Справа №759/6615/17
Апеляційне провадження №22-ц/824/3571/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Симоненко І.В.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» звернувся до суду з вище зазначеним позовом, обґрунтовуючи його наступним:

15 березня 2005 року між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Правекс-Банк», був укладений кредитний договір № 866-004/05Р, відповідно до умов якого остання отримала кредит у сумі 27 000,00 доларів США строком до 15.03.2025 року зі сплатою 12,00% річних. Через неналежне виконанням позичальником зобов'язань станом на 14 грудня 2016 року сума кредитної заборгованості склала 11 691,90 доларів США (заборгованість за кредитом - 11 541,90 доларів США, відсотки - 150,41 долар США), а також заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит - 2492, 61 грн. з яких: пеня за несвоєчасну сплату кредиту в розмірі 2445,09 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 47,52 грн. Вказану заборгованість за кредитом позивач просив суд стягнути на його користь, а також стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року позов у даній справі задоволений повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначила, що рішення суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи, неповно з'ясовані всі істотні обставини справи та присуджена сума до стягнення не відповідає фактичному залишку заборгованості за кредитним договором. Вказала, що судом першої інстанції не було належним чином та повно з'ясовано розмір та склад її заборгованості станом саме на момент винесення рішення суду. Зазначила, що в неї наявні довідки, видані банком 12.10.2018 року, тобто вже після ухвалення рішення суду, про те, що її заборгованість на момент винесення оскаржуваного рішення становила 8 754,02 доларів США. Станом же на 10.10.2018 року заборгованість становила 8609,25 доларів США, при цьому заборгованість по сплаті пені відсутні взагалі. На підставі викладеного просила рішення суду першої інстанції змінити, задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 8609,25 доларів США, в решті позовних вимог відмовити.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Задовольняючи позов, судом першої інстанції встановлено, що 15.03.2005 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №866-004/05Р, відповідно до п. 1.1 якого банк надає позичальнику кредит в іноземній валюті на загальну суму 27 000 доларів США терміном по 15.03.2025 року зі сплатою 12 % річних. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем за відповідачкою утворилась заборгованість, яка станом на 14.12.2016 року становить 11 787,37 доларів США, з яких: кредит - 11 541,49 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 93,65 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 1,82 доларів США, відсотки - 150,41 доларів США.

У відповідності до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки будь-яких підстав для звільнення відповідача від обов'язку належного виконання прийнятих на себе за вищевказаним договором в ході розгляду справи здобуто не було, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог. З такою позицією в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи її виваженою та обґрунтованою.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов'язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

На підтвердження своїх вимог позивачем було представлено до суду ряд доказів, зокрема щодо надання відповідачу кредиту, порядку сплати нею платежів за ним та розміру її заборгованості перед банком. В ході розгляду справи відповідачем було подано до суду заяву про наміри надати докази з приводу того, що заявлена позивачем заборгованість за кредитом не відповідає дійсності. В той же час, окрім такої заяви, жодної дії на підтвердження своєї позиції відповідачем так зроблено не було, заявлені докази так до суду і не були подані. Не було подано таких доказів й до суду апеляційної інстанції. Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов до цілком законного та обґрунтованого висновку про доведеність позовних вимог банку, відтак наявність підстав для їх задоволення.

Окремо колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на ту обставину, що в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги, позивач в якості доказів того, що заборгованість за кредитом є меншою, ніж зазначено в рішенні суду від 20.09.2018 року, надала довідку, видану 12.12.2018 року АТ «Правекс Банк», відповідно до якої станом на 10.12.2018 року загальна заборгованість за діючим кредитним договором №866-004/05Р від 15.03.2005 року складає 8384,36 доларів США, прострочена заборгованість за кредитом та відсотками відсутня. В той же час вказаний документ спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки не містить відомостей про розмір заборгованості за кредитом ні на заявлену позивачем дату (14.12.2016 року), ні на час ухвалення рішення по справі (20.10.2018 року).

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов до правильного висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.О. Таргоній

К.П.Приходько