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі - продажу, який не було посвідчено у нотаріальному порядку, однак сторони домовилися, що через деякий час оформлять договір у нотаріальному порядку. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, крім того, відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачам у власність нерухоме майно, а позивачі передали відповідачу обумовлену суму коштів. Таким чином позивачі фактично вступили у володіння даним нерухомим майном, користуються ним з 2017 р., тобто на протязі одного року.

Через деякий час, позивачі запропонували відповідачу привести домовленість у відповідності до вимог закону та посвідчити договір купівлі - продажу нотаріально, але відповідач відмовився від зустрічі, мотивуючи нестачею часу для оформлення договору. Позивачі вважають, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв'язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі - продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом з тим, між сторонами була досягнута взаємозгода відносно всіх істотних умов договору, оскільки позивач передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав позивачу майно та документи на нього.

Згідно норм ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі - продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, крім того відбулось повне виконання договору, а саме відповідач передав позивачам нерухоме майно та документи на нього, а позивачі, у свою чергу, передали відповідачу обумовлену суму, прийняв майно, фактично вступили у володіння цим майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачами, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачами право спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1.

Виходячи з вищевикладеного,

Керуючись ст.ст. 220, 328, 657 ЦК України (2003 р.), ст. ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

2.Укладений з порушенням вимоги про нотаріальне посвідчення договір купівлі - продажу від 05.05.2017 року, згідно з яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 - визнати дійсним.

3.Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1, який складається в цілому з житлового будинку літ. А загальною площею 77,55 кв. м., житловою площею 36,30 кв. м., підсобною площею 41,25 кв. м., сараю літ. Б, прогребу літ. б, вбиральні літ. В, огорожі 1-3, спорудження 4,5.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін