Справа № 202/3311/18
Провадження №2/202/1717/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 серпня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у червні 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 вересня 2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, після укладення якого її прізвище ОСОБА_2. Під час перебування у шлюбі у неї з відповідачем народилися спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, 29 листопада 2014 року народженні, які після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею.

Зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного. Сторони разом не проживають та не ведуть спільного господарства протягом тривалого часу, можливості зберегти сімю не має, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та дітей.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зазначивши, що спір щодо поділу майна та місця проживання дітей відсутній. Просила не змінювати прізвище після розірвання шлюбу.

Просила відстрочити сплату судового збору до прийняття судом рішення по справі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та, як наслідок, розірвання шлюбу, спір щодо місця проживання дітей та поділу майна відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 28 вересня 2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області між ОСОБА_2 та ОСОБА_5було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 667, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 232969, виданим 28 вересня 2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

В шлюбі у сторін народилися спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 30.01.2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 130, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 422968, виданим 30.01.2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, а також ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що 09 грудня 2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1410, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 516357, виданим 09.12.2014 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Також, встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки протягом тривалого часу, з цього ж часу сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе. Діти після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, спір з цього приводу та щодо поділу майна у сторін відсутній.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сімї є різниця інтересів, відсутність взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дітей відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2018 року, ОСОБА_1 відстрочено сплату судового збору за позовною заявою ОСОБА_1І до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі704 грн. 80 коп., встановленому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою.

Керуючись ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2)про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1(дошлюбне прізвище ОСОБА_5), зареєстрований 28 вересня 2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 667, які мають спільних дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4- розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, на користь держави704 грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар