У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2018 Справа №2-4434/2004

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Братасюка В.М.

з участю секретаря судового засідання Созанської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії Головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на неправомірні рішення та дії Головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №53909354, просить визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження №53909354 від 12.05.2017 року та зобов'язати державного виконавця вирішити питання щодо відновлення втраченого виконавчого провадження, яке було відкрите на підставі виконавчого листа №2-4434, виданого Тернопільським міськрайонний судом 22.10.2004р. відповідно до приписів Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень; визнати неправомірними дії головного державного виконання Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 щодо проведення розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, починаючи з серпня 2004 по 01.01.2018 р. без вжиття заходів для відновлення втраченого виконавчого провадження - без врахування ч.1 ст.194 Сімейного кодексу та п.15 Розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень; визнати неправомірною постанову головного державного виконання Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження його як боржника у праві керування транспортними засобами ВП №53909354 від 16.02.2018 року та зобов'язати державного виконавця скасувати обмеження, встановлені даною постановою; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження його як боржника у праві виїзду за межі України ВП №53909354 від 16.02.2018 року та зобов'язати державного виконавця скасувати обмеження, встановлені даною постановою; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії ВП №53909354 від 16.02.2018 року та зобов'язати державного виконавця скасувати обмеження, встановлені даною постановою; визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання ВП №53909354 від 16.02.2018 року та зобов'язати державного виконавця скасувати обмеження, встановлені даною постановою.

В обґрунтування вимог посилається на те, що на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавчий лист (дублікат) № 607/11375/16-ц виданий Тернопільським міськрайонним судом на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21.10.2004 року по справі №2-4434 про стягнення з нього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.08.2004 р., до повноліття дитини. 22.02.2018 року на його адресу надійшли постанови державного виконавця Кравчук В.В. по виконавчому провадженню №53909354 від 16.02.2018 р. про встановлення тимчасового обмеження його як боржника у праві полювання, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування її огнепальною мисливського, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Із змісту вказаних постанов вбачається, що державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості по аліментах та встановлено, що заборгованість становить 88471,15 грн., що перевищує суму щомісячних платежів по аліментах за шість місяців. Із вказаним розрахунком заборгованості зі сплати аліментів в користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, починаючи з серпня 2004р. по 01.01.2018 р. він не погоджується, оскільки з моменту відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення аліментів, і десь приблизно до 2013 року, аліменти він сплачував через поштові перекази. Звертає увагу на те, що виконавче провадження №53909354 було відкрито 12.05.2017 року на підставі заяви стягувача - ОСОБА_3 та дубліката виконавчого листа, виданого Тернопільським міськрайонним судом 15.12.2016 р. на підставі ухвали суду від 11.11.2016 року, проте державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Тернопільській області ОСОБА_2 не приймалось рішення про відновлення виконавчого провадження, а відтак не вживалось жодних заходів щодо його відновлення, сторонам виконавчого провадження не було роз'яснено право надати документи виконавчого провадження, їх копії, інші документи або, відомості, що стосуються втраченого виконавчого провадження, натомість було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стятувача, яку він не отримував та здійснено розрахунок заборгованості з серпня 2004року, хоча розрахунок заборгованості по аліментах мав би обмежуватись до моменту пред'явлення виконавчого листа трирічним строком - починаючи з травня 2014року. Також зауважує, що 16.10.2018 р. державним виконавцем винесено постанови, які стосуються тимчасового обмеження прав боржника на підставі ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», вказавши суму заборгованості по аліментах 88471,15 грн., яка не відповідає дійсності. З огляду на викладене просить суд вимоги викладені в скарзі задовольнити.

В першому судовому засіданні представник скаржника вимоги викладені у скарзі підтримала та просила їх задовольнити з мотивів викладених у скарзі та заяві про уточнення вимог скарги.

Представник Головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у судове засідання не зявився, подано відзив на скаргу, у задоволенні скарги просять відмовити.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, подано письмове пояснення щодо скарги, у задоволенні скарги просить відмовити.

Суд розглядає справи керуючись принципом диспозитивності не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

В порядку розділу VII ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень", ст. 447 ЦПК України, передбачене право сторін виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою в разі, якщо вони вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року, розяснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 21 жовтня 2004 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 серпня 2004 року, і до повноліття дитини, та 51 гривню державного мита в користь держави.

На підставі вказано рішення 22 жовтня 2004 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчий лист №2-4434 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, який перебував на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції. Під час реорганізації органів державної виконавчої служби Перший відділ державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ліквідовано, у звязку із цим відкриті виконавчі провадження підлягали передачі його правонаступнику Тернопільському міському відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Проте, вище вказаний виконавчий лист №2-4434, виданий 22 жовтня 2004 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області втрачено при звільненні державного виконавця.

Згідно ухвали Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 11.11.2016 року видано дублікат виконавчого листа №2-4434 про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 серпня 2004 року, і до повноліття дитини, замість втраченого оригіналу.

На підставі вказаної ухвали Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 11.11.2016 року видано дублікат виконавчого листа № 607/11357/16-ц від 15.12.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12.08.2004 року і до повноліття дитини.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоровя, втрати годувальника тощо може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

В порядку ст.3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 12.05.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» 18.05.2017 р. державним виконавцем направлено запит в реєструючі органи для встановлення факту наявності чи відсутності будь-якого майна, що зареєстроване за боржником.

Згідно відповідей реєструючих органів встановлено, що за боржником відсутнє зареєстроване рухоме та нерухоме майно.

29.12.2017 р. на адресу Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі Відділ) надійшла заява стягувача вх. №22923 від 29.12.2017 р. у якій стягувач просить видати їй довідку про неотримання аліментів у звязку із тим, що боржник злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини.

Керуючись ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» 11.01.2018р. виконавцем проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та нараховано заборгованість в сумі 88471,15 грн.

Відповідно до розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, ч. 2 ст. 71, ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», п.12 розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень заходами, що вживаються державним виконавцем у разі якщо розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів перевищує суму платежів за три місяці виконавець виносить вмотивовану постанову про арешт майна (коштів) боржника.

Керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» 11.01.2018р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, копію якої направлено в реєструючі установи до виконання, сторонам виконавчого провадження до відома.

У відповідності до ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» заходами, що вживаються державним виконавцем у разі якщо сукупний розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання є винесення державним виконавцем винесено постанов про тимчасові обмеження боржника у праві: виїзду за межі України; керування транспортними засобами; користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; полювання.

16.02.2018 р. державним виконавцем застосовано положення ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та винесено постанови про тимчасові обмеження боржника у праві: виїзду за межі України; керування транспортними засобами; користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; полювання.

22.02.2018р. на адресу Відділу надійшла заява від боржника про надання можливості ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження, а також заява про здійснення перерахунку у звязку із долученням до матеріалів виконавчого провадження довідки у якій зазначається про те, що станом на 10.11.2009 р. заборгованості зі сплати аліментів немає.

26.02.2018 р. на адресу Відділу надійшла заява боржника про видачу довідки про нарахування аліментів починаючи з 12.08.2004 року по день написання заяви.

07.03.2018р. держаним виконавцем проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та встановлено, що сума заборгованості станом на 01.03.2018 р. складає 74751,82 грн.

Відповідно до ч. 11 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», п. 12 розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавцем на адресу стягувача направлено письмове розясненням про право звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

23.03.2018р. на адресу боржника виконавцем направлено виклик державного виконавця на 30.03.2018 р.

30.03.20р. на адресу Відділу надійшла заява боржника про долучення до матеріалів виконавчого провадження копію квитанції про сплату аліментів.

02.04.2018р. на адресу Відділу надійшла заява стягувача про притягнення до кримінальної відповідальності злісного неплатника аліментів ОСОБА_1.

04.04.2018р. на адресу Відділу надійшла ухвала суду №2-4434/2004 про прийняття скарги ОСОБА_1 до розгляду.

02.05.2018р. на адресу Відділу надійшов адвокатський запит про надання інформації у формі письмової відповіді з приводу заданих запитань.

05.05.2018р. держаним виконавцем проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та встановлено, що сума заборгованості станом на 17.09.2010р. складає 1849,80 грн.

05.05.2018р. держаним виконавцем проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів та встановлено, що сума заборгованості станом на 01.05.2018р. складає 70730,39 грн.

Відповідно до п.1 Розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження здійснюється за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця та відновленню підлягають:

1.втрачене виконавче провадження або його матеріали;

2.знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов'язана виконати рішення національного суду;

3.виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

На підставі п. 4 Розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

Враховуючи те, що виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 2-4434 від 22.10.2014р. знаходилося у спецрозділі автоматизованої системи виконавчих проваджень, Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області немає відповідного доступу до спецрозділу виконавчих проваджень, які перебували на виконанні в Першому та Другому відділі Тернопільського міського управління юстиції оскільки, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" не надало Тернопільському міському відділі ДВС ГТУЮ у Тернопільській області відповідного доступу. Тому відновити дане виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 2-4434 від 22.10.2014 виявилось неможливим, у звязку з цим державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа (дубліката) виданого Тернопільським міськрайонним судом згідно ухвали Тернопільського міськрайоного суду Тернопільської області від 11.11.2016 року.

Твердження скаржника про те, що йому було невідомо про існування дублікату виконавчого листа № 607/11357/16-ц від 15.12.2016, спростовується поданою ним особисто заявою до Тернопільського міськрайонного суду про розгляд подання ДВС про видачу дубліката виконавчого листа у його відсутності та ухвалою Тернопільського міськрайонного суду №607/11357/16-ц від 11.11.2016 р. в якій зазначено, що боржник у судове засідання не зявився подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Оскільки виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа № 2-4434 від 22.10.2014 не було завершене, а втрачене під час реорганізації органів державної виконавчої служби, державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за весь період, починаючи з 12 серпня 2004 р. і до повноліття дитини.

Посилання скаржника на те, що державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості з серпня 2004року, хоча розрахунок заборгованості по аліментах мав би обмежуватись до моменту пред'явлення виконавчого листа № 607/11357/16-ц трирічним строком - починаючи з травня 2014року та без врахування п.15 Розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень і ч.1 ст.194 СК України, суд до уваги не приймає, оскільки в даному випадку, відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі, а ч.1 ст.194 СК України передбачено стягнення аліментів за минулий період у судовому порядку.

У відповідності до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобовязані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обовязкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Скаржник ОСОБА_1 зазначає, що приблизно до 2013року аліменти він сплачував, проте підтверджуючі документи про сплату аліментів у нього практично не збереглися, так як платежі він здійснював через поштові перекази, однак як зазначає ОСОБА_3 в письмових поясненнях щодо скарги це суперечить дійсності, крім того, як вбачається з тексту рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07.09.2009року про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_6, 19.06.2004р.н., відповідно до акту нарахування заборгованості по аліментах, згідно виконавчого листа №2-4434 виданого 22.10.2004р. Тернопільським міськрайонним судом заборгованість ОСОБА_1 по аліментах станом на 01.01.2009р. складає 9910,02грн.

Таким чином в силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставина встановлена вказаним рішенням суду доказуванню не підлягає, а отже факт існування заборгованості станом на 01.01.2009р по не сплаті аліментів ОСОБА_1 встановлено, чим спростовуються твердження скаржника про сплату ним аліментів у вказаний період, крім того станом на день розгляду скарги судом, скаржником не представлено жодної квитанції про сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, 19.06.2004р.н.

Відповідно до розрахунку заборгованості №24506 від 05.05.2018 р. у боржника ОСОБА_1 станом на 01.05.2018 р. наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 70730,39 грн.

Здійснюючи розрахунок заборгованість державний виконавець діяв відповідно до ч.4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» ,згідно якої виконавець щомісячно обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Також, враховуючи, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець згідно ч.9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанови про тимчасові обмеження боржника у праві: виїзду за межі України; керування транспортними засобами; користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; полювання.

Як зазначає ЄСПЛ в рішенні «ОСОБА_7 проти України» (заява N 40450/04):

«51. Суд повторює, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

52. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу ( 994_535 ) (див., серед інших джерел, згадане вище рішення у справі ОСОБА_2.) 980_223 …..

53. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (див. рішення у справі "Бурдов проти Росії", N 59498/00, ECHR 2002-III). Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування (див. рішення у справі "Райлян проти Росії" (Raylyan v. Russia), N 22000/03, п. 31, від 15 лютого 2007 року).

54. Суд також повторює, що саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (див. згадане вище рішення у справі ОСОБА_2; рішення у справі "Ромашов проти України"(Romashov v. Ukraine), N 67534/01, від 27 липня 2004 року; у справі "Дубенко проти України" (Dubenko v. Ukraine), N 74221/01, від 11 січня 2005 року; та у справі "Козачек проти України" (Kozachek v. Ukraine), N 29508/04, від 7 грудня 2006 року).»

Згідно ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті чи вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Відтак аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що скаржником ОСОБА_1 не надано жодних належних та допустимих доказів порушення його прав, саме як боржника у виконавчому провадженні, а враховуючи, що виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути предявлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі, головний державний виконавець Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 діючи відповідно до вимог чинного законодавства та в межах своїх повноважень, винесла постанову про відкриття виконавчого провадження, здійснила розрахунок заборгованості та винесла постанови про тимчасові обмеження боржника у праві: виїзду за межі України; керування транспортними засобами; користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; полювання.

Враховуючи, що ході розгляду скарги, посилання скаржника ОСОБА_1 щодо порушення його прав винесенням рішень і вчиненням дій державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №53909354, не знайшло свого підтвердження, тому підстав для задоволення скарги немає, натомість, як вбачається із вищенаведеного, ОСОБА_1 ухиляється від обовязку утримувати свою неповнолітню дитину ОСОБА_6, 19.06.2004р.н., не виконуючи покладені на нього зобовязання рішенням суду, тому суд розцінює подання скарги скаржником ОСОБА_1, як дії, що мають ознаки зловживання процесуальним правом, з метою уникнення виконання покладених на нього зобовязань.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії Головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяОСОБА_8