Справа № 466/4377/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/723/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Львів

Справа № 466/4377/16-ц

Провадження № 22-ц/811/723/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участі: представника ОСОБА_2, представника ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2018 року у складі судді Баєвої О.І.

у справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу квартири,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2018 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу квартири закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Дану ухвалу оскаржив ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу. Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що правовою підставою закриття провадження у справі суд вказав ч.З ст.255 ЦПК України, набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Вважає, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок, що в справі № 1328/2-886/11 рішення у якій ухвалено Апеляційним судом Львівської області 16 жовтня 2012 року та у справі № 466/4377/16-ц, ухвала про закриття провадження в якійоскаржується, є однаковими одночасно сторони, підстави і предмет позову.

Не оскаржується позивачем той факт в даних двох справах є однакові сторони та предмет спору, однак в цих двох справах різні підстави позову.

Підстава позову - це частина позову, яка відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. З ст. 175 ЦГІК) і докази, що підтверджують кожну обставину, а також наявність підстав дія звільнення від доказування.

Зазначені обставинами, якими позивач обгрунтовує позовні вимоги, у справі № 1328/2-886/11 і № 466/4377/16-ц є юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин.

Звертає увагу суду, що п.9 Договору купівлі- продажу спірної квартири є право продавця пожиттєво проживати в спірній квартирі. Порушенняістотних умов договору, що є підставою розірвання договору купівлі-продажу квартири, в період пожиттєвого проживання» може виникати безліч разів з різних обставин. На думку апелянта зернення до суду з позовом про розірвання договору купівлі продажу квартири, не може бути обмежене, в разі виникнення інших обставин які вказують на порушення умов договору.

Підставою позову у справі № 466/4377/16-ц ухвала про закриття провадження від 26 квітня 2018 року у якій оскаржується, продаж квартири за ціною в 20 разів нижче ринкової при умові пожиттєвого проживання будучи членами сім'ї, що є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Отже, в двох наведених для порівняння цивільних справах №1328/2-886/11 та № 466/4377/16-ц не є однаковими підстави позову, а тому відсутні підстави закриття провадження у справі на підставі п.З ч.І ст. 255 ЦПК України.

Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2018 року та направити справу для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_6, ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_5 в якому він просить розірвати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 28.09.2006 року між ним та ОСОБА_5; зобов`язати ОСОБА_5 повернути йому квартиру АДРЕСА_1; зобов`язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Заплотинську О.Б. повернути йому правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1; зобов`язати ОСОБА_4 після повернення йому квартири сплатити на користь ОСОБА_5 отримані ним кошти у сумі 16377,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2018 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі-продажу квартири закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Ухвалюючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав набрало законної сили 16.10.2012 року, а тому прийшов до висновку, що клопотання про закриття провадження по справі є підставним та підлягає до задоволення.

Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погодитись не може у зв`язку з наступним.

Як встановлено судом, позивач звернувся з позовом в якому просив розірвати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 28.09.2006 року між ним та ОСОБА_5; зобов`язати ОСОБА_5 повернути йому квартиру АДРЕСА_1; зобов`язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Заплотинську О.Б. повернути йому правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1; зобов`язати ОСОБА_4 після повернення йому квартири сплатити на користь ОСОБА_5 отримані ним кошти у сумі 16377,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2012 року у справі № 1328/2-886/11 апеляційну скаргу ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_9 задоволено частково та рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 10 серпня 2011 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.(т.2 а.с. 217-218)

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у справі № 1328/2-886/11 підставою позовної вимоги до ОСОБА_5 було порушення п.9 договору, що позбавляє ОСОБА_4 права пожиттєвого проживання у відчужуваній квартирі, в той час як підставою позовних вимог у справі №466/4377/16-ц є ппродаж квартири за ціною значно нижчою ринкової вартості квартири.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі № 344/224/16-ц.

Оскільки допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвело до постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, така підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Таким чином, колегія суддів пришла до висновку що доводи апеляційної скарги є підставними а ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 26 квітня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді