Справа № 390/1747/18
Провадження № 2/390/921/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Пасічника Д.І.,

при секретарі - Рац М.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в жовтні 2018 року звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, після вивчення документів, нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину не зможе, оскільки правовстановлюючий документ, у зв'язку з припиненням існування колгоспного двору, оформлений не відповідно до чинного законодавства, а тому звертається до суду для вирішення даного питання.

Представник позивача та позивач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву в якій позовну заяву підтримали в повному обсязі, просили позовну заяву задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просив розглядати справу без його участі позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив задовольнити позовну заяву повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 лютого 1990 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Оситнязької сільської ради народних депутатів Кіровоградського району Кіровоградської області видано свідоцтво про право власності на будівлю згідно якого житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_2, який належить колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2, що підтверджується архівною довідкою ОКП КООБТІ № 50056, виданою 11.10.2018 року та дублікатом зазначеного свідоцтва виданого 08 жовтня 2018 року в.о. старости Оситнязького старостинського округу.

На час видачі вказаного свідоцтва її мати - ОСОБА_4 проживала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_3, виданим 04 лютого 1970 року Оситнязьким бюро ЗАГС Кіровоградського району Кіровоградської області.

Згідно довідки (витягу з погосподарської книги) від 08 жовтня 2018 року за даними погосподарського обліку, станом на 15 квітня 1991 року в будинку були зареєстровані: ОСОБА_2; ОСОБА_4; ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 16 лютого 2018 року виконавчим комітетом Великосеверинівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис № 10.

Позивач, як спадкоємець за заповітом та першої черги за законом, у відповідності до ст. 1217, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1223, 1261 ч. 1 ст. 1268, ч.ч. 1-2 ст 1269 ЦК України прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Кіровоградської районної державної нотаріальної контори. Окрім неї є ще спадкоємці першої черги за законом - це чоловік спадкодавиці ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_3, але вони від спадщини відмовилися на користь позивача.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 1058/02-31 від 23 жовтня 2018 року встановлено, що державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під номером АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки позивачем був наданий нотаріусу документ, що посвідчує право на колгоспний двір, тоді як діючим законодавством такий об'єкт спадкового майна відсутній і водночас у позивача немає правовстановлюючого документа на житловий будинок. За таких обставин нотаріус дійшла висновку, що свідоцтво про право на спадщину на спадковий житловий будинок не може бути видане, оскільки житловий будинок обліковується за колгоспним двором головою якого є ОСОБА_2.

Відповідно до спадкової справи № 49/2018 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 встановлено, що після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 Кіровоградської районною днк 24.04.2018 року на підставі заяви № 140 ОСОБА_1 було заведено спадкову справу № 49/2018 та 23.10.2018 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом за р. № 2-525 ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 6,7300 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Оситнязької сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області. Чоловік спадкодавця - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від обов'язкової частки у спадщині та від спадщини відмовився на користь ОСОБА_1. Син спадкодавця - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовився від спадщини на користь дочки спадкодавця - ОСОБА_1. Інших спадкоємців немає.

Згідно висновку про вартість майна вартість спадкового житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами складає 56400,00 гривень, відповідно вартість 1/3 його частки, на яку претендує позивач складає 18800,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Відповідно до ст. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно з підпунктом «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Відповідно до абзацу 2 підпункту «г» цього ж пункту постанови Пленуму на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Крім цього, на підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 120 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) були виключені у зв'язку з прийняттям Закону України "Про власність". Отже, в даному випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого був чоловік померлої ОСОБА_4, належить будинок, розташований по АДРЕСА_2 не відповідає чинному законодавству.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інші колишній члени колгоспного двору не скористалися своїм правом на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору, а тому спадкування житлового будинку має відбутися на загальних підставах, тобто житловий будинок має успадкувати позивач, як спадкоємець, що прийняв спадщину.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування, слід задовольнити.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного ст.ст. 15, 16, 328, 380, 382, 392, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 200, 235, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2), про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями під АДРЕСА_2, в порядку спадкування після ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя «підпис»

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області Д.І. Пасічник