Апеляційне провадження № 22-ц/796/5136/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2018 року м. Київ

Унікальний номер справи 755/1603/18

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Вербової І.М., Головачова Я.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», подану його представником Біллерисом Юрієм Олексійовичем,

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва, постановлену 29 березня 2018 року під головуванням судді Астахової О.О. в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа ПН КМНО Ковальчук С.П. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У березні 2018 року представник позивача ОСОБА_7 подала до суду заяви про забезпечення позову, в яких просила зупинити стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, реєстровий номер 482, вчиненого 8 лютого 2011 року, яким звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_4; зупинити реалізацію предмету іпотеки шляхом проведення електронних торгів Державним підприємством СЕТАМ по реалізації квартири АДРЕСА_2; накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_4; заборонити вчиняти реєстраційні дії, пов'язані з реєстрацією прав власності на нерухоме майно в Єдиному державному реєстрі речових прав власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_7.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 30 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П., реєстровий номер 482, вчиненого 8 лютого 2011 року, яким запропоновано звернути стягнення на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу в сумі 1 152 933,70 грн.

Предметом позову, з яким ОСОБА_4 звернулась до суду, є визнання вказаного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П., реєстровий номер 482, вчиненого 8 лютого 2011 року таким, що не підлягає виконанню.

В межах означеного виконавчого провадження 15 березня 2018 року квартиру АДРЕСА_3 реалізовано за ціною 757 925,23 грн. та проведення аукціону перебуває на стадії підписання протоколу.

Таким чином, на підставі виконавчого напису ПН КМНО Ковальчука С.П., реєстровий номер 482, вчиненого 8 лютого 2011 року, який оскаржується позивачем, проводяться виконавчі дії, що на думку представника позивача, унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 - задоволено частково.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису ПН КМНО Ковальчука С.П., реєстровий номер 482, вчиненого 8 лютого 2011 року, яким звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_4, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_4

В іншій частині - відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Біллерис Ю.О., подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись напорушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову у задоволенні заяв про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що банк був позбавлений можливості надати свої пояснення щодо заяв про забезпечення позову, оскільки не знав про їх існування.

Також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що банк був позбавлений можливості заявити про пропуск строків позовної давності, оскільки виконавчий напис нотаріуса було вчинено в лютому 2011 року та ОСОБА_4 була обізнана про відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Посилається на ту обставину, що суд першої інстанції прийняв до уваги те, що позивачем необґрунтовано наведено припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі, а передчасне застосування заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів ПАТ «Укрсоцбанк».

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлені за законом належно.

Неявка позивача, відповідача та третьої особи, а також їх представників в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи і відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Задовольняючи заяви представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про забезпечення позову частково, суд першої інстанції виходив з того, що предметом позову ОСОБА_4 є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, по якому на даний час вчиняються виконавчі дії у виконавчому провадженні, зокрема щодо реалізації предмету іпотеки. Також зазначав, що невжиття такого заходу забезпечення позову може суттєво утруднити чи навіть зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Такі висновки суду першої інстанції апеляційний суд визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених в ухвалі доказів.

З виділених матеріалів справи убачається, що виконавчим написом ПН КМНО Ковальчука С.П., реєстровий номер 482, вчиненого 8 лютого 2011 року звернуто стягнення на чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_5, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_4 (ас.ас.24, 41).

Зазначене нерухоме майно передано в іпотеку ОСОБА_4 за іпотечним договором № 08/1-101, посвідченим ПН Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В. 20 травня 2008 року за реєстровим № 5827, в якості забезпечення зобов'язань за договором кредиту № 410/101/08-Ж від 20.05.2008 року, укладеним між ОСОБА_4 та АКБ «Укрсоцбанк», строк платежу за яким настав 2.02.2011.

За рахунок коштів, виручених від реалізації заставленого майна запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі 145 178,33 доларів США, що еквівалентно станом на 2.02.2011 - 1 152 933,70 грн.

Постановами приватного виконавця Горового П.В. від 30 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №482 виданого 8 лютого 2011 року ПН КМНО Ковальчуком С.П. та накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_4, зокрема на квартиру АДРЕСА_6 (ас.ас. 20, 22, 42, 43).

Як убачається із витягу із сайту Державного підприємства &q?го;СЕТАМ&q?ст;, 15 березня 2018 року квартиру АДРЕСА_6 реалізовано за ціною 757 925,23 грн. та проведення аукціону перебуває на стадії очікування сплати за лотом № 265567 (ас.ас. 53-56).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, квартира АДРЕСА_6 зареєстрована на праві власності за позивачем ОСОБА_4 (ас. 50).

Отже, нині між сторонами виник спір з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 8 лютого 2011 року № 482, вчиненого ПН КМНО Ковальчуком С.П.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-4, 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як вбачається, предметом позову є визнання вказаного виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, реєстровий номер 482, вчиненого 08 лютого 2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також унеможливити ефективний захист прав чи інтересів позивача.

Згідно абзацу 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Доводи апеляційної скарги про відсутність реальної загрози невиконання рішення суду у випадку задоволення позову, апеляційний суд визнає необґрунтованими.

Твердження апеляційної скарги про те, що позивачем необґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у справі в разі задоволення позову, апеляційний суд оцінює критично, оскільки ці посилання не підтверджено доказами та суд враховує, що вказане не спростовує висновків районного суду щодо обґрунтованості вимог забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про позбавлення банку можливості надати свої пояснення при розгляді заяв про забезпечення позову, а також щодо того, що не була вислухана думка приватного нотаріуса не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з'ясування питань, пов'язаних із зустрічним забезпеченням.

Розгляд заяв про забезпечення позову проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі у визначений законом строк.

За таких обставин, апеляційний суд визнає правомірними висновки районного суду щодо наявності правових підстав до забезпечення поданого по справі позову частково.

Посилання на порушення судом норм процесуального права не знайшло свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Враховуючи, що визначений ухвалою суду спосіб забезпечення позову є тимчасовою мірою, яка застосовується до вирішення спору по суті, а правомірність вимог позивача підлягає вирішенню за результатами розгляду справи, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги й залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», подану його представником БіллерисомЮрієм Олексійовичем - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач

Судді: