Справа № 2-1041/10
Номер провадження 6/404/150/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого-судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Зайко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «Райфазен Банк Аваль», заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Райфазен Банк Аваль» звернулося із заявою в якій просить видати дублікат виконавчого листа № 2-1041/10 про стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 301 446,90 грн., який вперше був виданий 24.03.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда; визнати поважною причину пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа № 2-1041/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого документа № 2-1041/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

В обґрунтування заяви зазначено, що 24.11.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда по справі № 2-1041/10

задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про солідарне стягнення боргу з ОСОБА_2, ОСОБА_3 за Кредитним договором № 014/-09.5-73252 від 27.04.2007 року на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 301 446,90 грн.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Яценко О.П. у реєстрі за номером № 520, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу 301 446, 90 грн. у рамках виконавчого провадження.

24.03.2011 року видано оригінал виконавчого листа по вищезазначеній справі стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_2.

Відповідачем добровільно рішення суду по справі № 2-1041/10 не виконувалося у зв'язку з

чим ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був змушений звернутись служби із заявою про відкриття виконавчого провадження.

11.07.2011 року державним виконавцем Фортечного відділу ДВС м. Кропівницький було відкрито виконавче провадження № 28041444 за виконавчим листом № 2-1041/10 по боржнику ОСОБА_2

30.10.2017 року до відділу ДВС направлено заяву у порядку ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» щодо надання інформації за вих. № 114-40/36-2234.

21.11.2017 року на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за від Фортечного відділу ДВС м. Кролівницький ГТУЮ у Кіровоградській області надійшло повідомлення у якому зазначено ,що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 28041444 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1041/10 виданого Кіровським районним судом м. Кіровограда про звернення стягнення з боржника ОСОБА_2 на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_2.

Стан вищезазначеного виконавчого провадження № 28041444 - завершено. Згідно даних АСВП відповідне виконавче провадження повернуто стягувачу керуючись п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції").

Заявник та представник відповідача надали заяви про розгляд заяви за їх відсутності.

Встановлено, що 24.11.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда було ухвалене рішення в справі 2-1041/10 про звернення стягнення на предмет іпотеки АДРЕСА_3 шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу в розмірі 301 446,90 грн.

24.03.2011 року було Кіровським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_2, який в подальшому представниками заявника було направлено до Кіровської державної виконавчої служби.

11.07.2011 року державним виконавцем Кіровської державної виконавчої служби Зубік В.В. було відкрите виконавче провадження.

ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» 30.10.2017 року звернувся до відділу ДВС за отриманням інформації про хід та стан виконання поданого в 2011 році виконавчого листа, на що 21.11.2017 року отримав відповідь, що виконавче провадження відносно ОСОБА_2 завершене на підставі п.2 ч.1 с.47 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто стягувачу.

В зв'язку з цим, в травні 2018 року (через півроку після отримання даної інформації) заявник сформував довідку про те, що відповідно до вхідної документації банку (за період з 11.07.2011 до 20.04.2018 року) постанова про повернення виконавчого документу та оригінал виконавчого листа не надходили, а також довідку про те, що заборгованість не погашена.

В поданій заяві заявник - ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» зазначив, що відділом ДВС було запропоновано звернутись до органу, який видав виконавчий документ із заявою про отримання виконавчого листа. Подану на цій підставі заяву ПАТ Райффайзен банк «Аваль» обгрунтував ст.129 Конституції України, Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року - про обов'язковість виконання судових рішень, законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 22.04.2012 року - про порядок виконання судових рішень.

Також заява містить посилання на ст. 433 ЦПК України, у якій зазначено, що у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено, а також на п.17.4 розділ XIII Перехідних положень до ЦПК України, відповідно до якого - у разі втрати виконавчого документу суд може видати виконавчий документ.

Однак зазначені у заяві доводи та обґрунтування є не відповідними вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, є не підтвердженими будь-якими доказами, а тому така заява не може бути задоволеною.

ПАТ «Райффайзен банк «Аваль», отримавши судове рішення та виконавчий лист на свою користь 24.03.2011 року, до 24 травня 2018 року (до моменту звернення із заявою до суду), тобто 7 років, взагалі не цікавився його виконанням.

Отримана в кінці 2017 року інформація про те, що виконавче провадження завершене, не містить вказівки на дату прийняття такого рішення - відповідної постанови державного виконавця. Відповідно до ксерокопії виконавчого листа відносно ОСОБА_2, в ньому зазначено, що строк його пред'явлення до виконання - до 06.12.2011 року, а резолютивна частина рішення стосовно ОСОБА_2 зазначена як - «в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014-09.5-732522 від 27.04.2007року стягнути звернення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_4, яка належить ОСОБА_2 на праві договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Яценко О.П. у реєстрі за №520, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною продажу 301 446 грн. 90 коп.»

Отримавши виконавчий лист в березні 2011 року, представники банку були ознайомлені із строком його пред'явлення до виконання, однак до 06.12.2011 року не звертались до ДВС та не запитували про виконання рішення суду у визначений у виконавчому листі строк, з яким булі обізнані.

У своєму зверненні до ДВС від 30.10.2017 року (заява про надання інформації в порядку ст.19 Закону «Про виконавче провадження») представник банку вказав, що йому відомо про те, що згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження таке провадження відносно ОСОБА_2 було завершеним та виконавчий документ повернутий стягувачу.

Вказане свідчить про те, що представнику банку було відомо про завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа ще до звернення до ДВС, однак разом з тим не зазначено та не підтверджено жодними доказами про час отримання такої інформації.

Що стосується того, що заявник вказав, що на адресу банку постанова ДВС про повернення виконавчого документу та оригінал виконавчого листа згідно вхідної документації банку за період з 11.07.2011 року до 20.04.2018 року не надходили, не підтвердженими жодними доказами, а така інформація лише формально зазначена представником заявника.

Щодо посилання на законодавство та посилання на підставу звернення до суду - втрата оригіналу виконавчого листа, то в своїй заяві та в доданих на її підтвердження документах нічого не вказано про факт втрати такого виконавчого документа та нічого не зазначено про обставини його втрати, що в даному випадку є обов'язковим при вирішенні питання про видачу його дублікату.

Крім цього, звертаючись до ДВС 30.10.2017 року представник банку просив надіслати постанову про повернення виконавчого документу, оригінал виконавчого листа, а в разі втрати таких документів просив надати довідку про втрату виконавчого листа.

У відповідь на даний лист ДВС не надавала довідку про втрату виконавчого листа, а лише надала інформацію із Автоматизованої системи про завершення провадження та його повернення стягувачу, при цьому, жодних довідок або інших документів про втрату виконавчого листа за заявою банку надано не було. Тому із змісту заяви та доданих до неї документів не можливо зробити висновок що було втрачено виконавчий лист та за яких обставин це могло статись.

Що стосується посилання заявника в заяві на ст.433 ЦПК України, яка вказує на можливість поновлення пропущеного для пред'явлення виконавчого документа до виконання строку з причин, визнаних судом поважними, судом встановлено, що в заяві взагалі не зазначено, з якої причини банком було пропущено такий строк та нічого не зазначено про поважність таких причин.

Вимога представника банку про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» заборгованості в сумі 301 446,90 грн., який вперше був виданий 24.03.2011 року Кіровським районним судом м.Кіровограда, не може бути задоволеною ще й з тієї підстави, що такий виконавчий лист 24.03.2011 року відносно ОСОБА_2 не видавався (саме про стягнення на предмет іпотеки заборгованості в сумі 301 446,90 грн.і рішення не виносилося).

Тому враховуючи на те, що представником банку не доведено та не підтверджено факту втрати виконавчого листа, не вказано та підтверджено причин пропуску строку для його пред'явлення до виконання, не зазначено та не підтверджено поважності таких причин, враховуючи на те, що вимоги банку про видачу дублікату виконавчого листа із зазначенням, в тому числі, про стягнення заборгованості із ОСОБА_2, не відповідають змісту виконавчого листа, виданого 24.03.2011 року, заява ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» не підлягає задоволенню.

Щодо посилання заявника на ст.129 Конституції України та Постанову Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року, необхідно зазначити, що крім вказівки про обов'язковість судових рішень, в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за №8 "Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах зазначено , що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа, посилання на докази, якими підтверджувалась би втрата виконавчого листа.

Тобто, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

У наданій заяві банком не зазначено обставин втрати оригіналу виконавчого листа та не надано належних та допустимих доказів його втрати.

Крім того, відновлення пропущеного строку та видача дубліката виконавчого документу є правом суду, яким останній керується виходячи з поважності причин та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення виконавчого документу до виконання протягом законодавчо встановленого строку або призвели до його втрати, що в даному випадку не доведено.

Окрім того в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.10.2018 року в справі № 2-824/2009, провадження №61-5388св18, суд вказав, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв'язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов'язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа через сім років після пред'явлення його до виконання, протягом цього часу банк не реалізовував свої процесуальні права під час виконання рішення суду у межах виконавчого провадження, виконавчим провадженням не цікавився та, звертаючись із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, не надав суду доказів його втрати.

Окрім того строк пред'явлення виконавчого документа є присічним, тож якщо стягувач не цікавився його перебігом та не пред'явив його у встановлений законом строк, то таким чином він свідомо розпорядився своїм правом на отримання виконання.

Тому враховуючи всі вищенаведені доводи, суд відмовляє в задоволенні заяви в повному обсязі.

На підставі та керуючись ст.433 ЦПК України, та розділу XIII

перехідних положень п.17.4 ЦПК України ,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Райфазен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа виконавчого листа № 2-1041/10 про стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 301446,90 грн., який був виданий 24.03.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда; визнати поважною причину пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа № 2-1041/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого документа № 2-1041/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повний текст ухвали буде складено 20.12.2018 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко