УХВАЛА

17 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 415/2344/14-ц

провадження № 61-41689ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на рішення Апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Українська страхова група «Життя», публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа - ОСОБА_2, про стягнення коштів,

встановив:

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 06 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позову. Стягнуто з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 отримані без достатньої правової підстави грошові кошти у розмірі 18 858 грн 43 коп. Вирішено питання про стягнення судового збору. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

26 липня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ПАТ АБ «Укргазбанк» направлено із пропуском строку на касаційне оскарження касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2017 року.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини першої статті 325 ЦПК України (у редакції 2004 року), касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Відповідно до статті 319 ЦПК України (у редакції 2004 року), рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

У касаційній скарзі міститься прохання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження у зв'язку із поважністю причини такого пропуску, з посиланням на те, що без участі представника банку апеляційний суд ухвалив своє рішення, яке було оскаржено у касаційному порядку 01 березня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, на підтвердження чого заявник надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копію чеку про відправлення поштової кореспонденції. Посилається на те, що до теперішнього часу не отримував інформацію про результат розгляду касаційної скарги, а згідно з листом начальника відділу звернення та надання публічної інформації Верховного Суду від 18 червня 2018 року касаціна скарга ПАТ АБ «Укргазбанк» на рішення апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2017 року до Верховного Суду не надходила.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення Апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2017 року надіслано судом до Реєстру - 03 квітня 2017року, зареєстровано - 04 квітня 2017 року, оприлюднено -07 квітня 2017року.

За твердженнями заявника касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2017 року він направив до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 01 березня 2017 року, про що надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не надано доказів звернення 01 березня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на вищезгадані судові рішення, а також доказів вжиття усіх можливих заходів для отримання інформації про її рух за період з 01 березня 2017 року по 18 червня 2018 року.

Інших поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявником не вказано.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Таким чином, заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту другого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час звернення до суду із позовом) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову (21 087,83*1%=210 грн 87 коп.), але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243 грн 60 коп.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654 грн).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1 218 грн.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру (243,60*200%=487,20). Відповідно особі, яка подала касаційну скаргу слід сплатити 487 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути сплачено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені публічним акціонерним товариством «Укргазбанк» підстави пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення неповажними.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на рішення Апеляційного суду Луганської області від 20 січня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько