Справа № 738/457/18 Провадження № 22-ц/795/1121/2018 Головуючий у I інстанції - Парфененко О. Я. Доповідач - Висоцька Н. В.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.

сторони: позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Менського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року (місце ухвалення - м. Мена, дата складання повного тексту - 20.06.2018) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову посилалась на те, що у сторін під час шлюбу, який розірвано, народилися діти: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Менського районного суду від 15.10.2007 з відповідача вже було стягнуто аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.09.2007 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішенням цього ж суду від 11.04.2013 розмір аліментів було зменшено до 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.09.2007 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Збільшення розміру аліментів на дітей позивач обґрунтовує тим, що у неї змінився сімейний стан, а саме: 20.01.2009 народилася донька ОСОБА_5 від іншого чоловіка, та на законодавчому рівні збільшився мінімальний розмір аліментів, на підставі чого в позові просить збільшити розмір аліментів, стягнувши з ОСОБА_3, не працюючого, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.09.2007 і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Заочним рішенням Менського районного суду від 20.06.2018 у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення місцевого суду від 20.06.2018, та ухвалити нове про задоволення позову.

За доводами скарги судом неправильно застосовані норми матеріального права, порушені норми процесуального права, неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування скарги заявник посилається на зміну сімейного стану позивача у зв»язку з народженням у неї дитини від нового чоловіка, та збільшення мінімального розміру аліментів на законодавчому рівні, посилаючись на ч. 2 ст. 182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач пов»язує народження дитини у новому шлюбі з «іншим випадком», який передбачено для збільшення розміру аліментів у відповідності до с. 1 ст. 192 СК України.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11-13).

Рішенням Менського районного суду від 15.10.2007 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 25.09.2007 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 14).

Рішенням Менського районного суду від 11.04.2013 зменшено розмір аліментів. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 15).

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 12.08.2011, позивач уклала шлюб з ОСОБА_7, прізвище після реєстрації шлюбу: ОСОБА_7 (а.с. 8).

20.01.2009 у позивача народилася донька ОСОБА_7 (а.с. 16), де батьком зазначений ОСОБА_7

Матеріали справи містять довідку про склад сім»ї ОСОБА_2, з якої вбачається, що остання є уповноваженим власником (співвласник, наймач) АДРЕСА_1 до складу сім»ї (зареєстровані) входять: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5

Відмовляючи в задоволенні позову про збільшення розміру аліментів суд першої інстанції прийшов до висновку, що доказів про зміни у матеріальному чи сімейному стані, які б впливали на збільшення розміру аліментів, позивачем не надано. Народження доньки ОСОБА_7, 20.01.2009, вже було враховано судом під час розгляду 11.04.2013 у справі про зменшення розміру аліментів, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

З висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи з"ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України - 30%).

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий визначено законом. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначено законом (частина друга статті 182 СК України).

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину, який визначено законом, не є підставою для пред'явлення позову про зміну розміру аліментів.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції про відмову в позові з урахуванням підстав позову.

Не є підставою для скасування правильного по суті рішення місцевого суду посилання заявника на зміну сімейного стану, а саме народження дитини в новому шлюбі, що є підставою для збільшення розміру аліментів.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я особи, з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Звертаючись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів, позивач, як на підставу такого збільшення відповідно до ст.192 СК України, посилалась на зміну свого сімейного стану. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів зміни матеріального становища платника аліментів після 2013 року, проте на момент ухвалення рішення суду від 11.04.2013 року обставини щодо народження дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_2 були відомі.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Нормами статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Менського районного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення у повному обсязі складено 10.09.2018.

Головуючий:Судді: