Справа № 626/2277/18
Провадження № 2/626/861/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

20.12.2018 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого- судді Константинова Д.С.,

за участі секретаря Краєвої А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" (далі АТ КБ "Приватбанк") до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "ПриватБанк" звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.10.2011 року у розмірі 77161,58 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви б/н від 19.10.2011 року, ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 8000,00 грн.

Відповідач підтвердив свою згоду не те, що підписана заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві.

При укладаннi Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договiр, умови якого встановленi однiєю iз сторiн у формулярах або iнших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цiлому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх договірних зобовязань, АТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31.07.2018 року складає 85899,74 грн., від якої віднімається сума у розмірі 12888,71 грн., яка була стягнута рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 16.11.2016 року. Таким чином сума заборгованості, яку просить стягнути позивач з відповідача, становить 73011,03 грн., а також сума штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,0 грн. і сума штрафу (процентна складова) у розмірі 3650,55 грн.

В судове засідання представник позивача не зявився, відповідно до поданої заяви просить розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Представник відповідача за договором адвокат ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій позов не визнала і просила розглянути справу без її участі.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та АТ КБ "Приватбанк" уклали договір б/н від 19.10.2011 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 8000,00 грн.

Відповідач підтвердила свою згоду не те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та "Тарифами Банку" складає між нею та банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати згідно умов.

У зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, станом на 31.07.2018 року ОСОБА_2 позивач нарахував заборгованість по кредиту у сумі 85899,74 грн. За вирахуванням суми 12888,71 грн., яка стягнута за рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 16.11.2016 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» із ОСОБА_2 за цим же кредитним договором, позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 77161,58 грн., яка фактично складається із заборгованості по відсоткам, пені і штрафам.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з вимогами кредитного договору (п.1.1.3.2.2) у разі порушення умов договору, ОСОБА_1 має право вимагати дострокове виконання боргових зобов'язань. Позивач, використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку за рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року. Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги .

Таким чином кредитний договір припинив свою дію з дати направлення вимоги про дострокове погашення кредиту. Оскільки кредитний договір припинив свою дію, то у кредитора відсутні підстави для стягнення відсотків, пені і штрафів після дати направлення вимоги про дострокове припинення кредиту, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено..

З моменту ухвалення рішення Красноградським районним судом Харківської області 16.11.2016 року, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобовязань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину- площину виконання судового рішення. Ці правовідносини врегульовані спеціальним законом Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно положень абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за Кредитним договором (нарахування і отримання яких можливо лише у разі стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса, згідно положень абзацу 3 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ № 5).

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В оцінці застосування наведених норм права ОСОБА_4 Верховного Суду зробила висновок, викладений у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження №14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), згідно з яким, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги, згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов переконання, що, звернувшись до Красноградського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який задоволено у повному обсязі та стягнуто на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у сумі 12888,71 грн., позивач реалізував своє право на пред'явлення вимоги в порядку частини другої статті 1050 ЦК України, чим змінив строк виконання в повному обсязі кредитного зобов'язання відповідача. З огляду на те, що АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовною заявою про стягнення кредитної заборгованості, тобто пред'явив до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, у позивача припинилося право нараховувати проценти за кредитом, після чого позивач не вправі здійснювати нарахування таких процентів, пені і штрафів.

Оскільки вимог про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України банк не заявляв, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (частина перша ст. 13 ЦПК України), тому у задоволенні даного позову слід відмовити.

Судові витрати по справі у сумі 1762 грн. відшкодовуються за рахунок позивача, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-81,141,264-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборговваності за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги. в 30 денний строк з дня його проголошення.

Суддя