Постанова

Іменем України

06 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 308/8517/16-ц

провадження № 61-3267св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Закарпатська обласна кредитна спілка «Бескид»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Бисаги Т. Ю., Куштана Б. П., та касаційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2017 року у складі судді Фазикош О. В. та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Бисаги Т.Ю., Куштана Б.П.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року Закарпатська обласна кредитна спілка &q?ка;Бескид&q?ре; (далі - ЗОКС «Бескид») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги ЗОКС «Бескид» обґрунтовувала тим, що 21 жовтня 2013 року між нею та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 800-13, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі цілі на загальну суму 70 000,00 грн із розрахунку 25 % річних від суми залишку кредиту строком на шістдесят місяців до 21 жовтня 2018 року, на умовах щомісячного погашення кредиту за встановленим графіком та сплатою відсотків за користування кредитом. Із метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором, 21 жовтня 2013 року між позивачем і ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 укладені договори поруки № 800А-13, №800Б-13, № 800В-13 та № 800Г-13, за умовами яких останні зобов'язувалися перед позивачем солідарно з ОСОБА_4 відповідати за виконання обов'язку згідно з умовами кредитного договору. Відповідачі за вказаними договорами належним чином не виконували взяті на себе зобов'язання, з 31 червня 2014 року сплата за кредитом припинилася, на вимогу позивача сплатити заборгованість вони не реагували. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, станом на 15 серпня 2016 року відповідачі мають заборгованість у розмірі 107 967,75грн, у тому числі: 69 993,44 грн. ? заборгованість за тілом кредиту; 37 974,31 грн. ? заборгованість за відсотками за користування кредитом.

На підставі наведеного, позивач просив стягнути солідарно із відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 21 жовтня 2013 року у розмірі 107 967,75 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 1 619,52 грн.

ОСОБА_4 та його представник позов не визнали, мотивуючи це тим, що ЗОКС «Бескид» на момент видачі кредиту не мала діючої ліцензії на видачу кредитів, а мала лише ліцензію на прийняття вкладів. Позивачем у справі не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 дійсно є членом цієї спілки, а також той факт, що ЗОКС «Бескид» дійсно мала власні кошти, які залучала, як депозити, та з яких у подальшому виданий кредит.

ОСОБА_7, представник ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 позову не визнали, мотивуючи це тим, що позовна заява у частині стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 є такою, що не підлягає задоволенню із урахуванням положень частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України) у зв'язку із припиненням поруки за законом.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2017 року позов ЗОКС «Бескид№ задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як солідарних боржників, на користь ЗОКС «Бескид» заборгованість за кредитним договором від 21 жовтня 2013 року №800-13 у розмірі 107 967,75 грн, у тому числі: 69 993,44 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 37 974,31 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ЗОКС «Бескид» судові витрати у розмірі 1 619,52 грн. В іншій частині позовних вимог про стягнення заборгованості солідарно з поручителів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання щодо поверненню кредиту та процентів за його користування належним чином не виконував, останній платіж за договором ним було здійснено 30 червня 2014 року, тому позивач відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту. Позовні вимоги до поручителів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про їхню солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням є безпідставними, оскільки позивачем із урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України пропущено строк пред'явлення вимоги до них. Вимог позивача в частині стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором з боржника та поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є обґрунтованими, оскільки строк дії договір поруки від 21 жовтня 2013 року №800А-13 та №800Б-13 не закінчився.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року апеляційні скарги ОСОБА_5, а також ОСОБА_6, в інтересах яких діє ОСОБА_9 задоволено частково. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2017 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором у розмірі 107 967,75 грн та 1 619,52 грн судових витрат змінено. Стягнуто на користь ЗОКС «Бескид» солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором у розмірі 107 967,75 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 69 993,44 грн, заборгованості за процентами у розмірі 37 974,31 грн. Стягнуто на користь ЗОКС «Бескид» солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором у розмірі 107 967,75 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 69 993,44 грн, заборгованості за процентами у розмірі 37 974,31 грн. Стягнуто на користь ЗОКС «Бескид» з ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на відшкодування сплаченого судового збору по 539,84 грн з кожного.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що підстав для припинення поруки за договорами поруки від 21 жовтня 2013 року, №800А-13 та №800Б-13 укладених із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не має, оскільки строк дії цих договорів не закінчився. Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення солідарно з поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суми заборгованості за кредитним договором є помилковим, оскільки умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

У січні 2018 року ОСОБА_5 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати рішення суду апеляційної інстанції у частині стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором від 21 жовтня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову у цій частині відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не правильно застосував до спірних правовідносин частину четверту статті 559 ЦК України. Оскільки кредитор протягом шести місяців із дня настання строку виконання щомісячного зобов'язання з погашення кредитної заборгованості не пред'явив вимог до поручителів, то порука є припиненою. Крім цього, апеляційний суд, змінивши рішення суду першої інстанції у частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, вийшов за межі позовних вимог.

У січні 2018 року ОСОБА_6 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2017 року та на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Касаційна скарга ОСОБА_6 мотивована тим, що оскільки у суді першої інстанції заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягали з огляду на те, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту, то суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення місцевого суду, вийшов за межі своїх повноважень, чим порушив норми процесуального права.

Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 у цій справі та витребувано матеріали справи.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 у цій справі та витребувано матеріали справи.

У березні 2018 року ЗОКС «Бескид» подала відзиви на касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у яких зазначила, що касаційні скарги є безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству, у них не наведено підстав для скасування рішення судів попередніх інстанцій.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги ОСОБА_5, ОСОБА_6 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 21 жовтня 2013 року між ЗОКС «Бескид» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № 800-13, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 70 000,00 грн зі сплатою 25 % річних за користування кредитом, із кінцевим терміном повернення до 21 жовтня 2018 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором між ЗОКС «Бескид» та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 21 жовтня 2013 року укладені договори поруки №800А-13, №800Б-13, №800В-13 та №800Г-13, відповідно до умов яких останні зобов'язувалися перед позивачем солідарно з ОСОБА_4 відповідати за виконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідачі своїх зобов'язання належним чином не виконували, внаслідок чого станом на 15 серпня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 107 967,75 грн, із яких 69 993,44 грн - заборгованість за кредитом; 37 974,31 грн - заборгованість за процентами.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

У пунктах 2.3 договорів поруки від 21 жовтня 2013 року, укладених із ОСОБА_5 та ОСОБА_6, передбачено строк дії договору поруки 96 місяців (8 років), тобто до 21 жовтня 2021 року.

Пунктами 4.1 договорів поруки від 21 жовтня 2013 року, укладених із ОСОБА_5 та ОСОБА_6, передбачено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обов'язку за основним договором, кредитор звертається з письмовою вимогою до поручителя про виконання цього обов'язку, де зазначає заборговану суму.

Звертаючись до боржника та поручителів із листами-претензіями та досудовими вимогами у листопаді 2014 року, травні 2015 року та липні 2016 року позивач, відповідно до пунктів 4.1 вказаних договорів поруки, зазначав про наявність простроченої заборгованості та необхідність її погашення. При цьому позивач не вимагав дострокового повернення частини позики, що залишилася, як це передбачено частиною другою статті 1050 ЦК України, а отже, не змінював строку виконання основного зобов'язання.

Суд першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 несуть солідарну відповідальність з ОСОБА_4 за кредитним договором від 21 жовтня 2013 року, оскільки строк дії договорів поруки № 800А-13 та № 800Б-13 від 21 жовтня 2013 року не закінчився.

У зв'язку з наведеним, доводи ОСОБА_5 у касаційній скарзі про припинення поруки на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України є безпідставними, так як мотивовані обчисленням шестимісячного строку для пред'явлення кредитором вимоги, тоді як такий строк встановлений у договорі поруки.

Щодо солідарного стягнення заборгованості із ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно зазначити таке.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом пунктів 3.2 договорів поруки від 21 жовтня 2013 року, укладених із ОСОБА_5 та ОСОБА_6, поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає за зобов'язаннями боржника у повному обсязі, тобто повернення кредиту, виплату відсотків за його користування, сплату додаткових відсотків.

У той же час умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що нормами закону та умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, суд апеляційної інстанції, частково скасовуючи рішення суду першої інстанції, дійшов правильного висновку про те, що підстави для стягнення солідарно з поручителів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суми заборгованості за кредитним договором відсутні.

Доводи заявників у касаційних скаргах про те, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення, вийшов за межі позовних вимог, є безпідставними, оскільки апеляційний суд вирішив тільки ті вимоги, про які заявляв позивач.

Інші доводи касаційних скарг зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій ? без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 червня 2017 року та рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик