Справа № 2-11/11
Провадження № 4-с/761/2/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника скаржника ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_6 у справі за скаргою ОСОБА_2, стягувача, на бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішко Олександра Олександровича, державних виконавців Гречух Олега Ярославовича, Рибчинського Олександра Володимировича Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій по виконанню судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана справа.

Від представника скаржника ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддям Шевченківського районного суду м. Києва і в тому числі головуючому у справі судді ОСОБА_6

Представник скаржника зазначає, що суд в особі судді ОСОБА_6 і Рибака М. при розгляді скарг ОСОБА_2 в рамках справах № 2-11/11 створили 19.03.2018 р. і 17.08.2018 р. неоднакові ситуації, які мають ознаки дискримінації. Суддя РибакМ. В першому же судовому засіданні 19.03.2018 р. не залучивши до участі у справі заінтересовану особу виніс рішення, яким відмовив у задоволенні скарги, а суддя ОСОБА_6 маючи в своєму розпорядженні всі докази оголосила перерву буцім то у зв»язку із неповідомленням державних виконавців і не зважаючи на те, що це вже не перше засідання під її головуванням.

В судовому засіданні ОСОБА_1 також вказала на те, що суддя відчуває особисту неприязнь до неї, оскільки Печерським районним судом м. Києва розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 де суддя ОСОБА_6 є відповідачем, а тому головуючий може помститися і є неупередженою. Крім того, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суддя за сфальшованими документами наклала на представника скаржника адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту.

В Шевченківському районному суді м. Києва немає справедливого суду для ОСОБА_2, а тому, керуючись положеннями ст. 36,40 ЦПК України, ст. 24 Конституції України представник скаржника просить суд врахувати, що у заявника є сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6, Піхур, Кондратенко, Осаулова, Савицького, Мальцева, Макаренко, Притули, Волошина, Малинникоіва та відвести суддю ОСОБА_6 від участі у розгляді справи № 2-11/112.

Відповідно до ч.2,3 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Беручи до уваги вищезазначену норму процесуального права, суд у даному випадку уповноважений вирішити питання щодо обгрунтоваості або необґрунтованості відводу головуючому.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Слід зазначити, що приписами чинного процесуального законодавства України підставою для визнання відводу обґрунтованим визначено: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді ч. 1 ст. 36 ЦПК України).

При цьому відповідно до приписів ч. 2 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином заявлене представником скаржника щодо процесуального рішення судді - рішення у справі про адміністративне правопорушення не може бути підставою для визнання заяви обгрунтованою.

Щодо тверджень ОСОБА_1 щодо особистої неприязні судді, зважаючи на перебування у Печерському районному суді м. Києва справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, що зважаючи на беззаперечне право на звернення до суду в разі, якщо особа вважає, що її права порушені, такі доводи заявника є її особистим сприйняттям ситуації.

Також слід зазначити, що відповідно до приписів ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

В розумінні положень ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 450 ЦПК України розгляд скарги за відсутності, зокрема, боржника, державного виконавця у разі їх належного повідомлення.

Так заявник зазначає, що в межах розгляду справи за скаргою ОСОБА_2 (справа № 2-11/11 провадження 4-с/761//68/2018) головуючим безпідставно було оголошено перерву за наявності всіх доказів для винесення рішення по суті.

Проте, дане рішення прийнято у зв»язку відсутності відомостей щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі про день та час розгляду скарги.

За приписами ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема у випадку надходження заяви про відвід.

Разом з тим, визнаючи заявлений відвід необґрунтованим, та виконуючи положення ст. 40 ЦПК України, суд не вважає за необхідне за власною ініціативою зупинити провадження у справі, представником же позивача таке питання не піднімалось.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 33,36,40 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід судді представника скаржника ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_6 визнати необґрунтованою.

Заяву представника скаржник ОСОБА_1 про відвід судді ОСОБА_6 передати для визначення іншого судді в порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 06.09.2018 року.

Суддя: