Справа №: 272/386/18
Провадження № 2/272/317/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретарів судових засідань Євдощук О.В., Бондаренко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Андрушівка цивільну справу № 272/386/18, провадження № 2/272/317/18 за позовом ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_2) про визнання права власності на спадкове майно,суд,-

встановив :

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько- ОСОБА_6. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на ? частину земельної ділянки площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_3; на ? частину земельної ділянки площею 0,44 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_3; на ? частину земельної ділянки площею 4,4481 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Любимівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. ОСОБА_6 успадкував вищевказані земельні ділянки після смерті матері - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, як спадщину за заповітом. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою. Відповідач, ОСОБА_4, є спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті ОСОБА_7 та прийняв спадщину після її смерті. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 немає. Але позивач не може реалізувати право на спадкове майно, оскільки на земельні ділянки для для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені за життя власників (спадкодавців). На ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва спадкодавець ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак у свідоцтві невірно зазначений кадастровий номар земельної ділянки, а саме: замість НОМЕР_2 вказано НОМЕР_3. Позивач просив визнати за ним право власності на ? частину вищевказаних земельних ділянок, як на спадщину за законом після смерті батька.

В судове засідання позивач не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справив його відсутність, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, обгрунтувавши наведеними в позовній заяві обставинами. В подальшому направив на адресу суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача - ОСОБА_6 (а.с. 4). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на ? частину земельної ділянки площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_3; на ? частину земельної ділянки площею 0,44 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_3; на ? частину земельної ділянки площею 4,4481 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Любимівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. ОСОБА_6 успадкував вищевказані земельні ділянки після смерті матері - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, як спадщину за заповітом (а.с. 5,6,7,10,11,12, 38,39,40-50). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька та прийняв спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою (а.с. 9,17,18). Відповідач, ОСОБА_4, є спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті ОСОБА_7 та прийняв спадщину після її смерті (а.с.7,38,39,40-50). Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 немає. Але позивач не може реалізувати право на спадкове майно, оскільки на земельні ділянки для для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені за життя власників (спадкодавців). На ? частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва спадкодавець ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак у свідоцтві невірно зазначений кадастровий номар земельної ділянки, а саме: замість НОМЕР_2 вказано НОМЕР_3 (а.с. 7,15,16,17,18).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. ст.328,1225, 1269 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст.1269 ЦК України, згідно якої, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином, суд прийшов до висновку, щопозивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, щоспадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 ), право власності на одну другу частину земельної ділянки площею 0,25 га. - для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по АДРЕСА_3, як на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_6,померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. Визнає за ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 ), право власності на одну другу частину земельної ділянки площею 0,44 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_3, як на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. Визнає за ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 ), право власності на одну другу частину земельної ділянки площею 4,4481 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану на території Любимівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Керуючись ст.ст.328,1216,1218,1220,1222,1266, 1268,1269 ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України «Про державнуреєстраціюречових прав на нерухомемайно та їхобмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст. 120,125 ЗК України, ст.ст.4, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 ), право власності на одну другу частину земельної ділянки площею 0,25 га. - для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, розташовану по АДРЕСА_3, як на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_6,померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 ), право власності на одну другу частину земельної ділянки площею 0,44 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_3, як на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 ), право власності на одну другу частину земельної ділянки площею 4,4481 га. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану на території Любимівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, як на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_6,померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін