АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/6463/18 Головуючий у 1 інстанції -Тітов М.Ю.
Унікальний № справи № Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1, третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 і, керуючись ст.ст.1166,1191 ЦК України, просив винести рішення, яким стягнути з відповідача 3.800 грн., посилаючись на те, що позивач недоотримав указану суму від третьої особи товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ«СК«Альфа-Гарант»), як страховика винної в ДТП особи ОСОБА_1, яким заподіяна матеріальна шкода страхувальнику позивача ОСОБА_4, якому матеріальна шкода у сумі 46.544 грн.05 коп., повністю виплачена як страхове відшкодування позивачем.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у позові відмовлено з тих підстав, що ліміт страхової відповідальності товариства «Страхова компанія «Альфа-Гарант» за шкоду, заподіяну з вини ОСОБА_1 складає 50.000 грн., а між тим, цей страховик сплатив лише 42.744 грн. Тобто, розмір позовної суми, що складає 3.800 грн., охоплюється лімітом відповідальності третьої особи ТДВ«СК«Альфа-Гарант» за шкоду заподіяну ОСОБА_1. Тому, як вважав суд, позивач вправі звернутись з відповідним позовом до страховика винної в ДТП особи - ТДВ«СК«Альфа-Гарант» /а.с.89-91/.

В апеляційній скарзі позивач ПрАТ «СК «АХА Страхування» просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року, як ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, стягнувши з відповідача на свою користь 3.800 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат/а.с.108-111/.

Скаржник послався на те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. А,згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Вважав, що в силу ст.1194 ЦК України, якщо страхової виплати недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Таким чином, справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Відповідно до ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу ст.ст.368,369 ЦПК України, оскільки ціна позову складає менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1.762 грн. - з 01.01.2018), а також, враховуючи, що матеріали справи містять письмові докази, об»єм яких дозволяє дослідити та з»ясувати повно, всебічно та об»єктивно обставини справи, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь по справі, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Встановлено, що 27.07.2015 року відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Маzdа 3» державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_5, та рухаючись по вул.Заболотного у м.Києві, не дотримався безпечної дистанції, та здійснив зіткнення з автомобілем «Volvo XC60» державний номер НОМЕР_2, який перебував під керуванням його власника ОСОБА_4, в результаті чого автомобілю «Volvo XC60»державний номер НОМЕР_2 заподіяні механічні пошкодження.

Відповідно до постанови судді Голосіївського районного суду м.Києва від 25.09.2015 року винним в ДТП визнаний ОСОБА_1, який притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу/а.с.7/.

Указана постанова не оскаржувалась.

Згідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

У відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування від 31.07.2015 року, який є додатком до страхового акту №1.003.15.10871/VESКО17015 від 04.08.2015 року складеного позивачем ПрАТ «СК «АХА Страхування», як страховиком потерпілої особи ОСОБА_4 та умов договору страхування №22083а5 від 21.05.2015 року, розмір страхового відшкодування склав 46.544 грн.05 коп. /а.с.10,9/.

Розмір заподіяної шкоди у розмірі 46.544 грн.05 коп. учасниками справи не заперечувався.

На виконання своїх договірних зобов»язань, на підставі ст.979 ЦК України, згідно договору добровільного страхування автомобіля «Volvo XC60» державний номер НОМЕР_2 за №22083а5к від 21.05.2015 року, позивач ПрАТ «СК «АХА Страхування» сплатив страхувальнику ОСОБА_4 вище зазначену суму, що становить 46.544 грн.05 коп.

Виплата страховиком указаної суми була здійснена шляхом утримання 22.800 грн. в рахунок погашення несплачених страхових платежів. А інша сума страхового відшкодування у розмірі 23.744грн.05коп. перерахована страховиком на банківський рахунок потерпілого ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням №189049 від 05.08.2015 року /а.с.6/.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки цивільна відповідальність відповідача ОСОБА_1 за шкоду заподіяну третім особам при керуванні автомобілем «Маzdа3» державний номер НОМЕР_1, була застрахована ТДВ«СК«Альфа-Гарант» на підставі страхового полісу АІ/0633837 від 22.10.2014 року, останньою, відповідно до претензії позивача від 15.12.2015 року було виплачено на користь цього страховика лише 42.744 грн.05 коп./а.с.54, 81,82/.

Оскільки, таким чином, позивачу не було доплачено 3.800 грн., позивач ПрАТ «СК «АХА Страхування», на підставі ст.1191 ЦК України, звернувся з цим позовом безпосередньо до ОСОБА_1, як до винної особи у скоєнні ДТП.

Згідно ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Колегія суддів вважає, що, відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано керувався ст.22.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, згідно якої, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи.

При цьому суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ліміт відповідальності третьої особи ТДВ«СК«Альфа-Гарант», яким була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_1 на підставі страхового полісу АІ/0633837 від 22.10.2014 року за шкоду заподіяну третім особам, становить 50.000 грн. У зв»язку з чим, як правомірно вважав суд, недоплачена страховику ПрАТ «СК «АХА Страхування» сума 3.800 грн. охоплюється різницею між лімітом відповідальності ТДВ«СК«Альфа-Гарант» (50.000 грн.) та виплаченою на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» сумою (42.744 грн.05 коп.).

Указаний висновок суду першої інстанції узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 04.07.2018 року, провадження №14-176 цс 18.

Так, Великою Палатою Верховного Суду роз»яснено, що ст.1191 ЦК України та ст.38 Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов»язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов»язаним суб»єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов»язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 указаного Закону, цей страховик набуває права зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплачену потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов»язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов»язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов»язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, на думку Великої Палати Верховного Суду, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов»язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст.37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов»язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судом першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді