Справа № 212/2185/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого - судді Зіміна М.В., секретаря судового засідання Борух Ю.К., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
Ухвалою суду від 31 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд на 09-15 год. 27 червня 2018 року.
27 червня 2018 року за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено для можливості укладення мирової угоди на 10-30 год. 24 липня 2018 року.
Ухвалою суду від 24 липня 2018 року у зв'язку з неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 09-30 год. 07 вересня 2018 року.
У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із зазначеним, 07.09.2018 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку.
Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
16 жовтня 2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») надало ОСОБА_2 на підставі заяви позичальника за № KRXRFR31710361 строковий кредит у сумі 6624,27 грн. на строк 24 місяці з 16.10.2011 по 15.10.2013 на придбання товару зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 602,21 грн., щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 132,49 грн. (а.с. 5).
11 квітня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднані до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода), згідно якого сторони домовились про наступне: зменшити розмір заборгованості, а саме відсотки на 0,0 грн., комісію на 310,46 грн., штраф на 667,99 грн. та визначили, що заборгованість за Договором 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 5133,16 грн.
У п.2 Генеральної угоди її сторони визначили, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 9485,14 грн. на строк 24 місяці, з 11.04.2013 по 30.04.2015 шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі потреби в сумі 9485,14 грн. в обмін на зобов'язання Позичальнику з повернення кредиту, сплаті відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає Банку грошові кошти в розмірі 474,64 грн. для погашення заборгованості. (а.с. 6).
Згідно п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. (а.с.7-30)
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк.
Пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що погашення за кредитом за платіжними картками з установленням мінімального обов'язкового платежу приведений в Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості за Кредитом. Згідно ст. 212 ЦКУ, у випадку наявності Простроченого Кредиту (Овердрафта) - строком повернення Кредиту (Овердрафта) в повному обсязі є 211-й день з часу виникнення такої заборгованості; строк повернення Овердрафта в повному обсязі - протягом 30 днів з часу виникнення Овердрафта. Строк погашення процентів за Овердрафтом - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.
Отже, сторонами погоджено строк дії кредитного договору - до 30.04.2015, визначено розмір щомісячних платежів за кредитом у сумі 474,64 грн.
Усупереч умовам кредитного договору відповідач взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту належним чином не виконувала, в результаті чого, станом на 13 лютого 2018 року утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 4853,58 грн., у зв'язку з чим суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитом у зазначеному розмірі.
Перевіряючи визначений позивачем розмір заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, суд встановив наступне.
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
У відповідності із частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - до 30 квітня 2015 року включно.
Відтак, у межах строку кредитування до 30 квітня 2015 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 01 травня 2015 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
В правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі за № 444/9519/12, суд вищої інстанції дійшов висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.
Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин вбачається, що проценти за користування кредитом підлягають нарахуванню відповідачу до 30 квітня 2015 року, що згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 4) складає 713,07 грн., у зв'язку з чим суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 суми заборгованості за процентами у зазначеному розмірі.
Стосовно позовних вимог про стягнення суми комісії та пені в розмірі 6683,18 грн. суд зазначає наступне.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Згідно до п. 2.8. Генеральної угоди (а.с. 6)., при порушенні Позичальником зобов'язань з погашення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочення.
Пунктом 1.1.5.21 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, якщо в інших розділах не встановлено іншого, при непогашенні кредиту в строк, встановлений графіком погашення кредиту, відсотків та винагороди, заборгованість частині своєчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою, на прострочену суму кредиту нараховується пеня, розрахунок якої проводиться у відповідності з розміром, встановленим в заяві на приєднання до цього договору для процентів, з дня виникнення простроченої заборгованості. У випадку непогашення зазначеного простроченого зобов'язання протягом тридцяти календарних днів усі сплачувані після вказаної дати є пенею, крім платежів, направлених з урахування встановленої договором черговості на погашення тіла кредиту. В період нарахування пені на всю суму заборгованості по кредитному договору проценти не нараховуються.
Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 4), сума комісії та пені нарахована не за кожний день прострочення виконання. Окрім цього розмір процентної ставки пені в розрахунку визначений в розмірі 0%, а тому суд вважає, що нарахування суми 6683,18 грн. не є пенею, з огляду на положення ч. 3 ст. 549 ЦК України, а є комісією.
Із наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунку вбачається нарахування комісії в розмірі 6683,18 грн., яка не погоджена сторонами у Генеральній угоді (а.с.6). Також у п. 2.1 Генеральної угоди визначено, що щомісячний платіж в розмірі 474,64 грн. включає в себе заборгованість за кредитом, процентами, а також інші витрати у відповідності до Умов та правил, що вказує на включення до складу щомісячного платежу інших платежів, до якого відноситься і комісія.
За таких обставин не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею та комісією в розмірі 6683,18 грн.
Також сторони визначили у п.2.2. Генеральної угоди, що в разі порушення Позичальником строків погашення заборгованості, Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1292,31 грн.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. (ч. 2 ст. 549 ЦК України).
Крім того, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання більше ніж на 31 день, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф, що погоджений сторонами Генеральній угоді у розмірі 1292,31 грн.
Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по справі пропорційно до суми задоволених вимог в розмірі 756,78 грн. (а.с.37).
Керуючись ст. ст. 525, 526, 549, 611, 626, 627, 629, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України, відповідно до ст.ст. 4, 5, 10, 12, 77, 78, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
- заборгованість за кредитним договором б/н від 11.04.2013 року в розмірі 6858 (шість тисяч вісімсот п'ятдесят вісім) гривень 96 копійок;
- судовий збір в розмірі 756 (сімсот п'ятдесят шість) гривень 78 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне рішення складено та підписано без його проголошення 07 вересня 2018 року.
Суддя: М. В. Зімін