РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1546/18

2/609/783/2018

"21" грудня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

за участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2,

вимоги позивача: про визнання права на спадкове майно,

учасники справи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 виклад позиції позивача.

1. 04 грудня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно по заповіту, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4

2. Позов обгрунтований тим, що 08 грудня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на належне її майно, що складається із: права власності на землю, яка розташована на території Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 3,11 га., у тому числі: 0,17 га.; 2,35 га.; 0,59 га., цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №702609 виданого 12.08.2003 року Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області.

На випадок своєї смерті померла зробила розпорядження, склавши заповіт, згідно якого призначила позивача спадкоємцем усього належного її майна.

Позивач звертався у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак отримав відмову, оскільки містяться розбіжності у правовстановлюючих документах, а саме по батькові «ЄВТИХОВИЧ» замість «ЄВТИХІЙОВИЧ». А тому оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не зміг про, що отримав усну відмову та змушений звернутися за захистом своїх прав до суду.

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_4

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 04 грудня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 21 грудня 2018 року.

4. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Із свідоцтва про смерть cерії 1-ИД № 016295 від 08.12.2005 року, що видане Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області, вбачається, що 08.12.2005 року померла мати позивача ОСОБА_4

7. Померлій належало майно, що складається із: права власності на землю, яка розташована на території Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 3,11 га., у тому числі: 0,17 га.; 2,35 га.; 0,59 га., цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №702609 виданого 12.08.2003 року Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області.

8. Із довідки №840 від 28.11.2018 року виданої Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської ради вбачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 одна і та ж сама особа.

9. Згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії V-УР №0842337 від 03.02.1964 року вбачається, що в графі батьки вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_4

10. Померла ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем Вілійської сільської ради 01.12.2005 року, реєстраційний запис №51, згідно якого заповіла все своє спадкове майно позивачу.

11. Згідно довідки №837 від 27.11.2018 року виданої Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області та архівного витягу із погосподарської книги №4 Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області за 2001-2005 роки станом на 08.12.2005 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживав разом із своєї померлою матірю ОСОБА_4, яка померла 08.12.2005 року, що дає підставу вважати позивача таким, що прийняв спадщину в силу ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем ОСОБА_4

ІV. Оцінка Суду.

12. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

13. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

14. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

15. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

16. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

17. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

18. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

19. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

20. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

21. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

22. У зв'язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на земельні ділянки не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

23. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

24. Позивачем при подачі позову було сплачено 705 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до ОСОБА_2 вимоги статті 141 ЦПК, а всі судові витрати покласти на нього.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, код НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_5, НОМЕР_3, код НОМЕР_4) про визнання права на спадкове майно - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, код НОМЕР_2) в порядку спадкування за заповітом, право власності на землю, яка розташована на території Вілійської сільської ради Шумського району Тернопільської області в розмірі 3,11 га., у тому числі: 0,17 га.; 2,35 га.; 0,59 га., цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій ОСОБА_4, на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 №702609 виданого 12.08.2003 року Вілійською сільською радою Шумського району Тернопільської області.

3. Не застосовувати до ОСОБА_2 вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 21 грудня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_7