Справа № 344/6991/18
Провадження № 22-ц/779/969/2018
Головуючий у 1 інстанції Островський Л.Є.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л.В., Максюти І.О.

секретаря Капущак С.В.

з участю ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2

представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 червня 2018 року, постановлену суддею Островським Л.Є. в м. Івано-Франківську за заявою ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 вересня 2015 року у справі №344/408/15ц за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Івано-Франківського МУЮ, третя особа: Державне підприємство «Інформаційний центр» МЮУ, АТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_3, яким позивачу відмовлено у задоволенні позову про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про реалізацію іпотечного майна, скасування заявки на реалізацію іпотечного майна, визнати дії державного виконавця щодо укладення договору на реалізацію іпотечного майна незаконними, зобов'язати повернути у власність позивача - нежитлове підвальне приміщення набрало законної сили з 21 жовтня 2015 року.

За змістом постанови Верховного Суду від 14 травня 2018 року ОСОБА_3 є законним власником нежитлового підвального приміщення загальною площею 146 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Тринітарська, 13, в м. Івано-Франківську.

23 травня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне йому майно, а саме: нежитлове підвальне приміщення загальною площею 146 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Тринітарська, 13 в м.Івано-Франківську.

Заяву мотивовано тим, що ним буде подана до Івано-Франківського міського суду заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду від 02 вересня 2015 року у справі №344/408/15ц за його позовом до ВДВС Івано-Франківського МУЮ, третя особа: Державне підприємство «Інформаційний центр» МЮУ, АТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_3 про незаконною та скасувати постанову державного виконавця про реалізацію іпотечного майна, скасувати заявки на реалізацію іпотечного майна, визнати дії державного виконавця щодо укладення договору на реалізацію іпотечного майна незаконними, зобов'язати повернути у власність позивача - нежитлове підвальне приміщення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно, а саме: нежитлове підвальне приміщення загальною площею 146 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Тринітарська, 13, в м. Івано-Франківську. Заборонено ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції (вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ) вчиняти будь-які дії до передачі, відчуження іншим особам належного йому майна, а саме: нежитлове підвальне приміщення загальною площею 146 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Тринітарська, 13, в м. Івано-Франківську. Зупинено виконавче провадження щодо реалізації, передачі, відчуження іншим особам належного йому майна, а саме: нежитлове підвальне приміщення загальною площею 146 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Тринітарська, 13, в м. Івано-Франківську. Копію ухвали направлено для виконання управлінню ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області та сторонам для відома.

05 червня 2018 року ОСОБА_3 подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 травня 2018 року за заявою ОСОБА_1, посилаючись на те, що він є власником нежитлового підвального приміщення загальною площею 146 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Тринітарська, 13, в м. Івано-Франківську. Законність торгів щодо придбання зазначеного майна підтверджено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 02 березня 2016 року, тому відсутні правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нежитлове підвальне приміщення. Зазначає, що заявником не надано жодних документів, що підтверджують обставини викладені в заяві про забезпечення позову. Крім того, постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року в даній справі зобовязано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_3 нежитловим підвальним приміщенням по вул.Тринітарська, 13 в м. Івано-Франківськ шляхом звільнення зазначеного нежилого приміщення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 травня 2018 року - арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлове підвальне приміщення загальною площею 146 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Тринітарська, 13 в м.Івано-Франківську.

На дану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що скасування заходів забезпечення позову є передчасним. Вказує, хоча і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 02 березня 2016 року підтверджено законність торгів спірного нежилого приміщення, проте не зясовані обставини для задоволення або відмови в задоволенні його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, рішення суду на даний момент не виконано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просять задовольнити цю скаргу.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 з 04 листопада 2015 року є власником нежитлових підвальних приміщень по вул. Тринітарська, 13 у м. Івано-Франківську відповідно до свідоцтва про придбання майна з прилюдних (електронних) торгів від 04.11.2015 року, посвідченого нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 04.11.2015 року за №00. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 02 березня 2016 року підтверджено законність торгів.Тому підлягають скасуванню вжиті заходи забезпечення позову.

Висновок суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.ч. 1, 4, 5,9,10 статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Установлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 вересня 2015 року у справі №344/408/15ц за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Івано-Франківського МУЮ, третя особа: Державне підприємство «Інформаційний центр» МЮУ, АТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_3, яким позивачу відмовлено у задоволенні позову про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про реалізацію іпотечного майна, скасування заявки на реалізацію іпотечного майна, визнати дії державного виконавця щодо укладення договору на реалізацію іпотечного майна незаконними, зобов'язати повернути у власність позивача - нежитлове підвальне приміщення набрало законної сили з 21 жовтня 2015 року.

Згідно постанови Верховного Суду від 14 травня 2018 року ОСОБА_3 у законному порядку став власником нежитлового підвального приміщення загальною площею 146 кв.м., що розташоване за адресою: вул. Тринітарська, 13, в м. Івано-Франківську.

Отже, відсутні підстави, які обмежували право ОСОБА_3 на нежитлові підвальні приміщення по вул.Тринітарська, 13 у м.Івано-Франківську викладені ухвалою суду від 23 травня 2018 року про забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

За таких обставин, постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, судом першої інстанції вірно враховано, що ОСОБА_3 є власником нежитлових приміщень по вул. Тринітарська, 13 в м.Івано-Франківську, Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні вказаним нежитловим приміщенням шляхом звільнення зазначеного майна.

За змістом ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням норм процесуального закону. Підстав для скасування цієї ухвали не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.158, 374,376, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2018 року.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Л.В.Василишин

ОСОБА_7