ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8099/18

Головуючий у першій інстанції - Рахманкулова І. П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/235/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,

із секретарем судового засідання - Шапко В.М.

Позивач - ОСОБА_2

Відповідач - ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (із повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

місце ухвалення судового рішення - м. Чернігів

дата складання повного тексту судового рішення - 20 серпня 2018 року

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_3, зареєстрований 06 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року позовна заява ОСОБА_2 прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі і справа призначена до підготовчого судового засідання з повідомленням учасників справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою повернути матеріали позовної заяви позивачу, посилаючись на порушення суддею норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що справа не підсудна Деснянському районному суду м. Чернігова, оскільки вона, ОСОБА_3, та її повнолітня дитина проживають у м. Києві, а тому підлягає розгляду у Голосіївському районному суду м. Києва відповідно до положень п. 2 ст. 28 ЦПК України.

Також апелянт посилається на те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України щодо її форми.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не подавався.

В суд апеляційної інстанції позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3не з'явились, про місце та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона просить відкласти розгляд справи у звязку з її хворобою, проте належних і допустимих документальних доказів на підтвердження цих обставин апеляційному суду заявником не надано.

Оскільки, відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційний суд ухвалив розглядати справу у відсутність учасників справи за участю представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відкриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_2, суддя першої інстанції виходив з того, що позовна заява по формі і змісту відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення заяви та відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

З таким висновком погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 статті 187 ЦПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.2 ст.28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

В розумінні даної норми, альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров'я, малолітні діти тощо) позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Зміст наведених положень закону свідчить про те, що позивач має право на розгляд справи за її місцем проживання.

Відповідно до ч.1, 6 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Як випливає зі змісту ст.6 та ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, зобов'язаний після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду за зареєстрованим своїм місцем проживання та зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що позивач у позовній заяві зазначив своє зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання - АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання.

Апеляційний суд приймає до уваги, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_3 є АДРЕСА_1, що підтверджується наданими на запит апеляційного суду відповідями з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Чернігівській області та Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради. Разом з тим, відповідачем не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду доказів на підтвердження її реєстрації за місцем перебування у м.Києві.

За таких обставин, враховуючи місце проживання (реєстрації) позивача та відповідача, зважаючи, що ОСОБА_2 пред'явив позов з додержанням правил альтернативної (за вибором позивача) підсудності справи, суд першої інстанції відкрив провадження у цій справі з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для скасування ухваленого ним судового рішення відсутні.

Враховуючи відсутність належних та допустимих документальних доказів на підтвердження обставин, якими апелянт обґрунтовував доводи апеляційної скарги, апеляційний суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про відкриття провадження у справі.

Посилання апелянта на положення ст. 28 ЦПК України апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки домовленості між подружжям про розгляд справи у відповідному суді не досягнуто, а тому позивач скористався своїм правом звернення до суду за зареєстрованим місцем проживання.

Твердження апелянта про невідповідність позовної заяви вимогам ст. 175, 177 ЦПК України є юридично неспроможними, враховуючи, що ухвала про відкриття провадження у справі оскаржується в апеляційному порядку лише в частині дотримання судом правил підсудності.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для скасування законної і обгрунтованої ухвали суду першої інстанції. Відтак, апеляційна скарга підлягає залишнню без здоволення, а ухвала судді першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 20 грудня 2018 року