Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 761/8048/16-ц

провадження № 61-8643св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідачі: ОСОБА_4, товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Апеляційного суду міста Києва, у складі колегії суддів: Гаращенка Д. Р., Пікуль А. А., Невідомої Т. О., від 08 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4, товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта») про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 11 травня 2015 року по вул. Л.Толстого, зі сторони вул. Саксаганського, в напрямку вул. Урицького у м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів: НОМЕР_1, належного і під керуванням водія ОСОБА_4, та «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вироком Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, і призначено їй покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 3 роки. Відповідно до висновку експерта № 22491/15-54 за результатами проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 28 січня 2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 84 562, 37 грн. Ринкова вартість автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 у пошкодженому стані після ДТП складає 21 158, 47 грн. 20 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та ТДВ «СТ «Домінанта» було оформлено поліс № АЕ/2522500 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі (далі - поліс). Свої зобов'язання ТДВ «СТ «Домінанта» щодо проведення виплати позивачам страхового відшкодування (майнова та моральна шкода) відповідно до умов вищезазначеного полісу належним чином не виконало. ОСОБА_4 у добровільному порядку дії по відшкодуванню завданої майнової та моральної шкоди позивачам також не проводить.

Із урахуванням зазначеного, поданої заяви про зміну та доповнення вимог, позивачі просили позов задовольнити:

- стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4: майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 38 507, 41 грн (34 562, 37 грн матеріальний збиток, 1 843,20 грн - оплата автотоварознавчого дослідження, 236, 04 грн - вартість телеграми про виклик експерта, 1 100, 00 грн + 350, 00 грн - вартість транспортування та зберігання пошкодженого автомобіля на майданчику, 121, 65 грн + 294, 15 грн - вартість тенту для зберігання пошкодженого автомобіля), моральну шкоду у розмірі 45 000, 00 грн; а з ТДВ «СТ «Домінанта»: майнову шкоду у розмірі 50 000, 00 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн;

- стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4: моральну шкоду у розмірі 95 000, 00 грн; з ТДВ «СТ «Домінанта»: майнову шкоду у розмірі 1 343, 08 грн (витрати понесені на придбання ліків) та моральну шкоду у розмірі 5 000, 00 грн;

- визнати фізично знищений автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2, залишкова вартість якого складає 21 158, 47 грн, сумісною власністю ТДВ «СТ «Домінант» 56, 49 % (залишкова вартість - 11 952, 42 грн) та ОСОБА_4 43,51 % (залишкова вартість - 9 206, 05 грн).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва, у складі судді Волошина В. О., від 20 липня 2017 року позовОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 16 933, 14 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн. Стягнуто з ТДВ «СК «Домінанта» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 50 000, 00 грн. Стягнуто з ТДВ «СК «Домінанта» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 1 343, 08 грн, моральну шкоду у розмірі 67, 15 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачам в результаті ДТП було завдано майнову та моральну шкоду, яка підлягає стягненню із ОСОБА_4 та ТДВ «СК «Домінанта» в межах ліміту відповідальності страховика. На страхову компанію покладено законом обов'язок надання консультації особі, яка подає заяву про страхове відшкодування, що не було вчинено ТДВ «СК «Домінанта». Пославшись на фіскальні чеки про придбання ліків, суд вважав обґрунтованими вимоги про стягнення витрат на ліки із страхової компанії.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року апеляційну скаргу ТДВ «СК «Домінанта»задоволено. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2017 року в частині стягнення з ТДВ «СК «Домінанта» на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 50 000, 00 грн та стягнення з ТДВ «СК «Домінанта» на користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 1 343, 08 грн, моральної шкоди у розмірі 67, 15 грн скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позовних вимог. Рішення в частині стягнення з ТДВ «СК «Домінанта»судового збору скасовано.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, щопідстави для стягнення страхового відшкодування з ТДВ «СК «Домінанта» відсутні, оскільки ОСОБА_3 в межах річного строку із заявою про страхове відшкодування до страхової компанії не звертався, а лише повідомив про настання страхового випадку поза межами річного строку. Посилання районного суду на те, що відповідач в порушення пункту 35.5 статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не надав належної консультації позивачу є необґрунтованими та безпідставними, оскільки вказана консультація передбачена при подання заяви про страхове відшкодування, в той час як позивачі з такою заявою до страхової компанії не зверталися.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати рішення Апеляційного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 липня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що свої зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування ТДВ «СК «Домінанта» відповідно до умов полісу належним чином не виконує, у зв'язку із чим позивачі вимушені були звернутися до суду із цим позовом для захисту своїх прав, однак апеляційним судом безпідставно відмовлено у задоволенні позовних вимог, заявлених позивачем до ТДВ «СК «Домінанта». Позивачі неодноразово зверталися до страхової компанії з вимогою виплатити страхове відшкодування, однак такі вимоги постійно ігнорувалися. Надання ТДВ «СК «Домінанта» належної консультації позивачам для отримання страхового відшкодування є обов'язком, а не правом. ОСОБА_3 надано належні докази понесених витрат на придбання ліків, які не було враховано апеляційним судом.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судами встановлено, що20 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та ТДВ «СТ «Домінанта» було оформлено поліс № АЕ/2522500 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким об'єктом страхування є цивільна відповідальність ОСОБА_4, як власника транспортного засобу - автомобіля «Saab 9-5», реєстраційний номер НОМЕР_3, строк дії якого становив з 21 лютого 2015 року до 20 лютого 2016 року, і за яким страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом).

11 травня 2015 року приблизно о 00:15 год. по вул. Л. Толстого, зі сторони вул. Саксаганського, в напрямку вул. Урицького у м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів: НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4, та «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, під керуванням водія ОСОБА_6, який отримав тяжкі тілесні ушкодження.

ДТП сталася з вини ОСОБА_4, внаслідок порушення останньою Правил дорожнього руху України, що підтверджується вироком Апеляційного суду міста Києва від 04 лютого 2016 року.

21 липня 2016 року ОСОБА_6 звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» з повідомленням про настання ДТП, яка мала місце 11 травня 2015 року.

Згідно висновку експерта № 22491/15-54 за результатами проведеного експертного автотоварознавчого дослідження від 28 січня 2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП із врахуванням обмежень, що викладені в дослідницькій частині висновку складає 84 562, 37 грн. Ринкова вартість цього автомобіля у пошкодженому стані після ДТП (вартість придатних до подальшої експлуатації складових) із врахуванням обмежень, що викладені в дослідницькій частині висновку, складає 21 158, 47 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування» (пункт 1.2 статті 1 зазначеного Закону).

Підпунктом 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині заявлених позовних вимог до ТДВ «СТ «Домінанта», апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, доводи сторін спору, обґрунтовано виходив з відсутності підстав для стягнення страхового відшкодування з ТДВ «СТ «Домінанта», оскільки ОСОБА_6 звернувся до ТДВ «СТ «Домінанта» з повідомленням про настання ДТП , яка мала місце 11 травня 2015 року, лише 21 липня 2016 року тобто поза межами річного строку з моменту настання страхового випадку. Із заявою про виплату страхового відшкодування позивачі до ТДВ «СТ «Домінанта» не зверталися.

Враховуючи те, що позивачі із повідомленням про настання страхового випадку (в межах річного строку) не зверталися до страхової компанії у встановленому Законом порядку, що відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, апеляційний суд дійшов правильного та мотивованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заявлених до страхової компанії.

Із заявою про настання страхового випадку ОСОБА_3 звернувся поза межами річного строку, а тому доводи останнього про те, що страховою компанією йому не було надано належної консультації для отримання страхового відшкодування, не спростовує правильних висновків апеляційного суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 із заявою про відшкодування шкоди, завданої здоров'ю, до страхової компанії не звертався, відмови в отриманні такої виплати від страховика не отримував, апеляційним судом зроблено правильний висновок про відмову у задоволенні цих вимог, які були заявлені до страхової компанії.

Із урахуванням встановлених у справі обставин, яким надано належну оцінку апеляційним судом, правові висновки апеляційного суду відповідають позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/5293/16-ц, провадження № 12-310цс18. Колегія суддів вважає, що апеляційний суд правильно застосував до даних правовідносин норми матеріального права та дійшов обґрунтованого за даних обставин справи висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, заявлених доТДВ «СТ «Домінанта».

Апеляційним судом було роз'яснено, що особа, якій завдано шкоду, вправі одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цього висновку не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 08 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь
Б. І. Гулько
Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта