Дата документу 19.12.2018 Справа № 310/1538/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1310/18 Головуючий у 1-й інстанції: Черткова Н.І.
Є.У.№ 310/1538/17 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Кулабухова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про перерахунок часток та визнання права власності,

за апеляційною скаргоюОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи доповнювала і, остаточно уточнивши свої вимоги, просила суд перерахувати та привести ідеальні частки співвласників домоволодіння до реальних часток з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи № 127/05-17 від 31травня 2017 року та визнати за нею право власності на 7/24 (сім двадцять четвертих) часток житлового будинку АДРЕСА_1.

Зазначала, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29 травня 2015року їй належить 1/4 частка житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Іншими співвласниками вказаного житлового будинку є відповідачі по справі: ОСОБА_4, яка успадкувала 1/5 частку будинку у грудні 2014 року, та ОСОБА_5, яка успадкувала 7/20 часток після смерті свого батька ОСОБА_7 у 2010 році.

В сумі частки всіх співвласників (1/4 + 1/5 + 7/20) не складають одиниці, бракує 1/5 частки майна, яка судовим рішенням від 15 жовтня 2009 року була виділена в натурі в окреме домоволодіння третій особі ОСОБА_6 з припиненням його права спільної часткової власності на спірний об'єкт нерухомості зі сторонами по справі.

На теперішній час між сторонами склався порядок користування житловим будинком і надвірними будівлями, з урахуванням якого позивач просила суд перерахувати та привести ідеальні частки співвласників у домоволодінні у відповідність з реальними.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2018 року позов задоволено.

Перераховано та приведені ідеальні частки співвласників до реальних часток з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи №127/05-17 від 31.05.2017 р., а саме:

частка ОСОБА_3 в спільній частковій власності нерухомого майна становить 29,2% або 7/24 та складається з: в основній частині будинку «А» - приміщення коридору 1-2, кімнати 1-3, кімнати 1-3а, загальною площею 27,3 кв.м.; прибудова «а14», ґанок «до а14», літня кухня «З», навіс «Ф», сарай «Т», альтанка «Ю», паркан №11, частка замощення І, площею 41кв.м.;

частка ОСОБА_4 в спільній частковій власності нерухомого майна становить 17,4% або 4/23 та складається з: в основній частині будинку «А» - приміщення кімнати 3-6, площею 5,0 кв.м.; житлова прибудова «AI», прибудова «а5», прибудова «a11», прибудова «а12», літня кухня «Г», літня кухня «Д», вхід «Д1» до літньої кухні, ґанок «до Д1», тамбур «Д2» до літньої кухні, навіс «O1», ворота №2, частка замощення І, площею 86 кв.м.;

частка ОСОБА_5 в спільній частковій власності нерухомого майна становить 53,4% або 39/73 та складається з: в основній частині будинку «А» - приміщення кімнати 4-4, кімнати 4-5, коридору 4-6, коридору 4-7, загальною площею 28,1 кв.м.; житлова прибудова «А2», прибудова «а8», ґанок «до а8», прибудова «а13», літня кухня «Щ», козирок «до Щ», ґанок «до Щ», надбудова «Щ1», гараж «И», надбудова «И1 (над И)», балкон «до И1», сходи «до И1», надбудова «И2», балкон «до И2», альтанка «Я», вбиральня «Ч», ворота №3, ворота №4, паркан №12, паркан №5, частка замощення І, площею 71 кв.м.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 7/24 часток житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ідеальні частки співвласників житлового будинку не відповідають реальним, після виділення в натурі одному із співвласників частки із спільної часткової власності, частки інших співвласників у сумі не складають одиницю, а тому у відповідності із висновком судової будівельно-технічної експертизи №127/05-17 від 31 травня 2017 року реальні частки співвласників становлять: ОСОБА_3 - 7/24, ОСОБА_4 - 4/ 23, ОСОБА_5 - 39/73.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, оскільки частка позивачки була збільшена за рахунок прибудови «а14», яка була здійснена без згоди всіх співвласників, а отже у відповідності до ч.4 ст.357 ЦК України не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Частки співвласників, визначені судом першої інстанції, не складають у сумі одиниці. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про перерахунок часток співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 відповідно до варіанту №1 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №230, складеного 09 лютого 2018 року судовим експертом Персовим Ю.А., а саме: визначити, що реальна частка ОСОБА_9 у спільній частковій власності нерухомого майна складає 7/50 часток, реальна частка ОСОБА_4 - 21/100, реальна частка ОСОБА_5 - 13/20.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Судовим експертом Макаровим І.В. правильно визначені частки сторін у вигляді правильних дробів. Прибудова «а14» не є самочинною, а тому експерт обгрунтовано враховував її при визначенні реальних часток.

Третя особа ОСОБА_6 у відзиві просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що під час розгляду справи у 2009 році між ним і іншими співвласниками будинку було досягнуто згоди, що його кімната №2-3а перейде в користування спадкодавця позивачки, а в користування спадкодавця ОСОБА_4 перейшли сіни №2-15, кухня №2-Ш, коридор №2-У, туалет №2-У1.

Заслухавши у судовому засіданні в режимі відеоконференції суддю-доповідача, пояснення сторін і їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судове рішення - скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

За змістом ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам.

Встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1: позивачці належить 1/4 частка, ОСОБА_4 - 1/5 частка, ОСОБА_5 - 7/20 часток.

Відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 15 жовтня 2009р., що набрало законної сили, третій особі ОСОБА_6 виділено належну йому 1/5 частку у спірному житловому будинку в ціле окреме домоволодіння, якому згодом було присвоєно адресу АДРЕСА_2, із припиненням його права спільної часткової власності.

