справа №176/1209/18
провадження №2/176/746/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

при секретарі Литвиненко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ Служба термінового кредитування звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 39 від 19.09.2014 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1800 грн. 00 коп.

Відповідно до умов вищезазначеного договору, відповідач зобовязався повернути отримані грошові кошти в розмірі 1800 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 504 грн. 00 коп., що разом складає 2304 грн. 00 коп. в строк до 02.10.2014 року.

02.10.2014 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 504 грн. 00 коп. та пролонгував договір строком до 16.10.2014 року зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1800 грн. 00 коп.. Потім 16.10.2014 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 140 грн. 00 коп.. Після чого 03.11.2014 року сплатив частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 200 грн. 00 коп.

Станом на 08.05.2018 року відповідач не виконує свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 1800 грн. 00 коп., а також сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до договору, у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Таким чином, сума заборгованості разом із процентами та пенею станом на 08.05.2018 року складає 50543 грн. 62 коп..

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області було відкрито провадження від 07.08.2018 року, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України. Відповідачу було надано строк 15 днів з дня отримання ним даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідачу ОСОБА_1, відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації та місцем останнього відомого місця проживання, були направлені копії позовної заяви та додатків до неї, копія ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з підтвердженням вручення відповідачу судової кореспонденції під особистий підпис. Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав.

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та з урахуванням клопотання позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчив письмові пояснення сторін, дослідив матеріали справи і надані в ній докази на обґрунтування і спростування вимог, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.09.2014 року між ТОВ Служба термінового кредитування та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 39 від 19.09.2014 року, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 1800 грн. (а.с.6-7)

Відповідно до п. 3.3 даного договору ОСОБА_1 зобов'язався повернути отримані кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 504 грн., у строк до 02 жовтня 2014 року.

02.10.2014 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 504 грн. 00 коп. та пролонгував договір строком до 16.10.2014 року, зобовязавшись повернути кредит разом із відсотками у розмірі 1800 грн. 00 коп.. Потім 16.10.2014 року сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 140 грн. 00 коп.. Після чого 03.11.2014 року сплатив частково відсотки пені за прострочення заборгованості в сумі 200 грн. 00 коп.

Як вбачається з кредитного договору № 39 від 19.09.2014 року, він був укладений за волевиявленням обох сторін, про що свідчить особистий підпис відповідача в анкеті позичальника, при цьому позивач виконав свої зобов'язання за даним договором в повному обсязі, проте ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх зобовязань по кредитному договору, що і призвело до утворення заборгованості, а тому позовні вимоги є обґрунтованими.

В звязку із цим підтверджується, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 08.05.2018 року має заборгованість, яка складається з наступного:

1800,00 грн. основна сума боргу;

364,00 грн. - заборгованість з відсотків за договором;

46600,00 грн. пеня за договором,

1779,62 коп. судові витрати за попереднім підрахунком.

Загальна заборгованість за кредитним договором № 39 від 19.09.2014 рокускладає 50543,62 грн., що підтверджується відповідним розрахунком, який проведено у відповідності з чинним законодавством та умовами договору (а.с. 20-34).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт того, що відповідач неналежним чином виконував покладені за кредитним договором зобов'язання, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Право позивача як кредитодавця на своєчасне отримання позичених сум на умовах і в строки, що обумовлені договором кредитування , є порушеним та підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідача на його користь сум заборгованості за цим договором в вищезазначеному розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн., що підтверджується квитанцією № 2037341 від 17 травня 2018 р. (а.с. 2). У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ці витрати, понесені з оплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 280282, 284, 288 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування, , юридична адреса: Запорізька область м. Запоріжжя вул. Сорок років Рад. УкраїниАДРЕСА_1 заборгованість за кредитним договором № 39 від 19.09.2014 рокустаном на 08.05.2018 року у сумі 50543 (пятдесят тисяч пятсот сорок три) гривні 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю Служба термінового кредитування, , юридична адреса: Запорізька область м. Запоріжжя вул. Сорок років Рад. УкраїниАДРЕСА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, що повинна відповідати формі і змісту, передбаченим ст. 285 ЦПК України, та може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду або через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: