Справа № 354/20/17
Провадження № 22-ц/779/1134/2018
Головуючий у 1 інстанції Іванов А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: Девляшевського В.А., Ясеновенко Л.В.

секретаря Мельник О.В.

з участю представників сторін,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Яремчанського міського суду, постановлену під головуванням судді Іванова А.П. 20 липня 2018 року у м. Яремче, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 20 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, у звязку з повторною неявкою в судове засідання позивача, участь якого в розгляді справи визнана обовязковою.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що про розгляд справи його не було повідомлено належним чином, тобто судова повістка не направлена йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Стверджує, що суд помилково не врахував подані ним заяви про розгляд справи за його відсутності та не навів обставин, які б свідчили, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

Тому апелянт вважає висновок суду передчасним, просить ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що вважає ухвалу суду першої інстанції законною, оскільки позивач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно не зявився в судове засідання, при тому, що його явка в судове засідання судом визнана обовязковою. Тому просив залишити без змін ухвалу суду про залишення без розгляду позову ОСОБА_3 про стягнення з нього боргу, в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав з мотивів, наведених у апеляційній скарзі. Просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання заперечив доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у відзив на апеляційну скаргу. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без зміни.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, участь якого у розгляді справи визнана обовязковою, повторно не зявився в судове засідання, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є підставою для залишення позову без розгляду.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Умовами для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є: 1) повторність (двічі поспіль) неявки позивача в судове засідання; 2) належне повідомлення позивача про судове засідання; 3) неповідомлення позивачем про причини неявки; 4) незявлення позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору; 5) від позивача не надходила заява про розгляд справи за його відсутності.

З матеріалів справи вбачається, що 19 жовтня 2017 року позивач подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а. с. 36).

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року участь позивача ОСОБА_3 в розгляді цієї справи визнано обовязковою, розгляд справи відкладено на 09 липня 2018 року (а. с. 98).

Залишаючи позов ОСОБА_3 без розгляду, суд виходив з того, що про розгляд справи 09.07.2018 року та 20.07.2018 року позивача було повідомлено належним чином, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Однак такий висновок суду не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права, виходячи з такого.

Судові повістки про виклик позивача до суду на вказані судові засідання повернулися до суду із відміткою на конверті «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 87-88).

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи у даному випадку може свідчити лише розписка особи. Тому повернення судової повістки із відміткою на конверті «за закінченням встановленого строку зберігання» не може вважатися належним повідомленням особи про час і місце розгляду справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що про розгляд справи 09.07.2018 року та 20.07.2018 року позивача не було повідомлено належним чином, тому висновок суду про наявність підстав для залишення позову ОСОБА_3 без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не відповідає обставинам справи та нормам процесуального права.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, оскаржувану ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Яремчанського міського суду від 20 липня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: В.А. Девляшевський

ОСОБА_5

Повний текст постанови складено 07.09.2018 року