Отже, судом встановлено, що частки співвласників спірного житлового будинку у зв'язку із виділенням одним із співвласників своєї частки в натурі в сумі не складають одиниці, оскільки бракує 1/5 частки майна.

Судом також встановлено, що відповідачі не надали згоди на перерахунок часток співвласників у праві спільної часткової власності на житловий будинок за фактичним користуванням, оскільки ОСОБА_3 без їх згоди у 2015 році збудувала прибудову «а14», за рахунок якої має намір збільшити належну їй частку у спільній частковій власності сторін.

Крім того, сторони не дійшли згоди щодо порядку користування приміщеннями у житловому будинку, якими до 2009 року користувався третя особа ОСОБА_6, і які залишилася у спільній частковій власності сторін по справі

З вимогами про визначення порядку користування спірним будинком співвласники до суду не зверталися.

Порядок користування спільною частковою власністю визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.2 ст.355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Поняття спільної часткової власності визначено у ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі.

За положенням ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїми коштами за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007р. (далі за текстом - Інструкція), у разі невідповідності розмірів часток, указаних у правовстановлювальних документах, реальним часткам за згодою всіх співвласників здійснюється розрахунок відповідних часток нерухомого майна з метою отримання відповідних правовстановлювальних документів. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п.3.4. Інструкції, при розрахунку частки кожного співвласника в будинку необхідно визначити всю внутрішню площу будинку, а також площу, яка належить кожному співвласнику окремо відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001р. № 127.

Відповідно до п.3.11 Інструкції, до розрахунку не включаються тільки самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна.

По справі проведено дві судові будівельно-технічні експертизи.

Відповідно до мотивувальної частини експертного висновку № 127/05-17 від 31 травня 2017року, яку взяв за основу суд першої інстанції, при проведенні вищевказаної експертизи була визначена як внутрішня площа будинку, так і площа будинку, якою користуються позивач та відповідачі окремо.

При визначенні внутрішньої площі будинку експертом була врахована прибудова «а14», якою фактично користується позивачка і яка була збудована останньою у 2016 році - після набуття нею права власності на спірну нерухомість.

Відповідачі своєї згоди на таке будівництво не надавали.

За висновком експерта за фактичним порядком користування спірним житловим будинком і надвірними будівлями та спорудами реальна частка позивачки з урахуванням прибудови «а14» становить 7/24, частка ОСОБА_4 - 4/23, частка ОСОБА_5 - 39/73.

Взявши за основу вказаний висновок експерта, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що визначені у такий спосіб частки співвласників у сумі не складають одиниці.

Поза увагою суду залишилися і положення ч.4 ст. 357 ЦК України, якою передбачено, що добудова, зроблена співвласником без згоди інших співвласників, не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

За висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 230 від 09 лютого 2018 року, ідеальна частка в спільній частковій власності нерухомого майна ОСОБА_3 становить 19/60, частка ОСОБА_4 - 5/14 частки, частка ОСОБА_5 - 5/12. У фактичному користуванні сторін відповідно до 1 варіанту розрахунку знаходяться: у ОСОБА_3 без урахування прибудови «а14» 7/50 часток, у ОСОБА_4 - 21/100 частка, у ОСОБА_5 - 13/20 часток (а.с.159-162).

Як зазначено у вказаній додатковій експертизі, приміщення в житловому будинку, які були у фактичному користуванні третьої особи ОСОБА_12, у тому числі кімната №2-3а, площею 15,4 кв.м, якою фактично користується позивачка, до розрахунку реальної частки не включалися і були залишені у спільній частковій власності сторін і розподілені між ними по 1/15 кожній.

Як встановлено судом і вбачається із технічної документації на спірний житловий будинок, після визначення часток попередніх співвласників у спільній частковій власності, кожним із співвласників і їх правонаступниками протягом 2000 - 2015 років здійснювалися добудови надвірних споруд, житлові прибудови, тощо , внаслідок чого (а.с.а.с.26-34).

Належних і допустимих доказів тому, що такі добудови і прибудови здійснювалися за згодою всіх співвласників матеріали справи не містять.

Отже, з урахуванням положень ч. 4 ст. 357 ЦК України вказані добудови і прибудови, зроблені кожним із співвласників до належних їм часток без згоди інших співвласників, не змінюють розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

За вказаних обставин передбачених законом підстав для перерозподілу часток співвласників у спільній частковій власності у відповідності до фактичного порядку користування, визначеного у ч.1 висновку додаткової судово-будівельної експертизи №230 від 09 лютого 2018 року, як просила відповідач ОСОБА_4 у своїй апеляційній скарзі, не вбачається. А тому у відповідності до частини 2 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 230 від 09 лютого 2018 року, у зв'язку із виділенням одним із співвласників своєї частки в натурі, ідеальні частки співвласників, що залишилися в спільній частковій власності підлягають зміні, а саме: частка ОСОБА_3 становить 19/60, частка ОСОБА_4 - 5/14 частки, частка ОСОБА_5 - 5/12.

За вказаних обставин оскаржуване рішення не можна визнати таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому на підставі ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову, зміну ідеальних часток співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 із визнанням права власності за ОСОБА_3- на 19/60 часток, за ОСОБА_4 - на 4/15 частки, за ОСОБА_5- на 5/12 часток.

Керуючись ст. ст.374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 жовтня 2018 року по цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити розмір ідеальних часток співвласників у домоволодінні АДРЕСА_1 та визнати право власності за ОСОБА_3 на 19/60 часток, за ОСОБА_4 - на 4/15 частки, за ОСОБА_5 - на 5/12 часток вказаного домоволодіння.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено і підписано 20 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: