Справа №484/2221/18 06.09.2018
Провадження №22-ц/784/1441/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 вересня 2018 року м. Миколаїв

справа № 484/2221/18

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

переглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 16 липня 2018 року під головуванням судді Шикері І.А. у приміщенні цього суду, повний текст якого складений 17 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»), правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що 08 вересня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір, за яким остання отримала кредит у розмірі 10200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки. Відповідно до умов цього Договору він складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою.

Посилаючись на викладене та порушення відповідачем своїх зобовязань, що призвело до заборгованості за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, що станом на 31 березня 2018 року складає 98236 грн. 54 коп., з яких: 9204 грн. 22 коп. заборгованість за кредитом; 80333грн. 21 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 4654грн. 12 коп. штраф (процентна складова).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК», посилаючись на порушення судом норм матеріального права та помилковість висновків суду про недоведеність позову, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову в звязку з його необґрунтованістю, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем факту укладання 08 вересня 2010 року між ним та ОСОБА_1 договору на відкриття карткового рахунку та ненаданням Банком логічно-зрозумілого розрахунку заборгованості.

Проте, з таким висновком колегія суддів не може погодитись.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч. 2 ст. 1067 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, що 8 вересня 2010 року ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК". За змістом даної Анкети-заяви ОСОБА_1 погодилась, що ця заява разом із памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг, вона ознайомлена з даними документами, згодна з ними і зобовязується їх виконувати (а.с.7).

На підставі вищевказаної Анкети-заяви ОСОБА_1 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» був відкритий картковий рахунок та видано платіжна картка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в звязку з чим відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 10200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з обовязковим щомісячним платежем 7 % від заборгованості (але не менше 50грн.), з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки серпень 2014 року. Також для обслуговування єдиного рахунку позичальника Банком були видані додаткові картки: 10 грудня 2012 року та 23 жовтня 2014 року. Строк дії останньої платіжної картки січень 2018 року (а.с. 66зв.)

Тарифами обслуговування кредитних карт «Унівесальна 30 днів пільгового періоду» (в редакції на час укладання сторонами кредитного договору) передбачені пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складається з пені (1), що дорівнює базовій процентній ставці поділеній на 30 за кожен день прострочення кредиту, та пеня (2), що дорівнює 1% від заборгованості, але не менш 30 грн. на місяць, яка нараховується один раз на місяць при простроченні платежу на пять та більше днів при виникненні заборгованості більше 50 грн., а також штраф 500 грн. + 5% від суми заборогованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів.

З 1 лютого 2013 року були встановлені нові розміри пені та штрафів. Так, як вбачається з відповідних наказів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за прострочку сплати кредиту та процентів була встановлена пеня у розмірі базової відсоткової ставки /30 за кожен день прострочення + 50грн. одноразово, та встановлений штраф при простроченні протягом одного місяця 50грн., при простроченні другого місяця підряд 100грн.

Як встановлено апеляційним судом, Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, між тим позичальник ОСОБА_1 порушила умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та процентів, у звязку з чим утворилась заборгованість. Так, згідно виписок з карткових рахунків відповідача ОСОБА_1 до 5 квітня 2015 року активно користувалась кредитними коштами банку в межах встановленого кредитного ліміту. Останнє зняття коштів з рахунку здійснено нею 5 квітня 2015 року, останнє погашення погашення кредитних коштів (окрім автоматичного погашення боргу) 24 березня 2015 року, проте, ще з квітня 2014 року нею порушувались строки повернення кредитних коштів (а.с.60-66).

За таких обставин, вимоги Банку про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та процентів є обґрунтованими та відповідають вимогам закону.

Так, з наданого Банком розрахунку заборгованості станом на 31 березня 2018 року вбачається, що заборгованість за тілом кредиту становить 9204грн.22коп. (а.с. 5-6)

Разом із тим, на думку колегії суддів, позовні вимоги про стягнення процентів підлягають частковому задоволенню.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після настання строку повернення кредитних коштів у повному обсязі право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Такий правовий висновок викладено у постанові ОСОБА_2 Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Оскільки строк дії останньої картки відповідача - січень 2018 року, то строк повернення кредитних коштів у повному обсязі 31 січня 2018 року.

Отже, вимоги про стягнення нарахованих Банком процентів за користування кредитом після 31 січня 2018 року задоволенню не підлягають, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 73911грн.98коп.

Враховуючи вищевикладене, Банк також позбавлений можливості стягувати з відповідача заборгованість за пеню після 31 січня 2018 року, оскільки після настання строку повернення кредитних коштів у повному обсязі Банк має право на звернення до суду з позовом на підставі статті 625 ЦК України.

Крім того, вирішуючи вимоги про стягнення неустойки, колегія суддів також виходить з нижчевикладеного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

У статті 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевказані положення закону, оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, неможливе їх одночасне застосування за одне й те саме порушення.

Із змісту позовної заяви та додаткових пояснень ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до позову випливає, що як штраф так і пеня були нараховані за порушення строків виконання грошового зобов'язання за кредитним договором.

Отже, колегія суддів вважає, що одночасне стягнення з відповідача і пені, і штрафу за одне і те саме порушення буде суперечити закріпленій у Конституції України заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

Таким чином, у задоволенні вимог Банку про стягнення з відповідача штрафу за порушення строків сплати кредиту та процентів слід відмовити.

Разом із цим згідно вимог ст.ст. 549, 611 ЦК України з ОСОБА_1 за вищевказане порушення підлягає стягненню пеня за період по 31 січня 2018 року в розмірі 3344грн.99коп.

За такого, вимоги Банку про стягнення пені підлягають частковому задоволенню

Отже, всього з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню 86461грн. 19коп. кредитної заборгованості, з яких: 9204грн.22коп. тіло кредиту, 73911грн.98коп. проценти за користування кредитом, 3344грн.99коп. пеня.

З урахуванням викладеного, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог. За такого, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3876грн. 83коп. судових витрат (1550грн.73коп. + 2326грн.10коп.)

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2010 року в загальному розмірі 86461грн. 19коп. (вісімдесят шість тисяч чотириста шістдесят одна гривня девятнадцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судові витрати в загальному розмірі 3876грн. 83коп. (три тисячі вісімсот сімдесят шість гривень вісімдесят три копійки).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_3