АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження №22-ц/796/6489/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м.Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю &quві;Манівео швидка фінансова допомога&q?ін; на ухвалу Печерського районного суду міста Києва, постановлену суддею Васильєвою Н.П. 29 травня 2018 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю &q?ід;Манівео швидка фінансова допомога&q?ін; до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2018 року ТОВ &qu6';Манівео швидка фінансова допомога&q?о ; звернулося до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Місцем проживання відповідача зазначено: АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2018 року цивільну справу передано до Комінтернівського районного суду міста Харкова за територіальною підсудністю.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ТОВ &q?ив;Манівео швидка фінансова допомога&quuo; подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд.

В апеляційній скарзі посилається на те, що п.7.2 укладеного між сторонами договору визначено місцем його виконання місцезнаходження ТОВ &q?сц;Манівео швидка фінансова допомога&q?В ; (м.Київ, Печерський район, вул. Лейпцизька, 15-Б, пов. 1). На підставі ч.8 ст.28 ЦПК України позивач вирішив звернутися до Печерського районного суду міста Києва.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до ст.369 ЦПК України справа розглядається в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Передаючи справу на розгляд іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зареєстрований у м.Харкові та справа підсудна відповідному суду за територіальної підсудністю.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.8 ст.28 цього Кодексу позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів..

Згідно із роз&qu:1;ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у п.39 постанови Пленуму №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 ЦПК). Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності (п.39 постанови Пленуму №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Відповідно до п.4 ч.1 та ч.2 ст.532 ЦК України місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання провадиться: за грошовим зобов'язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов'язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов'язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов'язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов'язаних із зміною місця виконання. Зобов'язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до пункту 3.3 Договору №804200683 від 13 грудня 2017 року, укладеного між ТОВ &q?ов;Манівео швидка фінансова допомога&qu в; та ОСОБА_2, сторони домовились, що сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у повному обсязі на поточний рахунок Фінансової установи у строк, встановлений Договором.

Окрім того пунктом 4.2. Правил надання грошових коштів у кредит ТОВ &qur:;Манівео швидка фінансова допомога&q?ом; визначено, що сума кредиту, проценти за користування кредитом складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом одноразового безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок товариства у строк, встановлений договором. Пунктом 4.7. цих Правил встановлено, що позичальник зобов&qu у;язаний сплатити заборгованість будь-яким доступним йому способом, зазначеним на сайті товариства. При цьому позичальник самостійно сплачує послуги фінансового посередника, що здійснює перерахування коштів, у відповідності до тарифів останнього.

Відтак в даному випадку особливості зобов&qu"T;язання не є такими, виконання яких можливе лише у певному місці, а наявне між сторонами правовідношення не є таким, яке повинно виконуватися виключно за місцем знаходження кредитора, оскільки здійснення платежів за умовами укладеного між сторонами договору визначено шляхом безготівкового перерахування коштів, тобто дистанційно.

Доводи апеляційної скарги в частині визначення місця виконання договору є помилковими, оскільки сама по собі така умова договору не впливає на визначення підсудності за правилами ЦПК.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381, 383, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю &qu:1;Манівео швидка фінансова допомога&qu"s; залишити без задоволення, а на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 29 травня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

В.В.Соколова