КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3871/2018 Головуючий у 1 інстанції - Величко Т.О.
Унікальний номер справи № 759/5553/17 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Шахової О.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у м. Києві Халявки Наталії Миколаївни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у м. Києві Халявки Н.М. про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На обґрунтування позовних вимог вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача - ОСОБА_5. Родинний зв'язок підтверджується свідоцтвами про народження позивача, та померлого, а також витягом з реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища матері. Після смерті померлого залишилась квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 вказував, що померлим заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Осіб, що входять у першу чергу на спадкування за законом у померлого немає. З урахуванням цього, позивач ОСОБА_2 належить до спадкоємців другої черги, і є єдиним спадкоємцем померлого.

Позивач зазначав, що для отримання спадщини не зміг у встановлений строк звернутись із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки про факт смерті померлого дізнався на початку лютого 2017 року, після чого звернувся до Солом'янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві для отримання довідки про смерть.

ОСОБА_2 вказував, що 31 березня 2017 року звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського округу Головного управління юстиції у місті Києві Халявки Н.М. з приводу прийняття спадщини. Проте нотаріус повідомила про те, що строк для прийняття спадщини пропущений. Просив вказаний строк продовжити.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Головного управління юстиції у м. Києві Халявки Наталії Миколаївни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в 2012 році померла мати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 внаслідок серцевого нападу, оскільки їй повідомили, що її син ОСОБА_5, будучи в стані алкогольного сп'яніння, відмовляється від госпіталізації і може померти.

Позивач за свої власні кошти поховав матір і після того, маючи душевну травму у зв'язку із смертю матері, тяжко переживаючи її смерть, перестав підтримувати родинні відносини з братом. Через деякий час, позивач ОСОБА_2 вирішив поїхати до брата, але вдома його не застав, телефон був вимкнений. Позивач через деякий час ще неодноразово приїжджав за місцем реєстрації та проживання померлого (адреса: АДРЕСА_1), але двері йому ніхто не відчиняв. Він звернувся до сусідів і з'ясував, що брат, протягом тривалого часу не з'являється за місцем реєстрації та свого проживання. Тоді Позивач звернувся до дільничного інспектора Святошинського району, на що дільничний повідомив, що ОСОБА_5 не значиться в базі померлих.

Цією ситуацією та алкогольною залежністю померлого скористалася троюрідна сестра Позивача та померлого - ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_1, яка сама мала алкогольну залежність та як наслідок - померла від цирозу печінки на початку 2017 року.

В Київській області, Макарівському районі, селі Чорногородка мешкає мати вже померлої ОСОБА_9, до якої вона їздила та розпивала спиртні напої в житловому будинку друга померлого. В селі Чорногородка, померлий ОСОБА_5 проживав протягом останніх трьох років до дати смерті разом із своїм другом, прізвище, ім'я по батькові якого Позивачу не відоме. На думку Позивача, померла ОСОБА_9 навмисно споювала брата, щоб після його смерті заволодіти квартирою.

Внаслідок зловживання алкогольними напоями, в стані алкогольного сп'яніння померлий ОСОБА_5 згорів заживо в будинку свого друга в Київській області, Макарівського району, селі Чорногородка. Його друг після смерті брата зник і його місце знаходження невідомо до цього часу.

По факту згорання померлого ОСОБА_5 в будинку кримінальне провадження не порушувалося.

ОСОБА_8 після трагічної смерті ОСОБА_5 таємно його поховала на кладовищі в селі Чорногородка, про що нікого не повідомила із рідних та близьких. Після смерті ОСОБА_5, ОСОБА_8 заволоділа ключами від квартири померлого та через деякий час здавала квартиру в оренду, представляючись квартирантам власницею квартири та отримувала матеріальну вигоду.

Тоді ж нею була подана заява про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, на підставі якої була заведена спадкова справа. Коли ОСОБА_8 на початку 2017 року померла від цирозу печінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, вона була похована в селі Чорногородка. Цей факт став відомий позивачу зі слів її батька - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зателефонував позивачу та повідомив про цю подію. Тоді ж, під час телефонної розмови ОСОБА_10 повідомив, що на кладовищі при поховані померлої ОСОБА_8 він побачив поряд із могилою дочки могилу брата позивача - ОСОБА_5

Позивач вказує, що тільки тоді він дізнався про смерть брата ОСОБА_5 та через деякий час звернувся із заявою до П'ятої Київської державної нотаріальної контори, де державний нотаріус повідомив позивача, що вже є відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_5 та вона знаходиться у провадженні відповідача.

Позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу із підстав викладених в ній і просили її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності у нього об'єктивних, непереборних або істотних труднощів, які б перешкоджали йому звернутися протягом шести місяців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_5 Також, позивач не надав суду доказів про поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 ( а.с.9).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 31.03.2017 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ( а.с.12), тобто через три роки з дня смерті спадкодавця.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Частиною першою та третьою статті 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 пропустив строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 більш ніж на три роки.

Причини пропуску позивачем цього строку зводяться до незнання про факт настання смерті брата.

Зазначені причини як окремо, так і у сукупності не можуть визнаватись об'єктивними перешкодами, труднощами, які позбавили позивача будь - якої можливості своєчасно дізнатись про смерть члена сім'ї, а після отримання такої інформації - звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини відповідно до передбаченого законом порядку для реалізації своїх спадкових прав.

З урахуванням встановлення цих обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини немає правових підстав, оскільки зазначені ним обставини не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач несвоєчасно дізнався про смерть брата, не можуть вважатись поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини з огляду на наступне.

У постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 викладений правовий висновок, згідно з яким у разі, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Підстав відступати від такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах судова колегія не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2018 року.

Суддя - доповідач: Судді: