Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/4742/17 Головуючий у 1 інстанції: Скользнева Н.Г.
Провадження № 22-ц/778/2640/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6», про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнювала, до ОСОБА_3, третя особа: ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ОСОБА_6», про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.04.2017 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ЗАЗ-110247», державний номер НОМЕР_1, знаходячись на проїзній частині біля буд. № 33 по вул.. Дніпровській в м. Запоріжжі, перед початком руху не впевнилась у безпеці маневру та скоїла зіткнення з автомобілем «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача., яка рухалась у попутному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобілі були технічно пошкоджені.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 42 від 05 травня 2017 року розмір відновлювального ремонту автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, складає 23 322 гривень 33 копійок. За проведення автотоварознавчого дослідження нею було сплачено 700,00 грн., за квитанцією № 42 від 28.04.2017р.

Крім того, належний їй автомобіль «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, внаслідок ДТП з вини ОСОБА_3, у звязку з пошкодженнями, які блокують рухомі частини та заважають його вільному пересуванню, не може експлуатуватися та поміщений нею на автостоянку.

Крім того, вважає, що внаслідок скоєння ОСОБА_7 дорожньо-транспортної пригоди їй спричинена і моральна шкода, яка полягає в тому, що вона зазнала сильний психотравмуючий стрес, викликаний хвилюванням, повязаний з пошкодженням автомобіля, неможливістю користуватися автомобілем для сімейних потреб; необхідністю користуватися громадським транспортом та послугами таксі для вчасного потрапляння на роботу, яка знаходиться на значній відстані від місця мешкання; необхідністю витрачати власний час для вирішення питань з проведення експертизи, отримання постанови суду про притягнення до відповідальності винної особи, а також поведінкою ОСОБА_3, яка незважаючи на визнання вини у скоєнні ДТП відмовилася у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду. Після ДТП вона тривалий час відновлювала свій душевний стан, а тому понесені моральні страждання, оцінює у 5000,00 гривень.

На підставі зазначеного остаточно просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь різницю від отриманої страхової виплати та фактичних витрат, понесених у звязку з відновлювальним ремонтом, яка становить 5202,46 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700,00 грн., витрати на автостоянку на загальну суму 1480,00 грн., моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., суму сплаченого судового збору у розмірі 640,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 5202 гривні 46 копійок; витрати по сплаті стоянки пошкодженого транспортного засобу в розмірі 1480 гривень 00 копійок; моральну шкоду в розмірі 2000 гривень 00 копійок, судовий збір в розмірі 448 гривень 76 копійок, а всього 9 130 гривень 22 копійок.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність вимог в частині відшкодування моральної шкоди, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що доводи апеляційної скарги не свідчать про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2018 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 30 липня 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.04.2017 року о 18 годині 20 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ЗАЗ-110247», державний номер НОМЕР_1, знаходячись на проїзній частині біля буд. № 33 по вул. Дніпровській в м. Запоріжжі, перед початком руху не впевнилась у безпеці маневру та скоїла зіткнення з автомобілем «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, яка рухалась у попутному напрямку.

Внаслідок зіткнення автомобілі були технічно пошкоджені.

Власником транспортного засобу «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, яким 13.04.2017 р. керувала ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 081781, є ОСОБА_5

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

За приписами ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання кого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом вірно встановлено, що на підставі полісу № АЕ/9381107 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_8 та ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», цивільна відповідальність за забезпеченим транспортним засобом «ЗАЗ-110247», державний номер НОМЕР_1, перед третіми особами застрахована.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування», страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положень Цивільного кодексу України, обовязковою умовою визнання події страховим випадком за полісом і здійснення виплати страхового відшкодування обовязковим є встановлення: протиправності дій особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, при експлуатації забезпеченого транспортного засобу; наявність шкоди, за заподіяння якої виникає цивільно-правова відповідальність; взаємозвязок між протиправними діями особи цивільно-правова відповідальність якої застрахована та заподіяною шкодою.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні», проведення незалежної оцінки майна є обовязковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, вих. № 1087/17 від 11.05.2017 року розмір відновлювального ремонту автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, складає 26 753 гривень 88 копійок; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу складає 20 189 гривень 54 копійок.

23 серпня 2017 року ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп» з метою виконання зобовязання за полісом № АЕ/9381107 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_8 та ПрАТ «УСК «Княжа вієнна іншуранс груп», перерахувало ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 20 189,54 грн.

Станом на 07 листопада 2017 року - день подання ОСОБА_9 уточненої позовної заяви, останньою за рахунок отриманої страхової суми в розмірі 20189,54 грн., та за власні кошти в розмірі 5202,46 грн., відновлено автомобіль «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, різниця витрат, понесених у звязку з відновлювальним ремонтом, між отриманою сумою страхового відшкодування та фактично сплачених коштів складає 5202,46 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи докази: договір про технічне обслуговування та ремонт транспортного засобу № 76-60-Кн від 06.09.2017р.; заказ-наряд № 76-60-Кн до договору № 76-60-Кн від 06.09.2017р.; акт № 76-60-Кн виконаних робіт від 14.09.2017р. відповідно рахунку № 76-60-Кн від 18.04.2017р; товарний чек № 3 від 02.10.2017р. про здійснення доплати за ремонт автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, акт № 76-60-Кн виконаних робіт від 14.09.2017р.

Частиною першою статті 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення різниці від отриманої страхової виплати та фактичних витрат, понесених у звязку з відновлювальним ремонтом, яка становить 5202,46 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення на користь позивача з ОСОБА_3 витрат по сплаті автостоянки за період з 01.05.2017р. по 31.08.2017р., суд виходив з їх законності та обґрунтованості, з чим погоджується судова колегія.

Відповідно до статей 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом першої інстанції надана належна оцінка фото таблицям пошкоджень транспортного засобу «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2, з яких вбачається, що останній внаслідок ДТП з вини ОСОБА_3, отримав пошкодження, які блокують рухомі частини та заважають його вільному пересуванню, у звязку з чим не міг експлуатуватися та був поміщений ОСОБА_5 на автостоянку, на період з 01.05.2017р. по 31.08.2017р. (з часу завдання пошкоджень по час його відновлення), вартість якої становить 1480,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи докази: копії квитанцій № 169147, № 170157, № 171101, № 172168, а також копія пропуску № 8 на імя ОСОБА_5 від 01.06.2015р. (а.с. 71, 152).

Довід апеляційної скарги про те, що не потребував транспортування та зберігання на автостоянці не заслуговує на увагу з огляду на те, що на підтвердження цих обставин відповідачем не надано доказів, що є його обовязком в розумінні положень ст.81 ЦПК України.

Довід апеляційної скарги про необхідність зменшення розміру матеріальної шкоди на суму виконаних робіт, у зв»язку з тим що ці роботи виконані не ОСОБА_10, з якими у позивача був укладений договір, не спростовує висновків суду, оскільки, фізична особа підприємець ОСОБА_10, який є виконавцем ремонтних робіт може виконувати ці роботи як особисто так і з залученням інших осібна трудових або договірних відносинах. При цьому вартість робіт , які виконані на відновлення пошкодженого транспортного засобу автомобіля «Chery Jaggi», державний номер НОМЕР_2 25 392,00 гривень не перевищує вартості відновлювального ремонту, визначеного у звіті про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 11.05.2017 року у сумі 26753,88 грн., наданого суду саме відповідачем (т.1, а.с.40-49).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови "Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.92 р. N 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

У зв'язку з винними діями відповідача ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді, ОСОБА_5, окрім майнової шкоди, заподіяна моральна шкода, яка викликана самим фактом ДТП, що завдало позивачу підвищеного психологічного навантаження.

У ОСОБА_5 порушились звичні життєві зв'язки, та вона змушена була займатись питанням експертного дослідження пошкоджень автомобілю, витрачати свій час для участі в судовому розгляді свого позову, оскільки відповідач ОСОБА_3 від добровільного відшкодування шкоди за пошкодження автомобіля відмовилась.

В результаті неправомірних дій відповідача, ОСОБА_5 отримала пошкодження свого майна і негативний емоційний вплив з його боку, і як наслідок у неї погіршився психологічний стан здоров'я.

Згідно зі ст. 23 ЦК України моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких зазнала фізична особа у звязку із знищенням чи пошкодженням майна підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами) зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Вирішуючи питання відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вірно застосував положення ст.ст. 23, 1116 ЦК України та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 у розмірі 2000,00 грн.

Судом першої інстанції повно і всебічно зясовані обставини справи, висновки суду відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору застосовані правильно, у справі ухвалено законне і обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 травня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07вересня 2018 року.

Головуючий

Судді: