Провадження № 2/761/672/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 року ТОВ «Перший український експертний центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 22769,84 грн., інфляційних втрат в сумі 4530,96 грн., 3% річних в сумі 837,45 грн., а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що позивач є постачальником житлово-комунальних послуг, споживачами яких є відповідачі, як власники квартири АДРЕСА_1. Оскільки у відповідачів виникла заборгованість за житлово-комунальні послуги, які вони у добровільному порядку не сплачують, представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року в сумі 22769,84 грн., інфляційні втрати в сумі 4530,96 грн., 3% річних в сумі 837,45 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Ухвалою від 12.04.2018 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачам п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до довідок про причини повернення поштових відправлень, копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів, які направлялись за адресою місця проживання відповідачів, зареєстрованою у встановленому законом порядку, повернулись до суду у зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористались своїм правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 05.12.2012 року, із внесеними до нього змінами протоколом № 5 від 13.02.2013 року, та акту приймання-передачі, будинок АДРЕСА_1 позивачем був прийнятий на обслуговування та експлуатацію.

Положеннями ст.ст. 151, 162 ЖК УРСР встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно зі ст. 179 ЖК УРСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, з наступними змінами, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім того, згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи, а саме з наданого розрахунку заборгованості, вбачається, що станом на 30.06.2017 року заборгованість відповідачів перед позивачем за період з 01.09.2014 року по 30.06.2017 року складає 22769,84 грн.

Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеною у постанові Верховного Суду України від 20.06.2012 року в справі 6-68цс12, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в п.10 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч.2 ст. 625 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідно до доданого представником позивача до позовної заяви розрахунку, інфляційних втрат та 3% річних за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за період з січня 2015 року по червень 2017 року складають 4530,96 грн. та 837,50 грн. відповідно.

Оскільки судом було встановлено, що позивач є постачальником житлово-комунальних послуг до будинку АДРЕСА_1, які були надані відповідачам, що є власниками квартири № 160 у вказаному будинку, при цьому, останні зобов'язання щодо сплати житлово-комунальних послуг у встановлені строки не виконують, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає задоволенню, а тому з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 22769,84 грн. у рівних частках, тобто по 11384,92 грн. з кожного.

Також суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та 3 % річних за період з січня 2015 року по червень 2017 року в сумі 4530,96 грн. та 837,50 грн. відповідно, оскільки правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн., а всього з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню 29738,25 грн. (22769,84 грн. + 4530,96 грн. + 837,45 грн. + 1600,00 грн.) у рівних частках, тобто по 14869,13 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 7, 12, 13, 76-81, 128, 133, 141, 174, 178, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» (, місцезнаходження: м.Київ, вул.М.Берлінського, буд.15) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» 29738 (двадцять дев'ять тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 25 коп. у рівних частках, тобто по 14869 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 13 коп. з кожного, з яких: 22769 (двадцять дві тисячі сімсот шістдесят дев'ять) грн. 84 коп. - заборгованість за житлово-комунальні послуги; 4530 (чотири тисячі п'ятсот тридцять) грн. 96 коп. - інфляційні втрати; 837 (вісімсот тридцять сім) грн. 45 коп. - 3% річних; 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 17 липня 2018 року.

Суддя: