Справа № 438/721/18
Номер провадження № 2-сз/438/13/18
У Х В А Л А

22 грудня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та зняття з реєстрації,-

встановив:

ОСОБА_1 подано у суд заяву про повернення судового збору у справі №438/721/18. В обгрунтування заяви зазначає, що при подачі позовної заяви нею та позивачем ОСОБА_2 було сплачено судовий збір в більшому розмірі ніж встановлено законом, а саме в сумі 1409,60 грн. Тому просить повернути їй судовий збір в розмірі 704,80 грн.

У судове засідання заявник ОСОБА_1, оповіщена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, не зявилася.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді справи.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи №438/721/18, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволені заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч.5 ст.7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787. Згідно п.5 вказаного Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Законом України «Про судовий збір» передбачено вичерпний перелік підстав для повернення судового збору, зокрема, п.1 ч.1 ст.7 передбаченого, що сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Як вбачається із поданої заяви, заявник ОСОБА_1 стверджує, що нею був спрлачений судовий збір в більшому розмірі ніж встановлено законом та просить повернути переплачену суму в розмірі 704,80 грн.

Судом встановлено із матеріалів справи №438/721/18, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, та зняття з реєстрації.

Ухвалою судді від 26.06.2018 позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено без руху з підстави встановленої ч.4 ст.177 ЦПК України, а саме позивачами не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивачам ухвалою було роз»яснено, що абз.2 ч.6 ст.6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80 грн.

Суддею в ухвалі від 26.06.2018 було встановлено, що позов поданий до суду двома позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також те, що позивачами заявлено дві вимоги немайнового характеру, однак до позовної заявидодано оригінал квитанцій про сплату судового збору позивачем ОСОБА_1 на суму 704,80 грн., що суперечило вимогам закону України «Про судовий збір».

На виконання вищевказаної ухвали від 26.06.2018 другим позивачем ОСОБА_2 було сплачено судовий збір на суму 704.80 грн., що стало підставою для відкриття провадження у цивільній справі №438/721/18 та ухвалення рішення від 16.10.2018, яким позов позивачів задоволено частково.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає доцільним відмовити у задоволенні заяви про повернення судового збору, оскільки не знаходить законних підстав для повернення судового збору, так як судовий збір у розмірі 704,80 грн. був сплачений позивачем ОСОБА_1 при подачі позовної заяви, та ОСОБА_2 у розмірі 704,80 грн. на виконання ухвали від 26.06.2018 про залишення позовної заяви без руху. Крім цього, суд звертає увагу, що сплачений позивачами розмір судового збору у сумі 1409,60 грн. цілком відповідає вимогам абз.2 ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного, керуючисьст.7 Закону України «Про судовий збір», суд -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Т. Слиш