Провадження № 2/326/610/2018
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20 грудня 2018 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Чапланова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

З Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області до Приморського районного суду Запорізької області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав.

Звернувшись до суду з даним позовом ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.08.2018 року вона отримала судовий наказ від 06.02.2018 року, виданий Жовтневим районним судом м. Маріуполя, яким з ОСОБА_2 на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 лютого 2018 року та до повноліття дитини.

Внаслідок невиконання вказаного наказу відповідачем добровільно, вона звернулася до Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про примусове виконання зазначеного наказу.

Станом на 01.08.2018 року відповідач жодної поточної оплати аліментів не здійснив, що обумовлює наявність заборгованості згідно довідки - розрахунку від 30.07.2018 року в розмірі 15201,94 грн.

Загальна сума неустойки (пені), у зв'язку із виникненням заборгованості зі сплати аліментів, становить 16023,99 грн. Сума до стягнення, з урахуванням граничних обмежень, встановлених СК України, становить 15 286,94 грн.

Відповідач, будучи біологічним батьком дитини, з часу її народження не турбується ні про стан здоров'я дитини, ні про її виховання, ні про її утримання. Останній раз відповідач бачив сина майже 7 років тому і до сьогоднішнього часу не проявляє інтересу до його життя, розвитку та матеріального забезпечення. Жодного разу батько не з'явився до школи, де навчається його син. Участі у вихованні дитини не приймає.

Виховання дитини, моральне та матеріальне забезпечення, лікування та інше в повному обсязі здійснює виключно вона, дитина проживає з нею.

Тривале та систематичне невиконання відповідачем своїх батьківських прав щодо дитини обумовлює наявність підстав для позбавлення його батьківських прав стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка просить: стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну оплату аліментів в розмірі 15286,94 грн.; позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідача витрати з оплати судового збору.

Позовна заява, яка надійшла, не може бути прийнята судом, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення цих вимог позовна заява не містить відому офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти позивачки, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України третьої особи - Органу опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, її відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, особи можуть бути позбавлені батьківських прав виключно з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначені у цьому пункті фактори ухилення батьків від виконання своїх обов'язків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В порушення указаних вимог у позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують ухилення відповідач без поважних причин від виконання батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоме нехтування ним своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення батьківських прав, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Згідно із ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У порушення зазначених норм закону, у позовній заяві не зазначено та з доданих до неї документів не вбачається, чи зверталася позивачка до органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, який може подати суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивачем не надано та в матеріалах справи відсутній висновок органу опіки та піклування щодо розв'язання спору в частині вимог про позбавлення відповідача батьківських прав на підставі відомостей, одержаних у результаті проведення зазначених дій та на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Проте, всупереч положень вказаної статті позовна заява не містить будь-яких відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, та зазначення доказів, які це підтверджують, а саме: чи зверталася позивачка до компетентних органів з приводу неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, результати цих звернень, чи вживалися до відповідача відповідні заходи впливу (оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу) та реагування, що б могло вказати на винну поведінку відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно із п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

У позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують виникнення заборгованості зі сплати аліментів з вини відповідача, який зобов'язаний сплачувати аліменти за рішенням суду.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо заява подана без додержання вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, вона залишається без руху, про що повідомляється позивач і йому надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, то позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позовна заява подана з недоліками, їх необхідно усунути, тому позивачці необхідно надати строк для їх усунення, залишивши позов без руху.

Керуючись; ст. 19 СК України, 95, 175, 177, 185, 258, 259, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - орган опіки та піклування Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та позбавлення батьківських прав - залишити без руху.

Надати позивачці строк 10 днів, з дня вручення їй ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Залишення позовної заяви без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

20.12.2018 .