У х в а л а

Іменем України

06 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 565/94/17-ц

провадження № 61-23060ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А.О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання порушення зарахування валютних коштів на поточний рахунок прав споживача, порушення договору,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Сбербанк» про визнання порушення зарахування валютних коштів на поточний рахунок № НОМЕР_1 за договором 9143132 від 23 березня 2015 року свідомим порушенням приватної власності на валюту, порушенням прав споживачка фінансових послуг та договору поточного мультивалютного рахунку НОМЕР_2.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року, відмовлено у задоволенні позову.

25 квітня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на копії конверта) ОСОБА_3 направив з пропуском строку касаційну скаргу на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі міститься прохання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження у зв'язку із поважністю причини такого пропуску, обгрунтоване тим, що повний текст постанови Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року отримано лише 27 березня 2018 року, що підтверджується копією конверту про направлення копії оскарженого рішення суду апеляційної інстанції, а також роздруківкою з сайту «Укрпошта».

Постанову Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року розглянуто у відкритому судовому засіданні.

Згідно із частиною третьою статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року пропущено із поважних причин, такий підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 8 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року, посилаючись на те, що судами неправильно застосовано постанову правління Національного банку України від 16 вересня 2013 року № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України».

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 23 березня 2015 року ОСОБА_3 уклав з АТ &q?ми;Сбербанк&q?о,; договір № НОМЕР_1/Р (НОМЕР_2) на відкриття та обслуговування поточного мультивалютного рахунку, за умовами якого прийняв Умови банківського обслуговування фізичних осіб в АТ &q?ко;Сбербанк Росії&q?ан;, затверджені правлінням АТ &q?х ;Сбербанк Росії&q?ер; 16 січня 2012 року (з наступними змінами).

Підписанням договору ОСОБА_3 виразив своє повне і безумовне прийняття публічної пропозиції банка укласти договір щодо банківського обслуговування на умовах, що встановлені банком в Умовах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ &q?но;Сбербанк Росії, які є невід'ємною частиною цього договору та розміщені на сайті банку (пункт 2договору № НОМЕР_1/Р від 23 березня 2015 року).

Також встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві перебував виконавчий лист Кузнецовського міського суду Рівненської області про стягнення з ПАТ КБ &q?ис;Фінансова ініціатива&q?о ; на користь ОСОБА_3 23 036,09 доларів США.

Відповідно до вимог Закону України &q?д ;Про виконавче провадження&qur:; на виконання рішення суду 27 травня 2015 року відділом ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві здійснено переказ коштів в сумі 23 036,09 доларів США з використанням засобів телекомунікаційного зв'язку (SWIFT), які надійшли ОСОБА_329 травня 2015 року.

08 липня 2015 року кошти у розмірі 500491 грн 23 коп зараховані на поточний рахунок № НОМЕР_1, відкритий на ім'я ОСОБА_3

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом статей 1067, 1068 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Пунктами 1 та 2 постанови правління Національного банку України № 365 від 16 вересня 2013 року &qund;Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України&qut;;(в редакції чинній на час виконання рішення) передбачено, що надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Зазначена вимога не поширюється на операції: із зарахування процентів, нарахованих за залишком коштів на власному поточному або вкладному (депозитному) рахунках; з казначейськими зобов'язаннями України та облігаціями внутрішньої державної позики; з купівлі-продажу, обміну (конвертації) іноземної валюти у випадках, установлених законодавством України, в тому числі нормативно-правовими актами Національного банку України; з валютою, одержаною в порядку спадкування; за договорами дарування; з повернення коштів (помилково перерахованих або надмірно сплачених).

Зарахування інших надходжень в іноземній валюті в межах України, передбачених законодавством України, на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) не дозволяється.

Уповноважений банк зобов'язаний здійснити продаж таких надходжень на міжбанківському валютному ринку України та зарахувати гривневий еквівалент від продажу іноземної валюти на поточний рахунок в національній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента).

З урахуванням положеньпостанови правління Національного банку України № 365 від 16 вересня 2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» , суди дійшли правильного висновку, що грошові кошти, відправлені відповідачу 27травня 2015 року відділом ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві у сумі 23 036,09 доларів США для зарахування на рахунок ОСОБА_3, могли бути зараховані у гривневому еквіваленті.

З огляду на викладене та врахувавши, що в порядку передбаченому постановою правління Національного банку України № 365 від 16 вересня 2013 року «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України»на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 відповідачем 08 липня 2015 року зараховано кошти в сумі500 491 грн 23 коп., що є гривневим еквівалентом 23036,09 доларам США, що не позбавляє позивача права володіння, користування та розпорядження належними коштами, висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про відсутність правових підстав для задоволення позову, є правильним.

За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують викладені у оскажених судових рішеннях висновки.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762 грн.

Таким чином, п'ятсот розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осібстановить (1762*500 =881 000 грн).

Як убачається з матеріалів справи, ціна позову у даній справі не перевищує 500 розмірів прожитковихмінімумів для працездатнихосіб.

Оскільки ця справа не є з ціною позову, що перевищує 881 000грн, не є справою, що розглядається за правилами загального позовного провадження та правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, касаційна скарга є необґрунтованою, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання порушення зарахування валютних коштів на поточний рахунок прав споживача, порушення договору.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик