Справа № 727/5616/18
Провадження № 2-о/727/136/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складi:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарi ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за заявою ОСОБА_2, де заінтересованими особами виступають приватний нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_5, де заінтересованими особами виступають приватний нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4, звернувся до суду із заявою, уточнивши вимоги заяви в червні 2018 року, про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши в заяві, що його рідний дядько ОСОБА_6 склав заповіт від 10.11.2017 року, який посвідчений секретарем Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №109, відповідно до якого призначив його спадкоємцем частини свого майна.

Вказав, що в заповіті заповідач допустив помилку у написанні його «по батькові» та його «року народження», а саме: замість «Діонізович» вказано «Деонізійович» та замість дати народження «09.07.1969 р.н.» вказано «09.07.1970 р.н.».

Заявник стверджує, що на даний час внести зміни до заповіту та виправити помилку не можливо, оскільки заповідач ОСОБА_6 27.12.2017 року помер.

Зазначає, що в свідоцтві про народження його по батькові записано «Деонізійович» та дата народження «09.07.1969», його батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Відповідно до свідоцтва про шлюб його батьків, імя його батька вказано ОСОБА_10.

У свідоцтві про смерть його батька зазначено ОСОБА_10.

Заявник вказує, що у його військовому квитку, його по батькові записано «Деонизович», а паспорт громадянина України видано на імя «Волошенюк Анатолій Діонізович» українською мовою та «Волошенюк Анатолий Дионизиевич» російською мовою.

Стверджує, що заповіт укладався у його відсутності та без будь-яких документів, які посвідчують його особу, тому було допущено розбіжності у написанні його «по батькові» та його «року народження». Вказані помилки унеможливлюють йому оформили спадкові права.

На основі викладеного, просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме заповіту від 10.11.2017 року в частині виданого на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, вимоги заяви просить задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, однак спрямувала до суду заяву, посвідчену секретарем Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якої просить розглянути справу без її участі, заяву про встановлення факту визнає та не заперечує проти винесення рішення про її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що рідний дядя заявника ОСОБА_6 10.11.2017 року склав заповіт, який посвідчений секретарем Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №109, відповідно до якого заповів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде йому належати на день його смерті і на що, він за законом матиме право (а.с.4).

Заповідач ОСОБА_6 в заповіті помилково зазначив по батькові заявника «Деонізійович» замість «Діонізович» та його дату народження «09.07.1970 р.н.» замість «09.07.1969 р.н.»

Відповідно до копії свідоцтва про народження №350444 (а.с.5) ОСОБА_5 народився 09 липня 1969 року, батько ОСОБА_8 та мати ОСОБА_9.

Згідно з повторним свідоцтвом про народження батька заявника №891399 (а.с.6), прізвище, імя та по батькові вказано ОСОБА_8.

Згідно копії свідоцтва про одруження батьків заявника серії ІІ-АГ №269309 (а.с.7) від 23.04.1969 року прізвище, ім'я, по-батькові батька заявника вказане - ОСОБА_10.

13.11.1995 року помер батько заявника ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ №007105 (а.с.8).

Відповідно до військового квитка НК №5810463, виданого 06.07.1988 року (а.с.9), прізвище, імя та по батькові заявника зазначено російською мовою ОСОБА_11.

Згідно з паспортом громадянина України серії КР №027888, виданого Путильським РВ УМВС України в Чернівецькій області 25.03.1996 року (а.с.10), прізвище, імя та по батькові заявника українською мовою зазначено ОСОБА_2 та російською мовою - ОСОБА_12.

Як вбачається з копії наданого заявником посвідчення серії УБД №139690 (а.с.11) прізвище, імя та по батькові заявника вказано ОСОБА_2.

Відповідно до ч.5 ст.1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час внести зміни до заповіту.

Судом встановлено, що на даний час внести зміни до заповіту не можливо, оскільки заповідач ОСОБА_6 27.12.2017 року помер.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним той факт, що заповіт від 10.11.2017 року в частині, який виданий на імя «ОСОБА_5, 09.07.1970 р.н.» належить заявнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, а вказані в ньому розбіжності створюють йому перешкоди в оформленні спадкових прав.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту належності ОСОБА_5 заповіту необхідно для усунення перешкод у реалізації його права на оформлення спадщини.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за можливе встановити факт належності заявнику ОСОБА_5 правовстановлюючого документу, а саме заповіту від 10.11.2017 року в частині, що виданий на імя «ОСОБА_5, 09.07.1970 р.н.», посвідченого секретарем Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №109.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.4, 13, 76, 81, 89, 247, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Вимоги заяви ОСОБА_2, де заінтересованими особами виступають приватний нотаріус ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, правовстановлюючого документу, а саме заповіту від 10 листопада 2017 року в частині, що виданий на імя «ОСОБА_5, 09.07.1970 р.н.», посвідченого секретарем виконкому Лукавецької сільської ради Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_7 та зареєстрованого в реєстрі за №109.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: