Дата документу 29.08.2018 Справа № 554/7112/17
Провадження № 2-о/554/74/2018
РІШЕННЯ
Іменем України

29 серпня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:
головуючого судді Троцької А.І.,
при секретарі Зайцевій Я.А.,
за участю заявника - ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Руль Марини Ігорівни, зацікавлені особи Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданого 03 квітня 2007 року Октябрським РВ ПМУ УМІВС України в Полтавській області. Відповідно до ч. 1 ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її символів є обов`язком громадян України. 05 травня 2014 року був створений батальйон «Азов» у м.Бердянську, як і інші батальйони патрульної служби міліції на підставі рішення Міністерства внутрішніх справ України про формування спеціальних підрозділів міліції з охорони громадського порядку з влученням до них цивільних осіб та людей, які мають досвід військової служби або пройшли прискорений, двотижневий курс підготовки при МВС. 15 серпня 2014 року він пройшов медичний огляд ВЛК ГУ МВС України в Київській області, відповідно до якого заявник є придатним для служби на посаді міліціонера БПСМОП « ОСОБА_3 ». Пройшовши прискорений курс підготовки при ГУ МВС України в Київській області він, виконуючи свій громадянський обов`язок, як доброволець був прийнятий до складу БПСМОП « ОСОБА_3 ». В період з 18.08.2014 року по 15.12.2014 року заявник безпосередньо брав участь у антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності Україні в районі/районах проведення антитерористичної операції у складі 2 роти оперативного призначення 1 батальйону оперативного призначення ОЗСП «Азов». 17 вересня 2014 року наказом Міністра внутрішніх справ України А. Авакова батальйон «Азов» реорганізовано та розширено до складу полку із аналогічною назвою. А 11 листопада 2014 року міністром внутрішніх справ А. Аваковим було підписано наказ про переведення полку «Азов» до складу Національної гвардії України. Після зазначених вище подій, з`ясувалося, що заявник офіційно не був оформлений у батальйоні «Азов», незважаючи на те, що він отримав зброю, перебував на повному продовольчому забезпеченні підрозділу, на рівні із іншими особами отримував бойові завдання та виконував їх, тобто ніс повноцінну службу. Те, що він безпосередньо брав участь у антитерористичній операції у період з 18.08.2014 року по 15.12.2014 року саме у складі полку патрульно-постової служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС України в Київській області підтверджується: копією довідки ВЛК ГУМВС України в Київській області № 295/А; копією довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої 31.08.2016 року окремим загоном спецпризначення «Азов»; копією довідки №1025, виданої 16 грудня 2014 року командиром ППСМОП «Азов» ОСОБА_4 ; фотокартками; показами свідків, які мають статус «Учасник бойових дій» та які разом із ним брали участь у АТО у зазначений вище період у складі ППСМОП «Азов». Встановлення факту його безпосередньої участі у бойових діях по захисту незалежності та територіальної цілісності України у складі полку патрульно-постової служби міліції особливого призначення «Азов» ГУ МВС України в Київській області має для заявника юридичне значення та необхідне для звернення до компетентного органу з метою отримання - соціальних прав і гарантій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту». Іншим чином, окрім як в судовому порядку, даний факт встановити неможливо.

Ухвалою судді від 23.02.2018 року прийнято справу до свого провадження ( а.с.132).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Руль М.І., заяву підтримали в повному обсязі, послалися на обставини викладені в ній.

Міністерство внутрішніх справ України в судове засідання свого представника не направило, письмових пояснень по суті заяви не надали.

Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії направило заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.167) та пояснення в яких заяву вважали такою, що не підлягає задоволенню, оскільки юридично заявник не проходив службу в ПППСОПМ «Азов», наказ про його призначення не видавався, а також вказували, що в судовому порядку не можу бути встановлено факт щодо участі в бойових діях.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, заслухавши свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Законом України «Про внесення зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 07 квітня 2015 року розширено коло осіб, які належать до учасників бойових дій.

Пунктом 19 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

В пункті 20 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначається, що до учасників бойових дій належать особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України визначив порядок надання статусу учасника бойових дій, затвердивши постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 «Про порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення».

Рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається: комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання .

Разом з тим, п. 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СВУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

У відповідності до п. 3 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів антитерористичної операції та термінів її проведення» визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції, а саме територія Донецької та Луганської області з 07 квітня 2014 року.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 15 серпня 2014 року пройшов у м. Києві медичний огляд ВЛК ГУ МВС України в Київській області, відповідно до якого заявник є придатним для служби на посаді міліціонера БПСМОП «Азов», довідка №295/А (а.с.9).

Разом з тим,як було встановлено в судовому засіданні і це вбачається з матеріалів справи, а саме відповіді наданої на запит суду, ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області вих..1524/109/12 від 12.06.2018 року, що ОСОБА_1 по обліках ГУМВС України в Київській області не значиться.

Згідно відповіді Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України за вих.. №22/7-2995 від 18 червня 2018 року, ОСОБА_1 на службу до ГУМВС України в Київській області не приймався, на посадах цивільного персоналу не перебував, у зв`язку із цим до районів проведення антитерористичної операції не відряджався.

Тому суд приходить до висновку, що заявником не доведено факт його перебування в зоні бойових дій з оборони м.Маріуполя з 18 серпня 2014 року по 15 грудня 2014 року у складі полку ППСОП «Азов» ГУ МВС України в Київській області, сам по собі факт проходження медичного огляду не підтверджує направлення і перебування в зоні бойових дій .

При цьому, суд не приймає до уваги як докази, на підтвердження вимог заявника, довідку за підписом командира 2 БОП ОЗСП «АЗОВ» (прізвище якого не розбірливо написано) від 31 серпня 2016 року (а.с. 10), та довідку № 1025 від 16 грудня 2014 року, за підписом командира ПП СМОП «АЗОВ Михайленко І.В. (а.с. 11), оскільки вказані довідки не зареєстровані належним чином, відсутні відповідні печатки та інші дані щоб засвідчували факт їх видачі.

Також ,суд не приймає до уваги фото та відеозапис, надані заявником на підтвердження факту перебування в зоні бойових діях з оборони м.Маріуполя, так як відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки щодо часу, дати і місця подій які вони зафіксували. Крім того , суд критично оцінює покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 опитаних в судовому засіданні, оскільки вони не підтверджують факт його перебування в зоні бойових дій на протязі серпня грудня 2014 року, їхнє спілкування не мало постійного характеру, а лише обмежувалось коротким знайомством, вказували, що вони особисто мають статус учасника бойових дій, що підтверджується відповідними посвідченнями.

Проте, як пояснив заявник ОСОБА_1 , що він не звертався до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасником бойових дій для отримання відповідного статусу.

Оскільки, з матеріалів справи не вбачається правових підстав для встановлення факту перебування ОСОБА_1 в бойових діях з оборони м.Маріуполя з серпня по грудень 2014 року, то суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Руль Марини Ігорівни, зацікавлені особи Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник заявника: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
Зацікавлені особи:
Міністерство внутрішніх справ України, адреса: вул.А. Богомольця, 10, м.Київ, 01601.
Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області в особі ліквідаційної комісії, адреса: вул..Володимирська, 15, м.Київ, 01025.
Повний текст рішення виготовлено 07.09.2018 року.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави Троцька А.І.