Провадження № 22-ц/801/154/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гриневич В.С.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 рокуСправа № 127/11379/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області Гриневичем В.С.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Гандурської Н.І., в якому просив визнати договір доручення удаваним правочином.

Позов обґрунтований тим, що влітку 2011 року, зв'язку з важким матеріальним становищем позивач вирішив продати належний йому автомобіль. Через оголошення в пресі він знайшов покупця - відповідача ОСОБА_4, який запропонував з метою економії коштів укласти договір купівлі-продажу, шляхом укладення договору доручення. Досягнувши всіх істотних умов договору, зокрема щодо ціни та передачі автомобіля, позивач отримав від покупця обумовлену суму - 20600,00 гривень, про що була сторонами складена розписка. Після цього ОСОБА_3 17.06.2011 року в нотаріальному порядку оформив на ім'я відповідача довіреність на розпорядження автомобілем. З того часу позивач автомобілем не користується і його доля йому невідома. Звертаючись до суду з таким позовом, він не просить визнати за ним право власності на автомобіль, який йому юридично і так належить, а просить визнати удаваним договір доручення, оформлений у вигляді довіреності удаваним правочином, під яким приховано договір купівлі-продажу автомобіля - «Форд фієста» 1984 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідач не заперечував обставин, викладених в позові. Повідомив, що на даний час автомобіль у нього не зберігається, оскільки проданий особі, прізвища якої він не пам'ятає.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, на неповне з'ясування обставин справи, просив його скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та третя особа правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшов до такого висновку.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання правочину удаваним.

Такий висновок суду є правильним та відповідає встановленим обставинам справи на підставі доказів, яким суд дав вірну правову оцінку та нормам матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2011 року позивач надав відповідачу нотаріально посвідчену довіреність, відповідно до умов якої останній набув право розпоряджатися автомобілем «Форд фієста» 1984 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1.

Сутність та правова природа загально-цивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За ч.3 ст.244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч.1 ст.237 ЦК України).

Довіреність є одностороннім правочином, оскільки для виникнення, припинення або зміни цивільних прав і обов'язків достатньо волевиявлення однієї сторони.

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України). Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажом транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року №1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Відчуження транспортних засобів здійснюється лише у письмовій формі та з відповідним оформленням договору купівлі-продажу і після зняття їх з реєстраційного обліку, а також отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), що передбачено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних для них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (зі змінами). Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Відповідно до п.8 зазначеного Порядку правомірність придбання транспортного засобу підтверджується лише вказаними в ньому документами, серед яких довіреність не значиться.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Згідно із ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України позивач, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, має довести: 1) факт укладання правочину, що за його думкою є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

Довіреність від 17.06.2011 року, а також розписка від тієї ж дати, на які посилається позивач, не відповідають вимогам зазначених норм закону і не є правовим оформленням переходу права власності на спірний автомобіль. У відповідача на підставі виданої власником транспортного засобу генеральної довіреності виникли права і обов'язки зазначені у змісті цієї довіреності, а саме, керування та розпорядження транспортним засобом, проте не виникло право власності на автомобіль. Довіреність від 17.06.2011 року не скасована, автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, зареєстрований за позивачем і належить йому на праві власності, що не заперечувалась сторонами у справі.

Посилання на довіреність від 17.06.2011 року, як на удаваний правочин, з метою приховання договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем як на підставу позову є необґрунтованими. Видачу довіреності повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності. Отже, в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником та відповідачем не укладався і підстав для визнання договору удаваним немає.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи та перевіривши і оцінивши докази, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.367, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало