Провадження № 2-з/225/6/2018
Справа № 225/4960/18
УХВАЛА

07 вересня 2018 року м.Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Качаленко Є.В., розглянув заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на транспортний засіб типу - легковий універсал, марки SSANG YONG, модель KYRON M 230, чорного кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак - АН5107НО, номер шасі Y7WDJ6М00В0013095, який зареєстрований на ОСОБА_2, заборонити його використання; зобов'язати Торецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області провести опис і арешт вказаного автомобілю з подальшим його вилученням та передачею на зберігання особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору. В обґрунтування заяви зазначила:

З 10 травня 1987 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 03 вересня 2018 року Дзержинським міським судом Донецької області ухвалено рішення про розірвання шлюбу. За час шлюбу ними був придбаний транспортний засіб типу - легковий універсал, марки SSANG YONG, модель KYRON M 230, чорного кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак - АН5107НО, номер шасі Y7WDJ6М00В0013095, який зареєстрований на ОСОБА_2 Вирішити питання щодо спільного використання спірного майна не вдалося. ОСОБА_1 має намір ставити питання про поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності в судовому порядку. З метою недопущення відчуження ОСОБА_2 належного на праві спільної сумісної власності подружжя автомобіля, просить застосувати заходи забезпечення позову, оскільки їх незастосування може призвести до неможливості виконання судового рішення.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України вказана заява розглядається без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідив зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року надано розяснення, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 1987 року. 03.09.2018 року Дзержинський міський суд Донецької області виніс рішення, яким шлюб між ними розірвано. Заявник має намір подати до суду позов про поділ спільного майна подружжя, оскільки вирішити питання щодо його використання з ОСОБА_2 їй не вдалося. Спірним майном є транспортний засіб типу - легковий універсал, марки SSANG YONG, модель KYRON M 230, чорного кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак - АН5107НО, номер шасі Y7WDJ6М00В0013095, який зареєстрований на ОСОБА_2 20.09.2011 року, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу САК 047120.

Дослідженням змісту та вимог заяви про забезпечення позову встановлено, що предмет спору стосується поділу майна подружжя набутого в період шлюбу.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи те, що сторонами не досягнуто згоди щодо поділу спільного майна, суд вважає, що на даний час є всі підстави припускати, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідним та оправданим завданнями цивільного судочинства та забезпечуватиме ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів ОСОБА_1, які вона має намір захистити при зверненні до суду.

Відповідно до ч.ч.5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При зверненні до суду з заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 просить накласти арешт на транспортний засіб типу - легковий універсал, марки SSANG YONG, модель KYRON M 230, чорного кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак - АН5107НО, номер шасі Y7WDJ6М00В0013095, який зареєстрований на ОСОБА_2, заборонити його використання; зобов'язати Торецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області провести опис і арешт вказаного автомобілю з подальшим його вилученням та передачею на зберігання особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Однак, суд доходить висновку, що заява в частині заборони ОСОБА_2 використовувати спірний транспортний засіб, зобов'язати Торецький міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області провести опис і арешт вказаного автомобілю з подальшим його вилученням та передачею на зберігання особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору не підлягає задоволенню, оскільки належних та допустимих доказів обгрунтування доцільності заборони використання спірного майна заявником не надано. На думку суду, заборона використання автомобіля у даному випадку буде надмірним і недоцільним обмеженням.

Суд дійшов висновку що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_2 може в будь-який час до ухвалення рішення суду по справі спробувати відчужити транспортний засіб. Тому слід частково задовольнити заяву про забезпечення позову, наклавши арешт на автомобіль.

Керуючись ст.ст.149-153, 259-261 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб типу - легковий універсал, марки SSANG YONG, модель KYRON M 230, чорного кольору, 2011 року випуску, державний номерний знак - АН5107НО, номер шасі Y7WDJ6М00В0013095, який зареєстрований на ОСОБА_2.

В задоволені решти вимог заяви - відмовити.

Відомості про стягувача та боржника відповідно до ст.157 ЦПК України та ст.4 ЗУ "Про виконавче провадження":

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Боржник: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: