Справа № 310/5562/18
2-о/310/294/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення фактів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів у якій зазначив, що 03 грудня 2017 року померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається із квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_5 мала двох синів: ОСОБА_1 та ОСОБА_6. Останній помер раніше своєї матері - 21.02.2013 р. Після смерті ОСОБА_6 залишилось двоє дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_4. ОСОБА_5 залишила заповіт від 26.09.1991 року, відповідно до якого ОСОБА_8 заповіла все належне їй майно сину ОСОБА_9. Зазначений заповіт має одразу дві описки в написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця. У встановлений законом строк, ОСОБА_9 звернувся до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 вересня 1991 року за реєстровим №1-3775. 28.02.2018 року приватним нотаріусом Бердянського нотаріального округу ОСОБА_2 було заведено спадкову справу №12/2018, а 29 вересня 2017 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в заповіті, посвідченому Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26.09.1991 року за реєстровим №1-3775, який є підставою прийняття спадщини, прізвище спадкодавця ОСОБА_5 вказане українською мовою, як «Белова», а прізвище ОСОБА_1 вказане українською мовою, як «Белов». На підтвердження родинних відносин було надано оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_1, в якому на російській мові його мати вказана, як «Белова Мария Антоновна», а він вказаний, як «ОСОБА_10. Тобто, в прізвищах спадкодавця та спадкоємця є розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть спадкодавця вона зазначена, як «Білова», в заповіті, як «Белова», в паспорті спадкоємця його прізвище зазначене, як «Бєлов», в заповіті, як «Белов». Крім того, в свідоцтві про народження спадкоємця на російській мові він зазначений, як ОСОБА_10. Отже, без встановлення в судовому порядку факту родинних відносин, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а також без встановлення факту, що заповіт складений ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_1, який посвідчений 26.09.1991р. за реєстровим №1-3775 дійсно складений ОСОБА_5 заявник не може оформити свої спадкові права. Просив встановити, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, що померла 03 грудня 2017 р., а також встановити, що заповіт складений ОСОБА_8 на імя ОСОБА_9, який посвідчений 26.09.1991р. за реєстровим № І-3775, був складений ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що померла 03 грудня 2017 року, на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засідання представники заявника ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заяву підтримали і просили її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні та в письмових заявах проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечували.

Приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу в його відсутності.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Крім того, ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачає, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення».

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в звязку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану».

Із копії договору купівлі продажу від 26.09.1991 року, витягу з реєстру права власності на нерухоме майно видно, що власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 (а.с.14,15).

Із копії свідоцтва про смерть серія І-ЖС №2405490 від 04 грудня 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 померла 03 грудня 2017 року (а.с.11).

Згідно заповіту від 26.09.1991 р. ОСОБА_8 після своєї смерті заповіла все належне їй майно ОСОБА_9 (а.с.13).

Згідно листа приватного нотаріуса ОСОБА_2 та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.07.2018 року ОСОБА_9 у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26 вересня 1991 року за реєстровим №1-3775. Приватним нотаріусом Бердянського нотаріального округу ОСОБА_2 28.02.2018 р. було заведено спадкову справу №12/2018, а 05.07.2018 р. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в заповіті, посвідченому Бердянською державною нотаріальною конторою Запорізької області 26.09.1991 року за реєстровим №1-3775, який є підставою прийняття спадщини, прізвище спадкодавця ОСОБА_5 вказане українською мовою, як «Белова», а прізвище ОСОБА_1 вказане українською мовою, як «Белов». На підтвердження родинних відносин було надано оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_1, в якому на російській мові його мати вказана, як «Белова Мария Антоновна», а він вказаний, як «Белов Барис Федрович». Тобто, в прізвищах спадкодавця та спадкоємця є розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть спадкодавця вона зазначена, як «Білова», в заповіті, як «Белова», в паспорті спадкоємця його прізвище зазначене, як «Бєлов», в заповіті, як «Белов». Крім того, в свідоцтві про народження спадкоємця на російській мові він зазначений, як ОСОБА_10» (а.с.8).

Аналізуючи в сукупності всі докази по справі суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5, оскільки він знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9 №66710 виконаного на російській мові, в якому його батьками зазначені: «Белов Федор Михайлович» та «Белова Мария Антоновна». Прізвище ім'я та по-батькові самого ОСОБА_9 зазначене, як «Белов Барис Федрович». Тобто, на російській мові прізвища, як батьків так і сина ОСОБА_13 вказані однаково. У всіх документах ОСОБА_9 та ОСОБА_5, виконаних на російській мові, прізвища матері та сина вказані однаково, як «Белова» та «Белов», а саме в пенсійному посвідченні №513742 (а.с.23), посвідчення члена сім'ї загиблого серії Г №449510 (а.с.22), свідоцтві про шлюб серії І-ХЕ №040535 (а.с.21), свідоцтві про народження №66710, договорі купівлі - продажу від от 26.09.1991 року (а.с.14).

Із аналізу наданих суду документів вбачається, що розбіжність в написанні прізвищ матері та сина виникла лише після отримання ними паспортів громадян України. Так, в паспорті сина його прізвище, яке звучало на російській мові, як «Белов» було перекладене на українську мову, як «Бєлов». А в паспорті матері, прізвище, яке звучало на російській мові, як «Белова» перекладено на українську мову, інакше ніж її сину, та зазначено, як «Білова» (а.с.18,19).

Дати народження ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_5 в документах, виконаних на російській мові і в документах, виконаних на українській мові співпадають.

Суд вважає, що різниця в зазначені в заповіті прізвищ матері та сина на українській мові, замість «Білової Марії Антонівни» вказано «Белова Марія Антонівна», а замість «Бєлова Бориса Федоровича» вказано «Белов Борис Федорович», оскільки заповіт було складено 26.09.1991року, а на той час, дані про осіб, нотаріусом були взяті з документів, які були складених на російській мові і нотаріус самостійно перекладав прізвища осіб на власний розсуд. Подальший переклад з російської мови на українську, матері та сина відбувався при отриманні останніми паспортів громадян України, що відбулося пізніше ніж складення заповіту.

Таким чином, зазначеними письмовими доказами та поясненнями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5, а також те, що заповіт складений ОСОБА_8 на ім'я ОСОБА_9, який посвідчений 26.09.1991 року за реєстровим №1-3775 - дійсно складений ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 03 грудня 2017 року, на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 259,260,261,315,319,353,354,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_3) ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 03 грудня 2017 року.

Встановити той факт, що заповіт складений ОСОБА_8 на імя ОСОБА_9, який посвідчений 26.09.1991 року за реєстровим №І-3775, був складений ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 03 грудня 2017 року, на імя ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

На підставі п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Повне рішення складено 07.09.2018 року.

Суддя