Справа № 490/5502/18
н/п 2/490/2757/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

І. Вступна частина

30 серпня 2018 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Подзігун Г.В., за участю секретаря судового засідання Головацького О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - товарна біржа "Нєдвіжимость-Сангай" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -

ІІ. Описова частина

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

03 липня 2018 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу №339 від 05.09.1997 р., за яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 купив домоволодіння по АДРЕСА_3

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05.09.1997 року між ним та відповідачем в простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 за 10816 грн. купив у ОСОБА_2 домоволодіння по вул. АДРЕСА_1 у м. Миколаєві. Договір був зареєстрований за № 339 на Товарній біржі "Нєдвіжимость-Сангай". Нещодавно у позивача виникла необхідність продати вищезазначене нерухоме майно, але у зв'язку з тим, що вказаний договір не був нотаріально посвідчений, позивач не може розпорядитися своєю власністю, через що був вимушений звернутися до суду.

Відповідач проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 09.07.2018 року відкрито провадження за вказаним позовом і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення.

Відповідач надав до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи заяви учасників судового розгляду, суд вважає за можливе розгляд справи провести за їх відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи документів.

ІІІ. Мотивувальна частина

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

05.09.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого ОСОБА_1 купив домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 яке належало ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 04.06.1996 року, засвідченого ОСОБА_7, державним нотаріусом Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори, зареєстрованого за №2-2127, у БТІ зареєстровано за №1013 від 21.01.1997 р.

05.09.1997 р. вищезазначений договір був зареєстрований на товарній біржі "Нєдвіжимость-Сангай" у "Журналі реєстрації біржових угод із нерухомістю" за №339.

08.09.1997 року право власності на вказаний житловий будинок було зареєстровано за позивачем в Миколаївському МБТІ за № 1013.

22.06.2018 року позивач звернувся до державного реєстратора КП МБТІ з заявою про проведення державної реєстрації біржової угоди, а саме вищезазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна та отримання витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

26.06.2018 року позивач отримав відповідь від КП ММБТІ в якій зазначено, що у зв'язку з відсутністю нотаріального посвідчення угоди позивачу необхідно звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД

Частина 2 статті 220 ЦК України: Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Пункт 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (що набрав чинності з 01 січня 2004 року): цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»: відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Стаття 47 ЦК Української РСР (у редакції 1963 р., який діяв на момент укладення договору): нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених в законі. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Стаття 224 ЦК Української РСР (у редакції 1963 р.): за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 227 ЦК Української РСР (у редакції 1963 р.): договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»: з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження.

Стаття 1 Закону України "Про товарну біржу": діяльність товарної біржі здійснюється у відповідності з цим Законом та діючим законодавством України, статутом біржі, правилами біржової торгівлі.

Частина 1 статті 15 Закону України "Про товарну біржу": біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: якщо вона представляє собою купівлю-продажу, поставку, обмін товару, що допущені до обміну на товарній біржі; якщо її учасники ї членами товарної біржі; якщо угода надана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня.

Частина 2 статті 15 Закону України "Про товарну біржу": угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Частина 4 статті 15 Закону України "Про товарну біржу": угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

ОЦІНКА СУДУ

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння, який не був нотаріально посвідчений, як того вимагає ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, але він був письмо зареєстрований товарною біржею "Нєдвіжимость-Сангай", та зареєстрований в Миколаївському МБТІ. Обидві сторони умови договору виконали, однак нотаріально його не посвідчили, оскільки оформляючи його на товарній біржі були ознайомлені із застереженням в договорі про те, що нотаріальному посвідченню він не підлягає.

При укладенні договору купівлі-продажу нерухомого майна №339 від 05.09.1997 року сторонами були дотримані всі умови, яких необхідно дотримуватися при укладенні договорів на товарній біржі, у відповідності до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу". Отже, на підставі ст. 224 ЦК Української РСР 1963 р. зазначений біржовий договір є дійсним, так як сторони виконали всі істотні умови договору.

За такого, враховуючи обґрунтованість позовних вимог та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ІV. Резолютивна частина

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 в м. Миколаєві, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та зареєстрований на товарній біржі "Нєдвіжимость-Сангай" за №339 05.09.1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

СУДДЯ Г.В. ПОДЗІГУН