Справа №173/2656/18
Провадження №2/173/1304/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю відповідача - ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2018 року до суду звернувся позивач ОСОБА_2, з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_1.

05.11.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 17.12.2018 року.

30.11.2018 року відповідачем ОСОБА_1В,. подана зустрічна позовна заява до ОСОБА_2В,. про стягнення аліментів.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області 03.12.2018 року зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду і з первісною позовною заявою

17.12.2018 року проведене підготовче судове засідання.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

В судовому засіданні 17.12.2018 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення

Згідно заявлених позовних вимог за первісною позовною заявою позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 24 травня 2017 року виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 24 травня 2017 року він уклав шлюб з відповідачкою по справі, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5.

В період шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2018 року, хоч вони продовжують проживати разом. З цього часу вони спільне господарство не ведуть та спільного бюджету не мають.

Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між ними, наявність діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім'ю через що в них часто виникали конфлікти, що негативно впливало на її психологічний стан та психологічний стан дитини.

Відповідач подала зустрічну позовну заяву згідно якої просила стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини та стягнути аліменти на її утримання до досягнення сином трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Подану зустрічну позовну заяву обґрунтовує тим, що на час пред'явлення позову між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо матеріального утримання дитини. Її матеріальне становище не дозволяє самостійно утримувати дитину та себе до досягнення дитиною трирічного віку, що й стало причиною звернення до суду.

В судове засіданні позивач за первісною позовною заявою не з'явився. Подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Стосовно позовних вимог за зустрічною позовною завою відзиву суду не надав, заяви про визнання позовних вимог не подав, будь-яких пояснень не надав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги за первісною позовною заявою визнала. Згодна на розірвання шлюбу. Строк для примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище ОСОБА_3. Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів підтримала в повному обсязі за підставами, викладеними в позовній заяві. Також пояснила, що її чоловік має двох дітей від першого шлюбу, яким матеріально допомагає. Чи стягненні з нього аліменти на їх утримання їй не відомо.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов'язані із розірванням шлюбу та надання матеріального утримання на дитину та дружину до досягнення дитиною трирічного віку

Судом встановлено, що 24 травня 2017 року укладений шлюб між сторонами, який був зареєстрований виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5 що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

В період спільного проживання у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини.

Судом встановлено, що шлюбні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання сторони припинили з жовтня 2018 року, що підтверджується сторонами.

Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті протилежних поглядів на сімейне життя, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, сторони не підтримують шлюбні відносини та обоє настоюють на розірванні шлюбу. З чого суд робить висновок, що у сторін було достатньо часу для прийняття зваженого рішення про продовження перебування в шлюбі. За даних обставин суд вважає за можливе прийняти рішення про розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.

Дане рішення приймається судом у відповідності із способом захисту обраним позивачем та передбаченим нормами Сімейного кодексу України.

Після розірвання шлюбу суд відповідно до прохання відповідачки, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_3

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Враховуючи вину обох із сторін у розірванні шлюбу, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у відповідності повинні бути покладені на позивача . Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, на думку суду повинні бути покладені на відповідача.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою про стягнення аліментів суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що на даний час, сторони спільно не проживають та судом приймається рішення про розірвання шлюбу між ними. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку надає, але не регулярно . За таких обставин знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із подружжя в матеріальному забезпеченні дитини. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини відповідно до способу захисту, обраному позивачкою та який передбачений нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенціїї ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини.

Відповідач до суду не з'явився та доказів того, працює він чині не надав. Проте відповідач є особою працездатного віку та на думку суду може надавати допомогу на утримання дитини.

За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача аліменти в частці від прибутку відповідача . Так як позивач просить стягнути аліменти саме в такий спосіб.

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, враховує, що на утриманні відповідача перебуває ще двоє неповнолітніх дітей, тому вважає за можливе стягнути аліменти в на утримання сина в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів в даному розмірі з урахування обов'язку матері матеріально утримувати дитину на думку суду буде необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини даного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась із зустрічною позовною заявою до суду з позовом про стягнення аліментів 30.11.2018 року. Тому аліменти на утримання дитини, суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період.

Також суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Так як відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Так як позивачка має дитину, якій не виповнилось три роки, суд приходить до висновку, що позивачка має право на отримання аліментів від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на дружину, суд враховує всі вищенаведені обставини, а також те, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та керуючись принципом розумності вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 1409.60 грн., так як позивачем, яка звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів відповідно до ЗУ «Про судовий збір» заявлено дві позовні вимоги.

На основі ст. 110, 112, 84, 180, 182, 183, Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково

Шлюб, зареєстрований 24 травня 2017 року виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 5 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: вул. Луганське шосе м Єнакієве Донецької області, фактично проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_1

Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2. зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

Понесені судові втрати по сплаті судового збору в с умі 704 грн., 80 коп., за позовними вимогами про розірвання шлюбу покласти на позивача: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: вул. Луганське шосе м Єнакієве Донецької області, фактично проживаючим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: вул. Луганське шосе м Єнакієве Донецької області, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2. зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 листопада 2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: вул. Луганське шосе м Єнакієве Донецької області, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2. зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дружини до досягнення сином - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 30 листопада 2018 року і до 18 травня 2020 року, тобто до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішення суду в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: вул. Луганське шосе м Єнакієве Донецької області, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір на користь держави в сумі 1409.6 грн., за позовними вимогами про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 22.12.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 22.12.2018 року

Оприлюднене 22.12.2018 року

Рішення набирає законної сили 22.01. 2019 року