Постанова

Іменем України

04 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 2-6094/11-ц

провадження № 61-22850св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк»,

боржник - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року у складі судді Крупінської С. С. та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2017 року у складі суддів: Лівандовсьокої-Кочури Т. В., Федонюк С. Ю., Грушицького А. І.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2016 року публічне акціонерне товариство «ДельтаБанк» (далі - ПАТ «ДельтаБанк») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред'явлення його до виконання.

На обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру по АДРЕСА_1 - у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «ДельтаБанк» за кредитним договором у розмірі 30 172 долари 02 центи США (240 501 грн 58 коп. станом на 18 серпня 2011 року). Згідно матеріалів справи, виконавчий лист виданий представнику банку, проте з невідомих причин до виконання не пред'являвся. Фактично виконавчий лист втрачений, а строк пред'явлення його для виконання пропущений із поважних причин.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявник після отримання виконавчого листа не пред'явив його до виконання до відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції з невідомих причин. В судовому засіданні представник заявника пояснив, що особа, яка отримала виконавчий лист, в банку не працює, однак, невиконання належним чином працівником трудових обов'язків не є підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа.До заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання заявником не надано жодних доказів поважності причин пропуску даного строку, а тому в поновленні строку пред'явленні виконавчого документа до виконання слід відмовити. В матеріалах справи наявні докази про те, що виконавчий лист було отримано працівником банку, однак, доказів того, що даний виконавчий документ втрачено, суду не надано.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що доказів того, що наявні підстави для переривання річного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, який передбачений статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження», заявником надано не було. Той факт, що втрату виконавчого листа було виявлено через 3 роки після спливу строку для пред'явлення його до виконання, а саме: 15 червня 2016 року, не можна розцінювати як поважну причину пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «ДельтаБанк» просить скасувати ухвали судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інтанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суду були надані всі необхідні письмові докази про втрату банком оригіналу виконавчого листа з незалежних від банку причин. Письмовими доказами втрати виконавчого листа банком є: недбале ставлення колишнього працівника ПАТ «ДельтаБанк» до свого обов'язку про передачу виконавчого листа до виконання; отримання судом від органу ДВС повідомлення про те, що виконавчий лист на виконання не пред'являвся.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди установили, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2012 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру по АДРЕСА_1 - у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «ДельтаБанк» за кредитним договором у розмірі 30 172 долари 02 центи США (240 501 грн 58 коп. станом на 18 серпня 2011 року).

Виконавчий лист на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2012 року видано представнику ПАТ «ДельтаБанк» - Горнік Т. А. - за її заявою від 16 травня 2012 року.

Відповідно до статті 22 Закону «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред'явлені на виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною першою статті 370 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця, приватного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

За змістом частини першої статті 371 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення із заявою) стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено згідно вимог процесуального закону, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що неналежне виконання своїх трудових обов'язків співробітником банку не підтверджує поважність причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки відсутність моніторингу діяльності працівників ПАТ «ДельтаБанк» та контролю за виконанням ними судово-претензійної роботи в період з квітня 2012 року по листопад 2016 року свідчить про бездіяльність ПАТ «ДельтаБанк» як сторони виконавчого провадження.

Таким чином, виконавчий лист не було пред'явлено до виконання в результаті власного недбальства ПАТ «ДельтаБанк», а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів і не дають підстав вважати неправильним застосування судами норм матеріального права чи наявними порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваних ухвал.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвали судів - без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А.О. Лесько

С.Ю. Мартєв