УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/133/15-ц

Провадження № 4-с/638/53/18

04.09.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Скрипаченко В. Р.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

з участю представника заявника ОСОБА_2

з участю старшого державного виконавця Шевченківського відділу

державної виконавчої служби міста Харків

Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Харкова скаргу представника ОСОБА_4 на дії/бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із скаргою на дії/бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 Вимоги скарги обґрунтовує тим, що в провадженні Дзержинського ВДВС міста Харків ГТУЮ в Харківській області знаходиться виконавче провадження №50781143, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Дзержинським районним судом міста Харкова за рішенням суду про стягнення солідарно із ОСОБА_4 (позичальник за кредитним договором) та ОСОБА_6 (поручитель за кредитним договором) суми боргу в розмірі 352660, 99 грн. та суми судового збору на користь держави в розмірі 2644, 91 грн. з кожного. 06.04.2017 року від представника АТ «Банк Форум» заявник дізнався, що у Дзержинському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавче провадження №50781143 та 07.04.2017 року він подав до Дзержинського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області документи, які підтверджують сплату боргу у повному обсязі. Про те, коли саме було відкрите виконавче провадження заявник не знав. 04 травня 2017 року він, так і не дочекавшись ніяких документів від державного виконавця, подав заяву про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження, після ознайомлення виявив, що у виконавчому провадженні державним виконавцем було допущено порушення його прав та законних інтересів, які виразилися у бездіяльності державного виконавця по ненаправленню постанови про відкриття виконавчого провадження та безпідставному винесенню постанови про стягнення виконавчого збору, а також усіх інших дій, які було вчинено ним за виконавчим провадженням. Так, виконавче провадження було відкрите 05.04.2016 року на підставі заяви стягувана АТ «Банк Форум», однак постанова про відкриття виконавчого провадження винесена у відношенні заявника та стягувача ПАТ «Фідобанк», з яким у нього немає жодних відносин. В постанові про відкриття виконавчого провадження було визначено строк на добровільне виконання рішення суду, однак вказану постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував, тобто не був обізнаний про існування виконавчого провадження та про можливість добровільного виконання рішення суду та про строк такого виконання. 23.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника всупереч тому, що станом на 16.06.2016 року сума боргу була сплачена у повному обсязі. 10.04.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку із фактичним виконанням рішення, однак, постанова є також незаконною і підлягаю скасуванню з огляду на те, що повністю виконане рішення суду на користь АТ «Банк Форум», а не на користь АТ «Фідобанк» 10.04.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у звязку з тим, що при виконанні рішення суду виконавчий збір не було стягнуто. Для того, щоб у державного виконавця були підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору, він повинен виконати вимоги Закону України «Про виконавче провадження» і направити боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження, тому що лише винесення такої постанови не може розцінюватися як вчинена державним виконавцем пропозиція боржнику виконати рішення в добровільному порядку. Окрім того, до моменту самостійного виконання рішення суду боржником, державним виконавцем не було вчинено жодної дії, направленої на примусове виконання рішення суду. Зокрема, державним виконавцем не було вчинено дій щодо звернення стягнення на майно та грошові кошти боржника, не було проведено опису і вилучення майна боржника і т.ін., а тому постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження є також незаконною та має бути скасована. Просить суд скаргу задовольнити, а всі постанови по виконавчому провадженню №50781143 скасувати.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 скаргу підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити.

В судовому засіданні старший державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечувала у повному обсязі, просила суд відмовити у її задоволенні.

Інші заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином.

Суд, дослідивши доводи заявника, викладені у скарзі, пояснення його представника, а також представника органу державної виконавчої служби, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_7 задоволено частково: стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» суму заборгованості за кредитним договором №0053/08/12-СL від 06.03.08 року в розмірі 352660, 99 грн. та судовий збір на користь держави з кожного по 2644,91 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05.07.2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Ковалець Наталії Георгіївни на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Н.А. до Ковалець Володимира Миколайовича, Ковалець Наталії Георгіївни про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.03.2008 року закрито.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов'язковими до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що в провадженні Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (станом на тепер - Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області) знаходилось виконавче провадження №50781143 з примусового виконання виконавчого листа №638/133/15-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» суми заборгованості за кредитним договором №0053/08/12-СL від 06.03.08 року в розмірі 352660, 99 грн. та судового збору на користь держави з кожного по 2644,91 грн, де боржником є ОСОБА_4.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій), державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається із копії матеріалів виконавчого провадження, наданих до суду, 30.03.2016 року заявник ПАТ «Банк Форум» звернувся до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції із заявами про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа по справі №638/133/15-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 16.12.2015 року.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 05.04.2016 року відкрито виконавче провадження, надано боржнику 7-денний термін для добровільного виконання рішення з дня винесення постанови та розяснено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, воно буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, а також розяснено право на оскарження постанови.

Як визначено частиною 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій), державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 5 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій), копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно частини 1 статті 31 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій), копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, у матеріалах виконавчого провадження наявний супровідний лист від 05.04.2016 року за вих. №7397, згідно якого державний виконавець направляє на адресу боржника копію постанови про відкриття виконавчого провадження, проте належних та допустимих доказів, що підтверджують факт отримання такої постанови боржником ОСОБА_4 матеріали справи не містять, не надані вони і державним виконавцем у судовому засіданні.

За таких обставинах, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не було дотримано вимог вищевказаних положень Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій), оскаржувана постанова взагалі не була направлена боржнику, а тому суд знаходить підстави для визнання дій державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо ненаправлення боржнику ОСОБА_4 постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 року (ВП №50781143) неправомірними.

В даному випадку цілком слушними та такими, що приймаються судом до уваги є твердження заявника про те, що неотримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження порушує його право на добровільне виконання рішення у визначений постановою строк.

Проте, суд наголошує, що саме по собі неотримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження не є самостійною та достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови про відкриття провадження, адже за таких обставин оскарженню підлягають наступні дії державного виконавця, направлені на примусове виконання рішення, крім того державним виконавцем дотримані порядок та строк щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків ОСОБА_5 від 23.05.2016 року з посиланням на статтю 57 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення 355305, 90 грн., заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_4 лише в межах суми боргу.

У відповідності до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» накладено (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За приписами цієї ж статті, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Так, державним виконавцем було виявлено майно, що належить боржнику ОСОБА_4 23.05.2016 року, про що свідчить інформаційна довідка №59664127 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, датована 23.05.2016 року, а тому суд приходить до висновку про дотримання строків винесення державним виконавцем такої постанови.

Згідно частини 4 статті статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій),копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Натомість, відомостей про направлення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження боржнику ОСОБА_4 матеріали виконавчого провадження не містять.

Більш того, датою та часом реєстрації публічного обтяження є 01.02.2017 року о 16:32:39, а тому у суду виникають обґрунтовані сумніви, що реєстрація обтяження тривала такий значний проміжок часу (з 23.05.2016 року дата винесення постанови до 01.02.2017 року (дата реєстрації), що свідчить про порушення строків направлення постанови органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

З огляду на те, що на даний момент виконавче провадження №50781143 з примусового виконання виконавчого листа №638/133/15-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова закінчено, а також зважаючи на приписи статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у поточній редакції), згідно якої у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, суд вважає за необхідне скасувати постанову про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження від 23.05.2016 року, адже в порушення частини 2 статті 40 вказаного Закону цього державним виконавцем зроблено не було.

07.04.2017 року ОСОБА_4 надав до органу державної виконавчої служби для долучення до матеріалів виконавчого провадження копію довідки про погашення боргу згідно кредитного договору №0053/08/12-СL від 06.03.2008 року, видану ПАТ «Банк Форум» 29.06.2016 року за вих. №5354/4, а також копії квитанцій №83427 від 28.04.2016 року та квитанції №38727 від 16.06.2016 року про сплату боргу за рішенням суду кредитним договором.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 від 10.04.2017 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №638/133/15-ц, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова 18.01.2016 року про солідарне стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» суми заборгованості за кредитним договором №0053/08/12-СL від 06.03.08 року в розмірі 352660, 99 грн. та судового збору на користь держави з кожного по 2644,91 грн.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у поточній редакції), виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 дотримано вимоги закону та обґрунтовано закінчено виконавче провадження, про що прийнято відповідну постанову, а тому підстави для її скасування відсутні. Так, заявник ОСОБА_4 до органу державної виконавчої служби із заявою та доказами про фактичне виконання рішення суду звернувся лише 07.04.2017 року, адже був необізнаним щодо існування виконавчого провадження, проте державний виконавець про фактичне виконання рішення суду дізнався лише після отримання цієї заяви, а тому його дії в цій частині є правомірними.

Твердження заявника про те, що у постановах зазначено в якості стягувача ПАТ «Фідобанк», тобто юридичної особи, яка не була ні стороною цивільного процесу під час розгляду справи №638/133/15-ц судом, ні стороною виконавчого провадження матеріалами справи не спростовується, дійсно у всіх прийнятих державним виконавцем постановах зазначено саме цю юридичну особу, проте це не може бути самостійною та достатньою підставою для скасування цих постанов, а може бути лише предметом оскарження дійсним стягувачем ПАТ «Банк Форум» дій державного виконавця щодо неповідомлення про хід виконавчого провадження, так як усі процесуальні документи направлялись не йому.

Більш того, наразі вказані розбіжності усунуто, адже як вбачається із постанови старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 від 13.07.2017 року, виправлено допущену помилку у постановах про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 року ВП №50781143, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 23.05.2016 року ВП №50781143, про закінчення виконавчого провадження від 10.04.2017 року ВП №50781143, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 10.04.2017 року ВП №50781143 у зазначені стягувача та вважати вірним стягувача ПАТ «Банк Форум» , адреса: 02100, м. Київ, б-р. Верховної Ради, 7; виправлено допущену описку у постанові про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.04.2017 року ВП 50781143 у зазначенні суми виконавчого збору та вважати вірним суму виконавчого збору 35266, 10 грн.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 від 10.04.2017 року стягнуто з боржника ОСОБА_4 виконавчий збір у розмірі 35530, 59 грн.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 від 10.04.2017 року стягнуто з боржника ОСОБА_4 витрати виконавчого провадження у розмірі 76, 10 грн.

Приймаючи постанову 05.04.2016 року про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем надано боржнику 7-денний термін для добровільного виконання рішення з дня винесення постанови та розяснено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк, воно буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

Суд наголошує, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в даному конкретному випадку не вчинялися.

Права і обовязки виконавців, обовязковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Матеріали справи не містять даних на підтвердження правомірності прийняття постанов 10.04.2017 року про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, так як до цього часу постанову про відкриття виконавчого провадження боржник так і не отримав, а отже, був позбавлений права на добровільне виконання рішення суду у строк, визначений державним виконавцем, та як підсумок, був позбавлений можливості уникнути сплати виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій.

Боржник ОСОБА_4 звернувся до органу державної виконавчої служби із заявою та доказами погашення заборгованості за виконавчим листом лише 07.04.2017 року, оскільки, як він стверджує, дізнався про існування вказаного провадження від банку 06.04.2017 року. Дане твердження державним виконавцем не спростовано, не містять доказів протилежного і матеріали виконавчого провадження.

Суд приймає до уваги те, що кредитна заборгованість, як підтверджує довідка про погашення боргу згідно кредитного договору №0053/08/12-СL від 06.03.2008 року, видана Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» 29.06.2016 року за вих. №5354/4, а також квитанції №83427 від 28.04.2016 року та №38727 від 16.06.2016 року, була погашена ще у 2016 році, а саме після спливу двадцяти трьох (!) днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та за звичайних обставин, тобто якби заявник дійсно знав про існування виконавчого провадження, предявив би докази виконання рішення суду у більш ранній термін, для чого у нього не було ніяких перешкод. Більш того, як свідчать матеріали судової справи, ОСОБА_4 в якості відповідача приймав участь у судових засіданнях, тобто знав про існування у нього боргових зобовязань перед Публічним акціонерним товариством «Банк Форум», а тому знав і про необхідність виконання свого обовязку за кредитним договором №0053/08/12-СL від 06.03.2008 року, який в подальшому і виконав, а тому суд відхиляє доводи представника органу державної виконавчої служби, що погашення боргу ОСОБА_4 якимось чином повязане із обізнаністю щодо виконавчого провадження.

Суд вважає за необхідне приділити увагу виконавчим діям, що були проведені у виконавчому провадженні №50781143, зокрема на відсутність таких дій. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, єдиною дією щодо примусового виконання рішення суду, було винесення 23.05.2016 року постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проте у копіях матеріалів виконавчого провадження, наданих на вимогу суду, така постанова взагалі відсутня, не містять дані матеріали і доказів її направлення уповноваженим органам, хоча обтяження все-таки зареєстровано. Також матеріали виконавчого провадження містять подання на обмеження виїзду боржника ОСОБА_4 за межі України (в порядку ст. 377-1 ЦПК України), адресоване Дзержинському районному суду м. Харкова, проте за даними автоматизованої системи документообігу Дзержинського районного суду м. Харкова, таке подання до суду не надходило.

Тобто, матеріалами виконавчого провадження не підтверджено реальне виконання рішення суду, поінформованість боржника про наявність виконавчого провадження, а дії, що були нібито спрямовані на таке виконання суд вважає сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, а тому стягнення у такому випадку виконавчого збору та витрат виконавчого провадження було б по крайній мірі несправедливим.

Як визначено частинами 1, 2 статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скарги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_4 на дії/бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_4 на дії/бездіяльність державного виконавця Дзержинського відділу Державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо ненаправлення боржнику ОСОБА_4 постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 року (ВП №50781143) - неправомірними.

Визнати дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо винесення постанови про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження від 23.05.2016 року (ВП №50781143) - неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 про арешт майна боржника ОСОБА_4 та оголошення заборони на його відчуження від 23.05.2016 року (ВП №50781143).

Визнати дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції ОСОБА_5 по винесенню постанови від 10.04.2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 35530, 59 грн. із боржника ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №50781143 неправомірними.

Визнати дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції ОСОБА_5 по винесенню постанови від 10.04.2017 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 76, 10 грн. із боржника ОСОБА_4 у виконавчому провадженні №50781143 неправомірними.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

На підставі частини 1 статті 453 ЦПК України, про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

На підставі частини 1 статті 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 06.09.2018 року.

Головуючий: