Справа № 346/2286/18
Провадження № 2/346/1365/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Бирич Н.В.

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сідлищенської сільської ради Коломийського району, про визнання права на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько, ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати, ОСОБА_3 Після їх смерті відкрилася спадщина за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був померлий ОСОБА_2 Вказує, що прийняла спадщину після смерті батьків, та є єдиним спадкоємцем їх майна, оскільки інших спадкоємців немає. Звернувшись до нотаріуса, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовну заяву підтримує в повному обсязі, та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Сідлищенської сільської ради, Сідлищенська сільська рада не заперечує проти позовних вимог.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2, про що було видано свідоцтво про право на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 14 січня 1987 року НОМЕР_2 (а.с.10).

Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 - голова домогосподарства та ОСОБА_3 - дружина, що підтверджується довідкою Сідлищенської сільської ради № 23/02-34 від 22 січня 2018 року (а.с.14).

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних, а тому будинковолодіння належало всім його членам на праві спільної сумісної власності по 1/2 частині. Однак частки у майні колишнього колгоспного двору не виділені.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що в Книзі реєстрації смертей цього ж дня складено відповідний актовий запис за № 2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 (а.с.7). Після його смерті спадщину в рівних частинах прийняли дружина та дочка померлого : ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Сідлищенської сільської ради № 23/02-34 від 22 січня 2018 року (а.с.14).

26 квітня 2011 року померла ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей складено відповідний актовий запис за № 6, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 (а.с.6). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вказане будинковолодіння. З метою оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.17).

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є належно обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 328, 392 ЦК України та керуючись ст.ст. 247 ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя Бирич Н. В.