Справа № 417/5876/18
Провадження № 2/417/225/18
РІШЕННЯ

Іменем україни

"10" вересня 2018 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Рукас О.В.

при секретарі Білянській О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в :

25 червня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 30.09.1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №59.

Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

11.10.2016 року рішенням Марківського районного суду Луганської області шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Неповнолітній син ОСОБА_4 проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач матеріальної допомоги для його утримання не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто.

На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх заробітків(доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2018 року і до його повноліття.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, свої вимоги підтримує. (а.с.25)

Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.26).

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Прищепа) з 30.09.1995 року перебували у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Марківського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №59.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, серії 1-ЕД №035190 (а.с.3).

Згідно рішення Марківського районного суду Луганської області від 11.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано(а.с.9).

Згідно довідки №2182 від 21.06.2018 виданої Марківською селищною радою Луганської області, ОСОБА_1 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8).

Отже, судом встановлено, що існує спір з приводу утримання малолітньої дитини, що регулюється Главою 15 Сімейного кодексу України "Обовязок матері, батька утримувати дитину та його виконання".

Відповідно до статей 12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в позовній заяві стверджує, що відповідач добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатною особою, угоду про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх заробітків(доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.06.2018 року до його повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву, а подав заяву про визнання позову, тому у суду нема підстав сумніватися у доводах викладених позивачем, як підставах для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до пп. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняють позивача за подання позову про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 копійок.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання його дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 247, 264, 279, 258, 265, 430ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 191 СК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (картка платника податків НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 (картка платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.06.2018 року і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2(картка платника податків НОМЕР_1) судовий збір на користь держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів, в межах суми виплат за один місяць, допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В.Рукас