Справа № 442/5348/17
Провадження № 4-с/442/54/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.,

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі скаргу ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб : старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправними дії державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про стягнення виконавчого збору,-

встановив :

07.08.2018 року заявник звернувся до суду із скаргою в якій просив : визнати постанову старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження ВП №56751281, від 18.07.2018 року протиправною та скасувати, як і постанову про стягнення виконавчого збору від 18.07.2018 року.

В обґрунтування заявленої скарги вказує на те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження отримана ним 24.07.2018 року. Така винесена на підставі виконавчого листа №442/5348/17, виданого Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області з відповідним змістом.

Так як судові рішення ухвалені проти декількох відповідачів ( Комунальне підприємство « Туристичний комплекс « Дрогобич», Комунальне підприємство « Дрогобицький ринок» та голови комісії реорганізації КП « Туристичний комплекс « Дрогобич» ОСОБА_1Є.), не визначено, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або не зазначено, що обовязок чи право стягнення є солідарним.

Зазначає, що він не чинив та не чинить стягувачу жодних перешкод у користуванні спірним майном, доступ до такого є безперешкодним, оскільки така будівля використовується за функціональним призначенням цілодобовий готель та оренда нежитлових приміщень.

У постанові про відкриття провадження його - боржника ОСОБА_1 зазначено як голову комісії з реорганізації КП « Туристичний комплекс « Дрогобич». Однак станом на момент ухвалення судових рішень, а також на момент винесення оскаржуваної постанови він не виконує обовязки голови комісії з реорганізації КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», він виконує обовязки голови ліквідаційної комісії, що вбачається з рішення сесії Дрогобицької міської ради та публічного доступу у Єдиному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Вважає, що такими діями старшого державного виконавця порушено його права у виконавчому провадженні.

17.08.2018 року від представника заявника ОСОБА_4 надійшли додаткові пояснення про те, що 02.08.2018 року Верховним Судом прийнято ухвалу про відкриття касаційного провадження, витребування цивільної справи та зупинення виконання рішення суду, в якому зазначено, що постанова Апеляційного суду Львівської області від 26.04.2018 року не підлягає примусовому виконанню. На адресу державного виконавця скеровувалась заява про те, що жодних перешкод стягувану у користуванні приватною власністю, шляхом надання безперешкодного доступу до приміщень загального користування, з урахуванням дотримання техніки безпеки, санітарно-епідеміологічних норм, пожежної безпеки для убезпечення від нещасних випадків не створюється.

27.08.2018 року від заінтересованої особи ОСОБА_5 надійшло письмове заперечення на скаргу через безпідставність. Твердження про відсутність перешкод є неправдивими, такі перешкоди чиняться протягом двох років, про що свідчать порушені кримінальні провадження.

Представник заявника ОСОБА_4 скаргу підтримала з мотивів викладених у такій. Вимоги просила задоволити.

Державний виконавець Фурдига В.О. заперечив проти задоволення скарги через безпідставність. Пояснив, що вжив всіх дій для виконання рішення суду, підстав для відмови у відкритті провадження на момент її винесення не було. У скарзі просив відмовити.

Представник заінтересованої особи Попів ОСОБА_6 заперечила проти задоволення скарги через безпідставність. Просила у скарзі відмовити.

Дослідивши матеріали скарги, з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у скарзі.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, що відноситься до судового контролю за виконання судових рішень, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

18.07.2018 року з приводу примусового виконання вказаного виконавчого листа старшим державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження ВП56751281 з приводу виконавчого листа №442/5348/17, виданого 13.06.2018 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області про зобовязання КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», КП «Дрогобицький Ринок» та голову комісії з питань реорганізації КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні приватною власністю кімнатами 16,17 на майдані Шевченка,1, м. Дрогобичі Львівської області, шляхом надання безперешкодного доступу до приміщень загального користування на майдані Шевченка,1, м. Дрогобич Львівської області, з урахуванням дотримання техніки безпеки, санітарно-епідеміологічних норм, пожежної безпеки для убезпечення від нещасних випадків. Боржником зазначено голову комісії з реорганізації Комунального підприємства «Туристичний комплекс «Дрогобич» ОСОБА_1, а стягувачем ОСОБА_3.

Такий зміст виконавчого листа та вимоги вказані у постанові про відкриття провадження відповідають як змісту постанови Апеляційного суду Львівської області від 26.04.2018 року так і його резолютивній частині, за яким було видано три виконавчі листа. Відтак твердження представника заявника про те, що ОСОБА_1 не може бути боржником по даному виконавчому провадженні не заслуговують на увагу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 21 квітня 1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV в редакції чинній на час винесення оскаржуваної постанови).

Статтею 8 Закону №606-XIV передбачено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (п. 1 частини другої статті 11 Закону №606-XIV).

Згідно із положень статті 17 Закону №606-XIV, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Абзацом 2 частини другої статті 11 Закону №606-XIV визначено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною другою статті 25 Закону №606-XIV встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Твердження представника заявника, з приводу того, що 02.08.2018 року Верховним Судом прийнято ухвалу про відкриття касаційного провадження, витребування цивільної справи та зупинення виконання рішення суду, не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження прийняту більш раніше в часі ніж прийняття відповідного рішення зупинення виконання такого рішення суду. Адже, такі обставини є підставою для зупинення рішення суду по якому здійснюється примусове виконання, що й взято до уваги Верховним Судом.

За такого правового врегулювання та з урахуванням встановлених судом обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, мотиви наведені у скарзі не є підставами для виключення можливості відкриття виконавчого провадження на час вчинення такого рішення. Так зазначено, що державним виконавцем в ухвалі про відкриття виконавчого провадження невірно зазначено боржника, не відповідає дійсності, оскільки виконується виконавчий лист відповідного змісту, який постановою про відкриття провадження лише прийнято до виконання, а тому підстави для задоволення вимог в цілому відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 81, 259-261, 353-355, 447-453 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження",суд, -

постановив :

В задоволенні скарги ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб: старшого державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправними дії державного виконавця, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник, якому повна ухвала не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з часу вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хомик А.П.