ПОСТАНОВА

Іменем України

05 вересня 2018 року м. Кропивницький

справа № 405/1264/14-ц

провадження № 22-ц/781/1366/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Єгорової С.М., Кіселика С.А.

за участю секретаря Бодопрост М.М.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1, представник адвокат ОСОБА_2

заінтересована особа державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 квітня 2018 року у складі судді Драного В.В. у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3.

Зазначала, що державним виконавцем винесена постанова від 21 листопада 2017 року про стягнення з неї виконавчого збору у розмірі 18797 грн. 51 коп. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця в разі якщо боржником, в установлений для цього строк, рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання виконавчого документу. Дії державного виконавця, а саме: відкриття виконавчого провадження, направлення запитів, винесення постанови про арешт майна боржника, які не призвели до фактичного стягнення коштів за виконавчим документом про стягнення заборгованості, не були достатньою підставою для стягнення виконавчого збору з боржника. В період з 09 січня 2018 року вона перебувала на лікуванні, тому отримавши 05 січня 2018 року постанову про стягнення виконавчого збору не мала змоги вчасно подати скаргу.

Просила визнати причини пропуску строку оскарження поважними, поновити строк для оскарження постанови, визнати дії державного виконавця Пісної В.С. незаконними та скасувати постанову ВП № 47696553 від 21 листопада 2017 року про стягнення виконавчого збору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 квітня 2018 року у задоволенні скарги відмовлено. Суд дійшов висновку, що права ОСОБА_1 порушені не були, оскільки державний виконавець, при винесенні постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах наданих повноважень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановлену з порушенням норм чинного законодавства, постановити нову ухвалу про задоволення скарги в повному обсязі. Зазначає, що виконавче провадження було закрите на підставі довідки ПАТ «Західінкомбанк» про відсутність заборгованості за виконавчим документом. В даному випадку державним виконавцем фактично не вживалось жодних заходів щодо примусового стягнення кредитної заборгованості, а довідка про відсутність заборгованості перед ПАТ «Західінкомбанк» вказує лише на те, що право вимоги за даним зобов?язанням було продано банком на відкритих торгах фізичній особі, і на сьогоднішній день вона має заборгованість перед іншою особою. Цей факт суд оцінив, як виконання судового рішення, яке фактично таким не було. На виконання судового рішення з її боку не було вчинено жодних дій, які б вказували на виконання нею судового рішення. Ці факти в сукупності з іншими матеріалами виконавчого провадження підтверджують відсутність фактичного стягнення заборгованості з боржника, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про стягнення з неї виконавчого збору.

Апеляційне провадження відкрито 23 липня 2018 року (а.с.90), справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 21 серпня 2018 року (а.с.102), за клопотанням представника заявника розгляд справи відкладено.

Відзив на апеляційну скаргу від державного виконавця не надійшов.

В засіданні апеляційного суду представник заявника підтримав доводи апеляційної скарги. Державний виконавець, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи під розписку (а.с.124), в засідання апеляційного суду не прибув, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

У справі, яка переглядається, установлено, що 30 січня 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда на виконання рішення суду від 23 липня 2014 року видав виконавчий лист № 405/1264/14-ц про стягнення зОСОБА_1Д на користь ПАТ «Західінкомбанк» заборгованості в сумі 187975 грн.07 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на належний боржнику житловий будинок з надвірними спорудами, визначивши спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення публічних торгів за початковою ціною, встановленою на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с.42-43).

За заявою стягувача 29 травня 2015 року державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, боржнику надано строк добровільно виконати до 04 червня 2015 року (а.с.44). В звязку з невиконанням боржником рішення суду добровільно у встановлений строк державний виконавець прийняв 09 червня 2015 року постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.75).

21 листопада 2017 року закінчено виконавче провадження в звязку з відсутністю боргу за виконавчим документом (а.с.53-55).

Постановою державного виконавця від 21 листопада 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у сумі 18797 грн.51 коп., в постанові також зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» (а.с.4).

Не погоджуючись з винесенням державним виконавцем зазначеної постанови, 22 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м.Кіровограда , який видав виконавчий лист, зі скаргою в порядку ЦПК України, у якій просила визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору незаконними, а постанову від 21 листопада 2017 року скасувати.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини. Розгляд справи судом, до юрисдикції якого її розгляд не відноситься, є порушенням положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такий правовий висновок викладено ОСОБА_4 Палатою Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц, провадження № 14-166цс18 , а також у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 307/1451/15-ц, провадження № 14-177цс18 ОСОБА_4 Верховного Суду звертає увагу, що з набранням чинності статтею 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» з 05 жовтня 2016 року така категорія справ, зокрема, оскарження постанови про стягнення виконавчого збору, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно зі ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених ст..255 цього Кодексу.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись п.4 ч.1 ст.374, п.1 ч.1 ст.255, ст.ст.377,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково .

Скасувати ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 02 квітня 2018 року. Закрити провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: державний виконавець Подільського відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Розяснити ОСОБА_1, що скарга про визнання дій незаконними та скасування постанови про стягнення виконавчого збору підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 вересня 2018 року.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.М.Єгорова

ОСОБА_5