Справа № 159/3257/18
Провадження № 2/159/993/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Колодяжненської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач 05.07.18 р. звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті його матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є сином та єдиним спадкоємцем спадкодавиці. Після смерті останньої відкрилась спадщина, що складається, зокрема, з права власності на спірний будинок. Він у встановленому законом порядку прийняв спадщину, так як спільно проживав із спадкодавицею на момент смерті останньої, після відкриття спадщини доглядав за будинком та обробляв земельну ділянку, у шестимісячний строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Його батько - ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт від імені його батька не посвідчувався. Його матір прийняла спадщину після смерті його батька, однак, не оформила таких своїх прав. Заповіт його батьком не складався. Його брат - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, був неодруженим та дітей не мав. Нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне майно на ім»я спадкодавиці. Покликаючись на ст. ст. 328, 1 220, 1 261, 1 268, 1 270, 1 273 ЦК України, просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з»явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує, просить позов задовольнити.

Представник позивача - адвокат - у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, надавши суду пояснення, аналогічне доводам позовної заяви. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не з»явився, хоча відповідач належно повідомлений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності позивача та представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до повного задоволення.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до копії паспорта позивача серії НОМЕР_2, позивач з 25.02.98 р. проживає у с. Волошках Ковельського району Волинської області, у спірному будинку.

Однак, як слідує з довідки № 2 469 від 16.08.18 р., виданої відповідачем, позивач проживає у спірному житловому будинку з 01.10.75 р. по даний час.

Та обставина, що матір»ю позивача є ОСОБА_3, стверджується копією свідоцтва про народження позивача (повторного).

Та обставина, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мильцях Старовижівського району Волинської області, стверджується копією свідоцтва про смерть (повторного), виданого 02.03.11 р. відділом драцс Старовижівського РУЮ Волинської області.

Та обставина, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, стверджується копією свідоцтва про смерть (повторного), виданого 17.02.11 р. відділом драцс по Ковельському району Ковельського МРУЮ Волинської області.

Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 27.09.17 р. у цивільній справі № 159/3 522/17 провадження № 2 - о/159/115/17 за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заяву було задоволено повністю та встановлено, що ОСОБА_2 - позивач у розглядуваній справі - є братом ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Та обставина, що ОСОБА_5 - брат позивача - помер ІНФОРМАЦІЯ_4, стверджується копією свідоцтва про смерть, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачем.

Відповідно до листа Ковельської держнотконтори № 1 064/01 - 16 від 05.06.18 р., позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спірне майно саме у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього на ім»я спадкодавиці.

Як слідує з листа Ковельської держнотконтори № 1 243/01 - 16 від 10.07.18 р., спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до листа Ковельської держнотконтори № 1 600/01 - 16 від 10.09.18 р., спадкова справа після смерті брата позивача - ОСОБА_5 - заводилась і позивач став єдиним спадкоємцем свого брата. Даних ж про успадкування спірного житлового будинку чи його частини, у матеріалах спадкової справи № 459/2017 - немає.

Як вбачається з витягу з погосподарської книги № 3 за 1982 р. № 511/3.22 - 18 від 23.04.18 р., виданого Колодяжненською сільрадою Ковельського району Волинської області, за особовим рахунком № 309 значиться житловий будинок, належний ОСОБА_3, що розташований у АДРЕСА_1. Заповіт не посвідчувався.

Як вбачається з довідки № 2 469 від 16.08.18 р., виданої відповідачем, за записами у погосподарській книзі № 2 за 2004 р. по рахунку НОМЕР_3 значиться це ж господарство, головою якого вказаний брат позивача - ОСОБА_5. Позивач також значиться проживаючим у цьому ж будинку. Заповіт не посвідчувався.

Тобто, позивач успадкував спадщину після смерті своєї матері у встановленому законом порядку відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.).

Згідно з копією техпаспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовлений 23.02.18 р., є житловий будинок - А - 1, прибудова, 1930 р. побудови. Самочинного будівництва немає.

Суд вважає, що підстав для застосування для вирішення спору положень статей ЦК України в ред. 2004 р., на які покликається позивач та його представник - адвокат - немає. Так, спадкодавиця померла у 1983 р., а вказаний вище ЦК України набрав чинності лише з 01.01.04 р.. Тому застосуванню підлягають положення ЦК України (в ред. 1963 р.) як такі, що діяли на час виникнення спірних правовідносин.

За змістом ст. 525 ЦК України (в ред. 1963 р.) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст. 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Як зазначено у ст. 553 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого -небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу).

За змістом ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що спадщина за законом після смерті спадкодавиці як матері позивача відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1, право спадкодавиці на спірне нерухоме майно входить у спадкову масу за законом, позивач є єдиним спадкоємцем за законом; відсутність правовстановлюючих документів на ім»я спадкодавиці на спірне нерухоме майно унеможливлює оформлення позивачем своїх спадкових прав у позасудовому порядку.

А тому позов слід задовольнити повністю.

Оскільки позивачем при подачі позову до суду було сплачено повну суму судового збору, суд вважає за доцільне, врахувавши визнання позову відповідачем до початку підготовчого судового засідання, повернути позивачеві з державного бюджету 50 % сплаченого ним судового збору, відповідно до положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 209, 141, 223, 263 - 265, ч. 1 ст. 142, п. 9 ст. 1 розд. ХIII «Прикінцеві положення» ЦПК України, ст. ст. 1 220 ЦК України, ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.), суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мильцях Старовижівського району Волинської області.

Повернути ОСОБА_2 з державного бюджету 50 (п»ятдесят) відсотків сплаченого ним судового збору у даній справі при подачі позову за квитанцією № 23081931 - 1 від 05.07.18 р. на суму 704 грн. 80 коп., а саме: 352 (триста п»ятдесят дві) грн. 40 коп..

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Волинської області як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, прож. за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача - адвокат - ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_2.

Відповідач - Колодяжненська сільська рада Ковельського району Волинської області, юридична адреса: 45061, с. Колодяжне Ковельського району Волинської області, вул. Лесі Українки, 20, .

Головуючий:І. М. Логвинюк