УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/831/17

13 вересня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

представника скаржника (боржника) ОСОБА_1

органу ДВС не з'явився

стягувача ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області скаргу органу приватизації Костопільської міської ради Рівненської області (м.Костопіль Рівненської області, вул.1-го Травня 3) на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 (м.Рівне Рівненської області, вул.Замкова 29) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56928962 від 06.08.2018

ВСТАНОВИВ:

Орган приватизації Костопільської міської ради Рівненської області звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56928962 від 06.08.2018.

Скарга мотивована тим, що стягнення виконавчого збору згідно постанови державного виконавця від 06.08.2018р. ВП №56928962 є безпідставним та необґрунтованим, що свідчить про протиправність спірної постанови в частині стягнення з боржника виконавчого збору. Рішення суду у справі №564/831/17 не може бути виконане боржником в самостійно без дотримання стягувачем процедури приватизації, яка має бути здійснена у чіткій відповідності вимогам законодавства з наданням необхідних документів для реалізації права на приватизацію, про що чітко зазначено у рішенні суду.

Представник органу ДВС в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду скарги повідомлено належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, уточнив вимоги та просив визнати незаконними дії державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору.

Стягувач та його представник у судовому засіданні заперечили доводи скарги, вважають, що скарга підписана неналежною особою, скаржником невірно обрано спосіб захисту, натомість дії державного виконавця по стягненню виконавчого збору вважають правомірними.

Дослідивши подану скаргу та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14.12.2017 по справі №564/831/17 позов ОСОБА_2, ОСОБА_5 до Костопільської міської ради, органу приватизації Костопільської міської ради про визнання права на приватизацію житлового приміщення задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2, ОСОБА_5 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1. Зобов'язано орган приватизації Костопільської міської ради Рівненської області розглянути питання та вжити заходи щодо безкоштовної передачі у приватну власність ОСОБА_2, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з Костопільської міської ради на користь ОСОБА_5 судові витрати у сумі 320 грн.

Вказане рішення суду не було оскаржене в апеляційному порядку та набрало законної сили.

Згідно листа №3557/06-16 від 22.01.2018 виданого Виконавчим комітетом Костопільської міської ради Рівненської області ОСОБА_2, ОСОБА_5, зазначено, що з метою виконання пункту третього резолютивної частини рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14.12.2017 по справі №564/831/17 їм необхідно звернутися до органу приватизації Костопільської міської ради та надати пакет документів згідно зазначеного переліку.

06 серпня 2018 року державний виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 на підставі виконавчого листа №564/831/17 виданого 21 червня 2018 року Костопільським районним судом Рівненської області винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження ВП №56928962, зобов'язано боржника (орган приватизації Костопільської міської ради) виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 14892 грн.

Як вбачається зі скарги органу приватизації Костопільської міської ради, положення Закону України "Про виконавче провадження", що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору. Виконання вказаного судового рішення можливе лише боржником, адже розглянути питання та вжити заходи щодо безкоштовної передачі у приватну власність ОСОБА_2, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 може виключно орган приватизації Костопільської міської ради Рівненської області, який зобов'язаний діяти у межах своєї компетенції та у порядку, визначеному законами України.

У мотивувальній частині рішення Костопільського районного суд Рівненської області від 14.12.2017 у справі №564/831/17 зазначено, що процедура приватизації має бути здійснена у чіткій відповідності вимогам законодавства, тому суд визнає за позивачем право на приватизацію та зазначає, що остання має право звернутись до (очевидно органу приватизації Костопільської міської ради - примітка) з наданням необхідних документів для реалізації зазначеного права. Як вбачається зі скарги боржника, стягувачами не було дотримано порядку процедури приватизації спірної квартири та не подано органу приватизації Костопільської міської ради Рівненської області необхідних документів для розгляду питання щодо безкоштовної передачі у приватну власність ОСОБА_2, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_2.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Інші заходи примусово характеру передбачені статтями 64-67 Закону України "Про виконавче провадження" та спрямовані на виконання рішень про відібрання дитини, встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, поновлення на роботі, виселення боржника, вселення стягувача.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що обовязковими умовами стягнення виконавчого збору є: фактичне виконання судового рішення; вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Так, рішення Костопільського районного суд Рівненської області від 14.12.2017 у справі №564/831/17 є рішенням немайнового характеру. Порядок виконання таких рішень передбачений розділом VIII Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження", за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Із системного аналізу зазначеної норми вбачається, що під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Так, якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний виконавець після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, положення Закону України "Про виконавче провадження", що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

Виконання рішення Костопільського районного суд Рівненської області від 14.12.2017 у справі №564/831/17 можливе лише боржником, адже розглянути питання та вжити заходи щодо безкоштовної передачі у приватну власність ОСОБА_2, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_3 може виключно орган приватизації Костопільської міської ради Рівненської області.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, суд дійшов переконливого висновку про те, що в даному випадку стягнення виконавчого збору згідно постанови державного виконавця від 06.08.2018р. ВП №56928962 є безпідставним та необґрунтованим, що свідчить про протиправність спірної постанови в частині стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.451 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, скарга органу приватизації Костопільської міської ради Рівненської області в частині оскарження дій державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56928962 від 06.08.2018 в частині стягнення з боржника виконавчого збору підлягає до задоволення.

При цьому суд звертає увагу, що задоволення вимог скаржника ніяким чином не порушує права та законні інтереси стягувача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 211, 247, 260, 261, 353, 450, 451, 453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу органу приватизації Костопільської міської ради Рівненської області на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56928962 від 06.08.2018 в частині стягнення виконавчого збору задоволити.

Дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 в частині стягнення з боржника виконавчого збору відповідно до постанови ВП №56928962 від 06.08.2018 визнати неправомірними.

Державному виконавцю Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 усунути допущене порушення.

Про виконання ухвали повідомити суд та скаржника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею повного тексту ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 15 /п'ятнадцяти/ днів з дня отримання повного тексту ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 /п'ятнадцяти/ днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 13.09.2018.

СуддяОСОБА_6