Справа № 562/591/18
07 вересня 2018 року
Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючий суддя Кучина Н.Г.
з участю секретаря судового засідання Довбенко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача служба у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та позбавлення батьківських прав
1.Стислий виклад позиції позивача щодо заявлених вимог.
В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача служба у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та позбавлення батьківських прав
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що з відповідачем у справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 01 листопада 2014 року по 13 січня 2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_1, у них народилась спільна дитина - ОСОБА_3.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 липня 2016 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки його заробітку щомісячно, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Станом на 26 грудня 2017 року заборгованість по аліментах становить 23597, 10 грн. У зв»язку з цим просить суд стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 7101 грн. 08 коп.

Зазначає, що ОСОБА_2 самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. ОСОБА_3 проживає разом із позивачем, яка повністю матеріально утримує його, піклується про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Протягом близько двох років відповідач життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його фізичному, моральному та духовному вихованні. На сьогоднішній день синові три роки, батько не вітає його ні на свята, ні на день народження. Позивач вважає, що є достатні підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Просить суд, стягнути пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 7101 грн. 08 коп.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с.33,37, 45). Відзив на позов не подав. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - служба у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації подала до суду письмові заяви, в яких просить справу розглядати у їх відсутність, підтримує наданий ними висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 ( а.с. 39, 41)

2.Заяви, клопотання.

Заяв та клопотань від учасників судового розгляду не надійшло.

3.Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 березня 2018 року справу було передано на розгляд Рівненського міського суду Рівненської області за підсудністю

31 травня 2018 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області було відкрито загальне позовне провадження у справі та справа призначена до підготовчого судового засідання на 26.06.2018 року

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з»явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

4.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали без реєстрації шлюбу з 01 листопада 2014 року по 13 січня 2016 року.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 19.08.2015 року на ім»я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що ОСОБА_2 є його батьком. ( а.с.14)

Згідно висновку органу опіки та піклування вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зі слів ОСОБА_1 батько не приймає участі у житті сина, відмовляється з ним спілкуватись, на дзвінки не реагує та не надає матеріальної допомоги на утримання та на лікування. ОСОБА_2 не займається вихованням дитини, фактично само ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться здоров»ям дитини. Враховуючи викладене, вважають за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3 /а.с.7/.

З рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 липня 2016 року вбачається, що з ОСОБА_2 На користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття / а.с. 13/

З довідки розрахунку № 26537 від 26.12.2017 року вбачається, що за ОСОБА_2 рахується заборгованість із сплати аліментів в розмірі 23597, 10 грн./ а.с. 11-12/

5. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи із зазначенням норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

За змістом ч.1 ст. 196 СК України встановлено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Як встановлено в судовому засіданні, як підставу для стягнення пені позивач покликається на існуючу заборгованість із сплати аліментів в розмірі 23597, 10 грн, що підтверджено, оглянутою в судовому засіданні довідкою Рівненського районного відділу державної виконавчої служби № 26537 від 26.12.2017 року

На думку суду, наявність заборгованості зі сплати аліментів є підставою для стягнення неустойки.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком пені за несвоєчасну сплату аліментів, оскільки останній виконаний у відповідності до вимог закону, який існував на момент подачі позову.

За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за несвоєчасну сплату в розмірі 7101 грн. 08 коп.

В судове засідання відповідач не з'явився, своїх пояснень не надав. Такі дії відповідача свідчать про відсутність інтересу до дитини

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до вимог частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

За змістом позовної заяви підставою для позбавлення відповідача батьківських прав є її ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Вирішення питання про позбавлення відповідачів батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у їх право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов'язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України "Про міжнародні договори" від 29 червня 2004 року №1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).

Статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.

Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України").

Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод неповнолітньої ОСОБА_2 і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8 Конвенції.

Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Як передбачено статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Аналізуючи вимоги та положення згаданого законодавства, суд визнає, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини.

Відповідно до роз'яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Водночас, суд дійшов висновку, що зазначені обставин, які підпадають під визначення дій особи, як "ухилення від виконання батьківських обов'язків" не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу не приймає участі у житті сина, не відвідує його, не цікавиться його здоров'ям, не надає йому матеріального утримання, не приймає участі у виховному процесі сина.

За вказаних обставин, враховуючи викладене вище, суд дійшов переконливого висновку про ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків, що є правовою підставою для позбавлення його батьківських прав.

Суд переконаний в тому, що в даному випадку позбавлення батьківських прав матиме позитивний вплив на подальше життя дитини.

При вирішенні спору суд погоджується з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини.

Одночасно, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу у справі зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ст.164, ст.169, 180,181,192 СК України, ст.ст.60,213, 215, 218, 213 -215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача служба у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7101, 08 ( сім тисяч сто одна грн.. 08 коп) пені за несвоєчасну сплату аліментів.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави 704, 80 ( сімсот чотири грн. ) 80 копійок судового збору за позовними вимогами про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та 704 грн, 80 коп. судового збору за позовними вимогами про позбавлення батьківських прав .

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач- ОСОБА_1, проживає АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору служба у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненська область, м.Здолбунів, вул. Грушевського, 14

Повний текст складено 07.09.2018 року

Суддя Рівненського міського суду Н.Г.Кучина