провадження №2/279/1488/18
Справа № 279/3153/18
Р І Ш Е Н Н Я
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,
за участю секретаря Комарової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк», третя особа: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню ,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача АТ КБ «ПриватБанк», в якому просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обгрунтовує тим, що що згідно виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 03.04.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2096, за умовами Кредитного договору № K2XRRX0483097 від 24.10.2017 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 13.02.2017 року з нього підлягає стягненню 20 131,55 грн. на користь ПАТ КБ « ПриватБанк» ( наразі АТ КБ « ПриватБанк) за період з 24.10.2017 року по 13.02.2017 року. Відповідно до інформації Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області від 23.01.2018 року № 7-24-27/2259,виконавче провадження № 54339263 відкрито 20.07.2017 року. Постановою старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_3 12.12.2017 року звернуто стягнення на його доходи.
З вказаним виконавчим написом позивач не згоден, так як вважає, що нотаріус не дотримався актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, а стягнення виходить за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності на час вчинення виконавчого напису, стягнення розміру пені, яка нарахована за невідомий період, також виходить за межі річного строку позовної давності. Тому позивач просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 03.04.2017 року № 2096 щодо стягнення з нього на користь Акціонерного товариства комерційний банк « ПриватБанк» визнати таким, що не підлягає виконанню.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився , через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, просить їх задоволити.
Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з,явився, про розгляд справи справи повідомлений чином,причини неявки суду не відомі.
Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу- Завалієв А.А. в судове засідання не з'явився , надав заяву про розгляд справи у його відсутність.
Представник Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області в судове засідання не з,явився, причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів без фіксації технічними засобами.
Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа може звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який може захистити це право в один із способів, визначених ч.1ст.16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.
За змістом ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України. Таким актом є Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено Законом України "Про нотаріат" та Інструкцією.
Так, у відповідності до ст.87 Закону України « Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно Інструкції для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій , зокрема, мають бути зазначені : відомості про найменування і адресу стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи,які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напи су в разі порушення основного зобовязання та умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Нотаріус вчиняє викоанвчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для наступних висновків.
Вчинення нотаріусом викоанвчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права сятгувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Мета вчинення викоанвчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати своє право на примусове виконання зобов"язання боржником.
12.12.2017 року за вказаним виконавчим написом старшим державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Копію постанови на виконання направлено для виконання до ТОВ « Полісся Щит» за місцем отримання доходів.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.07.2018 року у справі № 279/3153/18 в рамках розгляду заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову було вирішено зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, від 03.04.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2096.
У відповідності до ст.87 Закону України « Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Пленуму Верховного Суду україни від 31.01.1992 р. №2 « Про судову практику в справах за скаргами на нотіальні дії або відмову у їх вчиненні» п. 13 роз'яснено, що відповідно до ст. ст. 34,36,87,88 Закону України « Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.
Відповідно до ст. 88 Закону України « Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.
Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.
Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.
Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172.
Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлено, що по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.
Разом із тим, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі по тексту - ВССУ) в своєму узагальненні «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.04.2014 року, а також Пленум ВСУ в постанові №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» № 2 від 31.01.1992 року зазначали, що однією із об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Слід перевіряти, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчих написів, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди або звертаються про стягнення спірного боргу.
При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум в частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Як правило, у виконавчому написі сума є більшою ніж у вимозі, але це пов`язано із часом, який пройшов від надіслання вимоги і вчинення виконавчого напису. Отже, якщо у письмовій вимозі боржнику повідомлено, що при вчиненні напису заборгованість може бути збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, то у такому випадку спірності сум немає.
Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що, оскільки нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі документів, що свідчать про небезспірність вимог банку щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1, то, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають повному задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України , ст.ст.34,87,88 Закону України « Про нотаріат», суд, -
Позов задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п.15.5 пункту 15 розділу Х111 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання через Коростенський міськрайсуд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: В.П. Коваленко