АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 678/652/17
Провадження № 22-ц/792/1177/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Пєнти І.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю відповідача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №678/652/17 за апеляційною скаргоюОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2018 року (суддя Мороз В.О., повне судове рішення складено 06 червня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Летичівської державної нотаріальної контори про визнання дій і бездіяльності незаконною, зобов'язання надання правовстановлюючих документів.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

15 червня 2017 року ОСОБА_5, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його мати ОСОБА_6 Він і брат ОСОБА_4 є спадкоємцями за заповітом. Відповідач навмисно не надає йому правовстановлюючі документи на земельні ділянки і житловий АДРЕСА_1 для оформлення спадщини, чим порушує його права. Летичівська державна нотаріальна контора в порушення вимог ч. 1 ст. 68 Закону України «Про нотаріат» не перевірила належним чином склад спадкового майна, поклала це на нього і переслідує мету в обхід нього видати ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, мотивуючи це тим, що у відповідача є правовстановлюючі документи, а у нього таких документів немає. Крім того, нотаріус не вимагав від нього вартісної оцінки спадкового майна.

Тому, позивач просив визнати дії і бездіяльність відповідачів незаконною. Заборонити до повного вирішення позову Летичівській державній нотаріальній конторі вчиняти будь-які нотаріальні дії по заповіту ОСОБА_6, посвідченому секретарем Меджибізької селищної ради 04 серпня 2008 року. Зобов'язати ОСОБА_4 передати йому усі правовстановлюючі документи на присадибні земельні ділянки та житловий АДРЕСА_1 для здійснення вартісної оцінки майна за вимогою Летичівської державної нотаріальної контори за вихідним №373/02-14 від 19 травня 2017 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2018 року в позові відмовлено.

ОСОБА_5, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову. Посилається на незаконність судового рішення, неправильне застосування норм матеріального права. Судом не враховано те, що вони з відповідачем мають однакові права на правовстановлюючі документи на спадкове майно. Рішення суду незаконно заблокувало оформлення спадщини через нотаріальну контору. Суд допустив неправильне тлумачення ст. 16 ЦК України.

Згідно з п.п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У засіданні апеляційного суду відповідач визнав апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати сторін у справі ОСОБА_6, яка на підставі заповітів від 04 серпня 2008 року, посвідчених секретарем Меджибізької селищної ради, заповіла: ОСОБА_5 - належний їй пай у розмірі 3,13 га згідно з державним актом серії НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і вклади в ощадному банку; ОСОБА_4 - належний їй будинок з господарськими будівлями і земельну ділянку у розмірі 0,847 га згідно з державним актом серії НОМЕР_2 у АДРЕСА_1.

10 березня 2017 року позивач звернувся до Летичівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері за заповітом та на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України.

Листом від 21 березня 2017 року державний нотаріус повідомила ОСОБА_5 про відкриття за його заявою спадкової справи №32-2017 від 14 березня 2017 року і можливість після спливу шестимісячного терміну з дня смерті матері оформити свої спадкові права при наданні правовстановлюючих документів на спадкове майно.

30 березня 2017 року із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_4

Спору щодо обсягу спадкового майна між спадкоємцями немає.

19 травня 2017 року Летичівською державною нотаріальною конторою позивачу надіслано лист про необхідність надання правовстановлюючих документів і вартісної оцінки спадкового майна.

16 червня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину і йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на земельну ділянку розміром 3,13 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну спадкодавцеві на підставі державного акта серії НОМЕР_1 та на вклади в ощадному банку.

Також 16 червня 2016 року державним нотаріусом Летичівської державної нотаріальної контори винесена постанова про відмову ОСОБА_5 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку у спадковому майні (житловий будинок і земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1), оскільки не надані правовстановлюючі документи на майно та його вартісна оцінка для визначення того, чи забезпечена його обов'язкова частка отриманим за заповітом майном.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При відмові в позові суд виходив з того, що державний нотаріус діяла у спосіб, передбачений законом. Неправомірних дій, бездіяльності відповідачів не встановлено. Позивачем обраний неефективний спосіб захисту порушеного права.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. ст. 42 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів.

Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.

Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця.

За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

На підставі ст. 46 Закону нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця.

Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії (п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно і його вартісної оцінки видача ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину на обов'язкову частку у спадковому майні була неможливою.

Крім того, між спадкоємцями наявний спір про право на спадкове майно. У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері. 17 квітня 2018 року у справі ухвалено судове рішення.

За наявності такого спору між сторонами видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину також неможлива, а тому позивачем при поданні позову про зобов'язання надання правовстановлюючих документів обраний неефективний спосіб захисту порушеного права.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку, що у разі, якщо право ОСОБА_5 на обов'язкову частку у спадщині не визнається відповідачем, то він вправі звернутися з позовом про визнання за ним права на таку частку у спадковому майні.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що рішення суду незаконно заблокувало оформлення спадщини, є безпідставним.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування судового рішення, не допущено.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай