Справа № 417/5996/18
Провадження № 2/417/245/18
РІШЕННЯ

Іменем україни

"06" вересня 2018 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Логвіненка Т.Г., за участі секретаря Гончарової К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

встановив:

11.07.2018 до Марківського районного суду Луганської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2015.Одруження з ОСОБА_2 виявилося невдалим, в звязку з чим нею було подано позовну заяву до суду про розірвання шлюбу. На даний час справа знаходиться на розгляді.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 який наразі проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона змушена звернутися до суду.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 08 серпня 2018 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред'явив. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходили.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також у їх сукупності, встановив наступні обставини, та відповідно до них визначив такі правовідносини.

10 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 185 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕД № 369465 від 12.02.2016р., виданого виконавчим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №61, ОСОБА_3 народився 12 лютого 2016 року в м. Старобільськ Старобільського району Луганської області Україна, його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Згідно довідки Виконавчого комітету Краснопільської сільської ради № 442 від 06.07.2018 ОСОБА_1 проживає без реєстрації в с. Височинівка Марківського району, вул.. Молодіжна,21 разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Отже, судом встановлено, що існує спір з приводу утримання малолітньої дитини, що регулюється Главою 15 Сімейного кодексу України "Обовязок матері, батька утримувати дитину та його виконання".

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Позивач стверджує, що відповідач добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, угоду про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, а тому вона змушена звернутися до суду.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні про належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також і взаємний зв'язок у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги вимоги п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 копійок.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 258-259, 263, 265, 273, 352, 352, 355 ЦПК України, ст. ст. 180,181,182,183,191 СК України,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, іден. номер НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.07.2018 до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд протягом тридцяти днів з дня з дня складання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Марківського районного суду Т.Г.Логвіненко