Справа № 161/8655/18 Головуючий у 1 інстанції: Корецька В.В.
Провадження № 22-ц/773/854/18 Категорія: 30 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року місто ОСОБА_1

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бовчалюк З.А.,

суддів Карпук А.К., Русинчука М.М.,

з участю секретаря судового засідання Галицької І.П.,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення майнових збитків, заподіяних відповідачем порушенням ст. 216 ЦК України за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 червня 2018 року ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюка Р.М. про стягнення майнових збитків.

Свій позов мотивує тим, що ОСОБА_3 розглядав цивільну справу № 2-2763/2006 за позовом ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, де відповідачем була його дружина ОСОБА_1 В оскаржуваному договорі купівлі-продажу квартири вказано, що продаж квартири за домовленістю сторін вчинено за 25250 грн., що на день посвідчення договору по курсу НБУ становило 5000 доларів США, які він як покупець сплатив, а продавець отримав до підписання цього договору. Вважає, що продаж квартири була здійснена за 5000 доларів США, а долари були переведені в гривню по курсу на день укладення договору для сплати податків, які сплачуються лише в національній валюті. Розглянувши справу та ухвалюючи рішення, яким визнано договір купівлі-продажу недійсним, ОСОБА_3 всупереч ст. 216 ЦК України, в рішенні суду вказав про повернення лише 25250 грн.. Вказує, що курс долара на день ухвалення рішення становив 7,6604 грн. за 1 долар США, отже збитки становлять 1703 дол. .США.= 5000 дол. США- (25250 грн. : 7,6604 дол. США). Вважає, що ОСОБА_3 умисно прийняв незаконне рішення , чим порушив його права. Просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1703 доларів США, або вартість доларів до гривні по курсу НБУ на момент повернення.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 червня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Кихтюка Р.М. про стягнення матеріальних збитків.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що що оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльність судів і суддів щодо розгляду та вирішення ними відповідних справ поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Такі висновки є правильними та таким, що відповідають обставинам справи та нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і Законів України та на засадах верховенства права.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема шляхом відшкодування моральної шкоди.

Чинне законодавство України дає право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Такі спори не пов'язані із захистом прав, свобод чи інтересів у публічно-правових відносинах від порушень з боку органів державної влади, оскільки дії суддів вчинені ними при здійсненні правосуддя, а тому законність таких дій може перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом (пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади»).

Відповідно до змісту статей 62, 126 і 129 Конституції України майнова та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

У зв'язку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач не згідний з ухваленим суддею Кихтюком Р.М. судовим рішенням, вважаючи, що таким рішенням йому заподіяно майнову шкоду.

Відповідно до ст.125 Конституції України в Україні діють місцеві, апеляційні та Верховний Суд.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано законами України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про вищу раду правосуддя».

Таким чином, на сьогодні чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Отже, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя й посяганням на процесуальну незалежність(ст. ст.126,129 Конституції України).

Також у Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які предявляються їм у звязку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у даній справі за позовом ОСОБА_2 до судді Кихтюка Р.М., оскільки подання такого позову повязане із здійсненням суддею правосуддя, а відтак не може дана справа розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Позивач у випадку незгоди з рішенням суду не позбавлений був можливості оскаржити його в апеляційному та касаційному порядку, а також звернутись з відповідною скаргою до компетентних органів, щодо законності дій судді та ухваленого ним рішення.

Твердження апелянта, про те, що дана справа випливає з житлових правовідносин, а відтак з врахуванням положень ст. 19 ЦПК України підлягає розгляду загальним судом в порядку цивільного судочинства є безпідставними та спростовуються змістом самої позовної заяви. Так ОСОБА_2, вважаючи, що ОСОБА_3 при розгляді справи предметом якої була квартира, що належала дружині позивача, ухвалено незаконне рішення та спричинено майнову шкоду, яку просить відшкодувати.

Оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою й постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визначає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367,369, 372,375,381,382 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 13 червня 2018 року в даній справі - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді :