ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/4550/17

Головуючий у першій інстанції - Цибенко І.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/14/18

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/14/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарями - Шкарупою Ю.В., Зіньковець О.О.

сторони: позивач - ОСОБА_2,

відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 січня 2018 року (місце ухвалення - м. Чернігів, дата складання повного тексту - 09.02.2018) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування та догляд спадкодавця,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування та догляд спадкодавця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2013 році ОСОБА_5 захворів на рак, у зв»яку з чим потребував постійного догляду, лікування та турботливого ставлення. Лікування останнього потребувало значних грошових витрат, які оплачувались виключно позивачем у справі. Через тяжку хворобу ОСОБА_5 потребував лікування за кордоном, супроводжувала якого ОСОБА_2 користуючись послугами авіа-перельотів, що потягло за собою додаткові витрати на придбання квитків на літак, проживання в готелі м. Тель-Авів, купівлю ліків, а також лікування в Ізраїлі, послуги лікарів, обстеження, та користування медичними послугами медичної мережі «Добробут». Позивач неодноразово зверталась до відповідачів у справі надати грошову допомогу в лікуванні їх батька, однак останні відмовлялись.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, після чого відкрилась спадщина на належне йому майно спадкоємцями якого є відповідачі - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно заповіту померлого все своє майно він залишив відповідачам в рівних частинах.

В позові позивач посилається, що відповідачі зобов»язані відшкодувати понесені ОСОБА_2 витрати на лікування їх спільного батька, та з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, в позові просила стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 980 635, 26 грн з кожного витрат понесених ОСОБА_2 на лікування батька, та стягнути з відповідачів понесені витрати на сплату судового збору.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.01.2018 позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 231194, 58 грн з кожного в рахунок понесених витрат на лікування та догляд померлого ОСОБА_5 В задоволенні позову в іншій частині - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі по 1290, 60 грн з кожного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди першої інстанції виходив з того, що відповідачі як спадкоємеці майна померлого зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені позивачем на лікування та догляд батька.

Не погоджуючись частково з вказаним рішенням суду сторони подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати частково рішення місцевого суду від 30.01.2018, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрат на утримання, догляд та лікування ОСОБА_5 в сумі 89 531, 86 грн.

За доводами скарги, під час прийняття рішення судом було неповно встановлено обставини, що мають значення для справи. Не погоджуються з стягнутою судом сумою, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 1232 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов»язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Вважають, що кошти витрачені за проживання в готелі в сумі 995,00 дол. США, що становить 25 273,00 грн, за оренду автомобіля на загальну суму 17 809,86 грн, не можуть бути стягнуті з відповідачів, оскільки не відносяться до витрат, які визначені ст. 1232 ЦК України. Заявники у скарзі посилаються, що суд прийшов до помилкового висновку про стягнення витрат на придбання квитків на суму 63 762,00 грн, разом з тим ОСОБА_2 придбала квитки на загальну суму 62677,00 грн, та заявники не оспорюють відшкодування вартості на суму 16 228,00 грн, а 46 449,00 грн не мають бути віднесені до розумних витрат на утримання, догляд, лікування та є особистими витратами позивача. ОСОБА_2 було надано належні докази понесених нею витрат на утримання, догляд та лікування ОСОБА_5 в сумі 372 857, 30 грн, а тому суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідачів 462 389, 16 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати частково рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.01.2018 в частині відмови у задоволенні позову, та ухвалити нове рішення у цій частині, яким стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 по 769 383, 06 грн з кожного в рахунок понесених витрат на лікування померлого ОСОБА_5 Стягнути з відповідачів понесені судові втрати.

Доводи скарги зводяться до того, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення витрат за лікування в ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» (клініка «Лісод») та за лікування в клініці Тель-Авіва в повному обсязі незаконним та необґрунтованим, таким, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, судом неповно та неправильно встановлено обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, неподання доказів з поважних причин та не взяття до уваги доказів, які містяться в матеріалах справи.

У скарзі посилається, що кошти, які просить стягнути з відповідачів, були особистою власністю позивача, сплачувались нею особисто за лікування ОСОБА_5, проведення діагностування хворого, медичні аналізи, проведення консультацій, оренда автомобіля в Ізраїлі для пересування з хворим, проживання в іншій країні, переліт з хворим. На кошти, які були сплачені за лікування самим ОСОБА_5 позивач не претендує, та жодних вимог на них не заявляє.

ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги відповідачів посилаючись на те, що витрати позивача на сплату оренди автомобіля, готельного номеру та квитків на літак були обумовлені тим, що їх батько на той час перебуваючи на лікуванні в Ізраїлі, за станом здоров»я пересуватись сам не міг, йому потрібен був постійний догляд.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просять відмовити в задоволенні її апеляційної скарги. В обґрунтування посилаються на надмірне стягнення судом з відповідачів витрат на утримання, догляд та лікування померлого батька. Матеріали справи містять копії рахунків, які не містять підпису позивача, та складені не українською мовою, та прийняті до уваги судом першої інстанції. Зазначають, що під час перетинання кордону ОСОБА_2 повинна була задекларувати готівку в іноземній валюті, натомість матеріали справи не містять таких відомостей, що свідчить про неналежність на праві власності позивачу коштів.

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, та залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що сторони у справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, та спадкоємцями.

По справі встановлено, що з 2013 року ОСОБА_5 хворів на онкологічне захворювання, у зв»язку з чим проходив лікування у різних лікувальних установах.

Згідно договору № 11197/36586 про надання платних медичних та інших послуг від 05.04.2013 укладеного між ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» та ОСОБА_5 згідно якого Виконавець надає Пацієнтові узгоджені з ним платні послуги у власному медичному закладі - Лікарні Сучасної Онкологічної Допомоги «Лісод», які останній зобов»язується прийняти та сплатити. У разі потреби до надання послуг Пацієнтові можуть бути залучені треті особи (медичні заклади чи лікарі) (а.с. 21-22 том 1). Згідно Додатку 1 від 05.04.2013 до вказаного договору, особою, яка має право отримувати інформацію про стан здоров»я пацієнта, та/або здійснювати фінансові розрахунки з Виконавцем від імені Пацієнта, згідно з умовами цього договору є ОСОБА_4 (а.с. 23 том. 1).

Відповідно до виписного епікризу з медичної карти Лікарні ізраїльської онкології «Лісод» ОСОБА_5 з 19.10.2015 по 23.10.2015 перебував на лікуванні у хірургічному відділенні (а.с. 18-19 том 1).

З виписки медичної карти Лікарні ізраїльської онкології «Лісод» ОСОБА_5 з 09.11.2015 по 18.11.2015 був госпіталізований у відділення хіміотерапії (а.с. 16-17 том 1).

Згідно довідки директора медичної клініки Комплекс Ассута «Тор Epert Center TA» Тель-Авіва, в періоди з 30.04.2013 - 06.05.2013, 13.07.2013 - 18.07.2013, 29.09.2013 - 04.10.2013, 12.11.2013 - 23.11.2013, 17.05.2014 - 22.05.2014, 19.07.2014 - 23.07.2014, 20.10.2014 - 24.10.2014, 07.02.2015 - 12.02.2015 ОСОБА_2 супроводжувала свого батька ОСОБА_5 на обстеження та лікування в клініку м. Тель-Авіва. З 16.10.2015 по 18.10.2015 ОСОБА_2 разом з чоловіком приїжджала у клініку за отриманням біоматеріалу батька, оскільки батько був вже не транспортабельним. Всі рахунки по лікуванню батька були оплачені ОСОБА_2 (а.с. 202 - 203 том 2).

Матеріали справи містять довідки видані Міжнародними авіалініями України про придбання авіаквитків в авіакомпанії «Міжнародні Авіалінії України», та використання їх у відповідні дати (а.с. 205, 211, 217 том 2).

У підтвердження витрат на утримання, догляд та лікування ОСОБА_5 позивачем до матеріалів справи додано:

1) за лікування в ТОВ «Мед ікс-рей Інтернешнл Груп» ( клініка «Лісод») на загальну суму 13144, 22 грн, що підтверджується рахунком фактурою МХ-0045680 від 08.10.2015, квитанцією № 45680 від 08.10.2015(а.с. 179-181 том 2), рахунком фактурою ЛС-0027738 від 08.10.2015, квитанцією № 27738 від 08.10.2015 (а.с. 182-183 том 2); рахунком фактурою МХ-0045864 від 09.10.2015, квитанцією № 45864 від 09.10.2015 (а.с. 185-187 том 2); рахунком фактурою ЛС-0027840 від 09.10.2015, квитанцією № 27840 від 09.10.2015 (а.с. 188-190 том 2); рахунком фактурою ЛС-0027951 від 09.10.2015, квитанцією № 27951 від 09.10.2015 (а.с. 191-193 том 2);

2) за лікування в клініці Тель-Авіва на загальну суму 81 519,51 грн та складаються:

-10,984,00 шейкелі, що становить 73 934,66 грн, що підтверджується інвойсом IR28803 від 08.02.2015 (а.с. 95 том 1) та випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с. 52 том 3),

-2 186,00 шейкелі, що становить 7584,85 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с. 51 том 3).

3) сплата за проживання в готелі у сумі 995,00 дол. США, що становить 25 273,00 грн, що підтверджується квитанцією від 07.02.2015 (а.с. 44 том 1) та випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с. 52 том 3);

4) витрати за придбання авіаквитків на загальну суму 63 762 грн та підтверджується роздруківками маршрутних листів «Міжнародні авіалінії України» (а.с. 26, 27, 28, 29,30, 31 том 1) та виписками по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с. 9,17, 42, 43, 48, 52 56 том 3), а також згоджується з довідками «Міжнародні авіалінії України» ( а.с. 205, 211 том 2);

5) витрати за оренду автомобіля у сумі 17 809,86 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с. 40, 41, 42, 48, 50 том 3);

6) витрати на придбання ліків в аптеці на суму 260 880, 58 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с. 52 том 3), довідкою Комплекс Ассута «Тор Epert Center TA» № 1092 про ввезення ліків на територію України від 07.05.2013. Всього на суму 462389, 16 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки витрати на лікування та догляд ОСОБА_5 були здійснені частково ОСОБА_2, задоволенню підлягають вимоги, які підтверджені належними та допустимими доказами, є розумними та необхідними, в межах трьохрічного строку.

Рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачами в частині задоволених позовних вимог щодо витрат на оренду автомобіля, на придбання квитків на ім»я пасажира ОСОБА_2 та проживання в отелі, які вони вважають є особистими витратами позивача.

Позивачем ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції оскаржується в частині не задоволених вимог.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, за наслідками прийшов до висновку, що судом першої інстанції обставини справи з"ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, суд правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють, та прийшов до правильного висновку щодо задоволення частини вимог, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правильних висновків суду в цій частині не спростовують, проте висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення частини позовних вимог щодо витрат на лікування на суму 19550 доларів США є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, таким чином апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною п»ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким згідно із частиною другою статті 1220 цього Кодексу є день смерті особи.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України), а лише обмежує його право на розпорядження спадщиною.

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Обов'язковою умовою покладення на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення.

Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, Другою Чернігівською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа (а.с.187-215 том 4).

З даних спадкової справи вбачається, що сторони у визначений законом строк звернулися із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається з матеріалів справи, сторона позивача ОСОБА_2 довела, що саме вона понесла витрати на лікування та догляд батька, що підтверджується за лікування в ТОВ «Мед ікс-рей Інтернешнл Груп» ( клініка «Лісод») на загальну суму 13144, 22 грн, що підтверджується рахунком фактурою МХ-0045680 від 08.10.2015, квитанцією № 45680 від 08.10.2015 ( том 2 а.с. 179-181), рахунком фактурою ЛС-0027738 від 08.10.2015, квитанцією № 27738 від 08.10.2015 (том 2 а.с. 182-183); рахунком фактурою МХ-0045864 від 09.10.2015, квитанцією № 45864 від 09.10.2015 (том 2 а.с. 185-187); рахунком фактурою ЛС-0027840 від 09.10.2015, квитанцією № 27840 від 09.10.2015 (том 2 а.с. 188-190); рахунком фактурою ЛС-0027951 від 09.10.2015, квитанцією № 27951 від 09.10.2015 (том 2 а.с. 191-193); за лікування в клініці Тель-Авіва на загальну суму 81 519,51 грн та складаються: 10984,00 шейкелі, що становить 73 934,66 грн що підтверджується інвойсом IR28803 від 08.02.2015 (том 1 а.с. 95) та випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (том 3 а.с. 52); 2 186,00 шейкелі, що становить 7584,85 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (том 3 а.с. 51); витрати на придбання ліків в аптеці на суму 260 880, 58 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (том 3 а.с. 52 на звороті), довідкою Комплекс Ассута «Тор Epert Center TA» № 1092 про ввезення ліків на територію України від 07.05.2013 .

Витрат за придбання авіаквитків на загальну суму 16228,00, які придбані на ім»я ОСОБА_5, кошти на придбання яких були перераховані з рахунків та карток ОСОБА_2.(а. с. 205 т. 2).

З такими висновками суду першої інстанції погодились відповідачі, та не оспорюють вказані витрати, про що також зазначено в апеляційній скарзі, що в силу ст. 367 ЦПК України не є предметом апеляційного перегляду.

Проте, відповідачі не погоджуються з висновками суду щодо задоволення вимог в частині витрат за придбання авіаквитків на суму 46449,0 грн, які придбані на ім»я ОСОБА_2, як вбачається зазначені витрати підтверджуються роздруківками маршрутних листів «Міжнародні авіалінії України» (том 1 а.с. 26, та а.с. 26 на звороті та а.с. 27, 28, 29, 30, 31) та виписками по картковому рахунку ОСОБА_2 (том 3 а.с. 9, 17, 42, 43, 48, 52, 56 на звороті), а також узгоджується з довідками «Міжнародні авіалінії України» (том 2 а.с. 205, 211, 217), таким чином висновки суду в цій частині є обґрунтованими та не спростовуються доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З врахуванням наведеного не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги щодо допущеної помилки судом першої інстанції в частині зазначення вартості квитків на суму 63742,00 грн, оскільки суд в мотивах чітко визначив, які суми підлягають стягненню, з урахуванням наданих доказів, які судом першої інстанції визначені з урахуванням періодів лікування, необхідності супроводу ОСОБА_5 до місяця лікування, та з врахуванням проведення витрат саме з карток та рахунків позивача ОСОБА_2

Відповідно до даних вартість квитків складає 16228,0 грн (квитки придбані з картки ОСОБА_2 на ім»я ОСОБА_5.) + 35483,0 грн + 11331,0 грн (квитки придбані на ім»я ОСОБА_2 з урахуванням періодів лікування) = загальна сума 63042,0 грн (том 2 а.с. 205, 211, 217).

Не спростовують правильних висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в частині задоволення позовних вимог по сплаті за проживання в готелі у сумі 995,00 дол. США, що становить 25 273,00 грн, що підтверджується квитанцією від 07.02.2015 (том 1 а.с. 44) та випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (том 3 а.с. 52); витрати за оренду автомобіля у сумі 17 809,86 грн, що підтверджується випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (том 3 а.с. 40, 41, 42, 48 на звороті, 50) та відповідно засвідченим перекладом зазначених витрат (а.с.221-230 т. 4).

На спростування вказаних доказів відповідачами не надано належних і допустимих доказів, як не надано посилання на наявність таких доказів, крім того не спростовано, що ці витрати були розумними з точки зору їхнього розміру та відсутня була необхідність у їх здійсненні, оскільки суд задовольняючи частково заявлені позовні вимоги у зазначеній частині взяв до уваги періоди лікування, наявність платіжних документів, дані що кошти були витрачені саме з карток та рахунків, які належали позивачу, а доводи щодо відсутності потреби у супроводженні померлого ОСОБА_7, не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються наданою оригіналом довідки про супровід до лікувальної установи (а.с. 202-203 т. 2).

В свою чергу, із поданих відповідачами заперечень вбачається, що відповідачі визнають, як факт лікування, так і потребу у такому лікуванні за кордоном, у лікувальній установі, яку за життя визначив померлий ОСОБА_5

З врахуванням наведеного висновки суду першої інстанції про не задоволення вимог в частині щодо витрат на лікування на суму 19550 дол. США у клініці, є не обґрунтованими.

Як вбачається з наданого оригіналу довідки (а.с. 202-203 том 2), рахунки по лікуванню батька були сплачені саме ОСОБА_2, під час розгляду справи в суді було надано оригінали зазначених документів та їх засвідчений переклад (а.с.211-215 том 3).

Крім того, відповідно до даних довідки TOP ASSUTA (а.с. 161 том 3), саме екземпляр рахунку з підписом платника залишається у клініці, а інший зберігається у клієнта, таким чином зазначені рахунки, хоча і містять дані щодо зазначення ОСОБА_5, проте містять дані щодо сплати саме цих коштів ОСОБА_2, та містять дані щодо визначення, яке саме медичне обслуговування було надано згідно даних рахунків інвойсів.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 в цій частині є обґрунтованою, позовні вимоги в частині визначення витрат підлягають збільшенню та стягненню з спадкоємців витрати на суму 19550 доларів США, що по курсу НБУ на день постановлення рішення становить 503721,5 грн, разом з тим суму стягнення слід визначити у резолютивній частині рішення з урахуванням допущеної судом помилки при визначенні вартості авіаквитків.

Проте, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, в частині не задоволення вимог щодо стягнення коштів в сумі 23000 дол. США, які згідно перекладу є боргом (а.с. 223-224 том 3), та не можуть бути віднесені до витрат на лікування, оскільки даний рахунок не містить даних, що саме ці витрати можна віднести до витрат на лікування чи догляд, крім того допитаний свідок ОСОБА_8, яка є дружиною померлого, засвідчила, що саме ці кошти в сумі 23000 дол. США були сплачені самим ОСОБА_5 (а.с. 128 том 3), зазначені обставини в належний спосіб не спростовані.

З врахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2, що 05.04.2013 між ОСОБА_5 та ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп», був укладений договір № 11197/36586 про надання платних медичних послуг, та Додатком № 1 від 05.04.2013 до договору про надання платних медичних послуг та інших послуг, уповноваженою особою, яка має право отримувати інформацію про стан здоров»я ОСОБА_5 та/або здійснювати фінансові розрахунки з ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» та надані рахунки на суму 447 3112,34 грн, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції в частині не задоволених вимог.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про оплату зазначених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 рахунків. З врахуванням наведеного висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог про стягнення коштів по рахунках, які не підтверджені квитанціями є обґрунтованими, крім того не спростовані і висновки суду про оплату частини рахунків самим ОСОБА_5 за рахунок власних коштів, як не прийняті до уваги докази на підтвердження витрат на лікування і здійснені чоловіком позивачки, за відсутності відповідних вимог до суду першої інстанції, з врахуванням наведеного є безпідставними посилання в апеляційній скарзі на не задоволення вимог з врахуванням перерахованих коштів її чоловіком ОСОБА_2

Не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі і доводи, щодо проведення витрат на значно більшу суму ніж заявлено у позові, з врахуванням потреби сплати за попередні курси хіміо-терапії, часткового визнання позову відповідачами та відсутності в матеріалах справи доказів про сплату зазначених витрат самим ОСОБА_5

Оскаржуючи рішення суду в частині не задоволених вимог, позивач, як підставу для задоволення позову в повному обсязі, посилається на обставини проведення самого лікування, яке не заперечують відповідачі, проте доводи викладені в апеляційній скарзі, щодо проведення заявлених витрат, окрім задоволених судом першої інстанції, не підтверджені належними та допустимими доказами, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням вище викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині визначення розміру відшкодування понесених витрат на лікування та догляд померлого ОСОБА_5 та судового збору, збільшивши розмір понесених витрат на лікування та догляд померлого з відповідачів на користь ОСОБА_2 з 231194,58 грн до 503001,5 грн з кожного. В іншій частині рішення суду є законним та обгрунтованим.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пункту 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 задовольняється частково, з відповідачів слід стягнути пропорційно до задоволених вимог у повернення судового збору за розгляд справи в суді першої по 2040,00 грн та апеляційної інстанції по 1980,00 грн, виходячи з максимального розміру судового збору, який підлягав сплаті на момент звернення до суду з позовом та апеляційною скаргою.

Крім того, підлягає стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави не доплачений за апеляційну скаргу судовий збір, відповідно до п. 4 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи оскарження рішення суду в частині на суму 89531,86 грн, а саме по 288,5 грн з кожного

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, ст. 376 ч. 1 п. 4, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 30 січня 2018 змінити в частині визначення розміру відшкодування понесених витрат на лікування та догляд померлого ОСОБА_5 та судового збору, збільшивши розмір стягнутих з ОСОБА_3 (адреса реєстрації : АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) витрат з 231194,58 грн до 503001,5 грн з кожного та судового збору з 1290,6 до 2040,00 грн з кожного.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса реєстрації : АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави недоплачений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі по 288,50 грн з кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса реєстрації : АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_4 (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) по 1980,00 грн з кожного в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.12.2018.

Головуючий Судді :