Єдиний унікальний номер 243/4805/17 Номер провадження 22-ц/804/495/18
Головуючий в 1 інстанції: Кузнецов Р.В.
Суддя-доповідач: Тимченко О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Тимченко О.О.,

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу № 243/4805/17 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2018 року (суддя Кузнецов Р.В.), ухваленого в приміщенні Слов'янського міськрайонного суду Донецької області,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк», на даний час АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09 липня 2009 року, ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір. Відповідно до умов договору, він діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же строк. Договором також передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк. У порушення зазначених норм договору та закону, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, у зв'язку із чим, станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 68 009,64 грн., яка складається з наступного: - 6 583,04 грн. - заборгованість за кредитом; - 54 743,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3 206,34 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: - 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 3226,65 грн. - штраф (процентна складова). Просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати.

Заочним рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 09 липня 2009 року станом на 30 квітня 2017 року: за кредитом - 6 583 грн. 04 коп., за відсотками за користування кредитом - 54743 грн. 61 коп., а в загальній сумі 61 326 грн. 65 коп., судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З зазначеним рішенням суду не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового, яким у позові АТ КБ «ПриватБанк» відмовити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд при винесенні заочного рішення, помилково дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи. Суд не надав належної правової оцінки заяві представника відповідача про застосування наслідків пропущення строку позовної давності, що призвело до винесення незаконного рішення. Позивач в порушення вимог ст. 1056-1 ЦК в односторонньому порядку без згоди позичальника збільшив процентну ставку до 43,20%, такі дії позивача є незаконними і не можуть бути підставою для стягнення з відповідача заборговано

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8 п.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що між сторонами 09 липня 2018 року укладено договір, за яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 7500 грн. зі сплатою 30,0 відсотків річних, станом на 30 квітня 2017 року утворилась заборгованість за користування кредитом в розмірі 68009,64 грн., з яких 6583,04 грн. - заборгованість за кредитом, 54743,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3206,34 грн. заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. штраф (фіксована частина), 3226,65 грн. штраф (процентна складова).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав грошові кошти, проте у порушення умов договору відповідачем порушено умови погашення кредиту та процентів за користування кредитом внаслідок чого виникла заборгованість, яка повинна бути стягнена з відповідача, за виключенням пені та штрафів, нарахування яких є неправомірним на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Але з такими висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості по відсоткам погодитися неможливо з наступних підстав.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частини першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася. На його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Звертаючись до суду з позовом 25 травня 2017 року , позивач просив стягнути заборгованість станом на 30 квітня 2017 року яка складає 68 009,64 грн., з яких 6 583,04 грн. - заборгованість за кредитом, 54743,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3206,34 грн. заборгованість за пенею та комісією, 250 грн. штраф (фіксована частина), 3226,65 грн. штраф (процентна складова). (а.с.4-6)

З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушував умови зобов'язання в частині щомісячного погашення кредиту, що є підставою для стягнення заборгованості по кредиту, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 6 583,04 грн.

В той же час суд дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості по відсоткам в розмірі, зазначеному в позовній заяві за таких підстав.

З розрахунку заборгованості вбачається, що під час укладення кредитного договору діяла процента ставка по кредиту в розмірі 30,00%, з 1 вересня 2014 року Банк збільшив процентну ставку до 34,80% , а з 01 квітня 2015 року встановив її у розмірі 43,20% (арк.спр.4-5).

Відповідно до наказу ПАТ КБ «ПриватБанк» № 906 СП-2014-6915682 від 18 серпня 2014 року з 01 вересня 2014 року актуалізовані тарифи, зокрема, по карті Універсальна: трати клієнтів з 01 вересня 2014 року - 2,9%; трати клієнтів до 01 вересня 2014 року - 2,5%; по всім тратам, які здійснені до 01 вересня 2014 року проценти будуть нараховуватися по старій ставці до повного погашення заборгованості по цим тратам.

Згідно виписки по картрахунку відповідача за період з 09 липня 2009 року по 30 квітня 2017 року ОСОБА_2, починаючи з 31 липня 2014 року кредитною карткою не користувався, будь-яких грошових витрат, операцій не здійснював (арк..спр.5-6), тому підстави для нарахування йому з 01 вересня 2014 року процентів за користування кредитом в розмірі 2,9% на місяць (34,80% на рік), а з 01 квітня 2015 року - 3,6% на місяць (43,20% на рік) відсутні.

Отже, при розрахунку заборгованості за кредитним договором слід використовувати встановлену процентну ставку 2,5% щомісяця, що складає 30,00% річних.

Визначаючи період за який банк має право ставити вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, апеляційний суд виходить з наступного.

Матеріалами справи встановлено та не заперечувалось позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, що за кредитним договором № б/н від 09 липня 2009 року відповідач отримав кредитні картки № НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3,остання з яких має термін дії до 09/2015 року.( арк. спр. 86).

Пунктом 3.1.1 розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг визнано, що карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні карти включно.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в п. 91 постанови від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, позивач має право вимагати повернення процентів за користування кредитом за період з 09 липня 2009 року по 30 вересня 2015 року.

Виходячи з диспозитивності цивільного судочинства, враховуючи що з 30 квітня 2014 року заборгованість за кредитом складала 6273,83 грн., прострочена заборгованість за кредитом складала 309,21 грн., які в подальшому не змінювалися, кількість днів за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2015 року складає 395 днів, проценти за користування кредитом за вказаний період складають 3 249 грн. 80 коп. (6273,83 х 30,00% : 360 днів х 395 днів) + (309,21 х 30,00% : 360 днів х 395 днів) + 1082,88 грн. (заборгованість за процентами станом на 31 серпня 2014 року).

Вказана сума процентів за користування кредитом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Виходячи зі змісту анкети-заяви (арк..спр.7) відповідач отримав платіжну карту кредитка «Універсальна» з кредитним лімітом, базова процентна ставка по кредиту 2,5% в місяць на залишок заборгованості.

Зі змісту анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_2 погодився, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг становить договір про надання банківських послуг.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628, ст.629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода.

Таким чином сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, зобов'язання, яке виникло між ними, обов'язкове для виконання.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення розміру заборгованості по відсоткам, тому рішення суду підлягає зміні.

На підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в сумі 1600 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно пп. 6 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, № 3674-VI (в редакції, яка діяла на час подання апеляційної скарги), за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір в розмірі 2400 грн., апеляційна скарга була задоволена частково, тому з позивача на користь відповідача необхідно стягнути судовий збір

Оскільки апеляційний суд прийшов до висновку про зміну розміру заборгованості, пропорційно задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по оплаті судового збору у сумі 231,33 грн. та оскільки апеляційна скарга була задоволена частково то з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2015,20 грн.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2018 року в частині розміру заборгованості по процентам за користування кредитом, загальної суми та судового збору,змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в загальному розмірі 9832 (дев'ять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 84 копійки, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 3 249 (три тисячі двісті сорок дев'ять) гривен 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 231 (двісті тридцять одну) гривну 33 копійки.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2015 (дві тисячі п'ятнадцять )гривен 20 копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: І.О.Дундар

О.І.Корчиста

Повне судове рішення складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий: