Справа № 214/881/15-ц
2/214/625/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Печарник З.І.,

за участю: відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_1,

представника третьої особи за зустрічним позовом ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_3, територіальне відокремлене безбалансове відділення І типу №10003/0448 філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», про визнання удаваним кредитного договору в частині розрахунків у доларах США, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з первісним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в 315 804,02 грн., з яких сума заборгованості за кредитом 288 704,72 грн., сума заборгованості за відсотками - 27 099,36 грн. та стягнути судовий збір у розмірі 3 158,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.05.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0307/0507/71-244, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 24 000 дол. США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік строком з 03.05.2007 року по 02.05.2022 року.

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого Позивач за первісним позовом набув права вимоги по даному кредитному договору.

Оскільки відповідач за первісним позовом зобовязання за кредитним договором своєчасно не виконує, кредит та нараховані проценти, не сплачує, у звязку із заборгованість за Кредитним договором, станом на 19.11.2014 року, складає: 315 804,02 грн., з яких: прострочена заборгованість 288 704,72 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 27 099,36 грн., яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача в примусовому порядку.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання удаваним кредитного договору в частині розрахунків у доларах США. В якому просить суд: визнати удаваним п.1.1. кредитного договору №0307/0507/71-244 від 03.05.2007 року і п.1 іпотечного договору №0307/0507/71-244-Z-1 від 03.05.2007 року укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» в частині надання кредиту у доларах США та зобовязанні виражені в доларах США припиненими та стягнути на його користь судові витрати.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог вказав, що 03.05.2007 року він уклав із АТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», кредитний договір на отримання кредиту у сумі 24 000 дол. США для придбання 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 У забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору був укладений іпотечний договір №307/0507/71-244 №0307/0507/71-244- Z-1 на житлову трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. Під час укладення, як кредитного так і іпотечного договору, банк повинен був надати кредит у доларах США, проте як зясувалось банк провів розрахунок у безготівковій формі у гривневому еквіваленті - 121 200 грн. За таких умов укладений сторонами кредитний договір в частині визначення валюти кредитування як долару США є таким, що вчинений для приховання укладення кредитного договору з надання кредиту саме в національній валюті.

Ухвалою Cаксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 22.01.2018 року цивільну справу за первісним та зустрічним позовом прийнято до розгляду у загальному провадженні та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 10.05.2018 року витребувано з Територіального відокремленого безбалансовового відділення І типу №10003/0448 філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» копію кредитної справи ОСОБА_3

Ухвалою суду від 28.08.2018 року повторно витребувано з Територіального відокремленого безбалансовового відділення І типу №10003/0448 філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» копію кредитної справи ОСОБА_3

Протокольною ухвалою суду від 16.10.2018 року закінчено проведення підготовчого судового засідання, справу призначено до судового розгляду.

Представник ПАТ "Дельта Банк" у судове засідання не зявився, надала заяву про розгляду справи без її участі, в якій позовні вимоги за первісним позовом підтримує, просить відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_1 в суді зустрічні позовні вимоги підтримав та просив визнати кредитний та іпотечний договори удаваними, у задоволенні первісного позову просив відмовити.

Згідно з письмовим відзивом на первісний позов ОСОБА_1 зазначив, що позов ПАТ «Дельта Банк» є необґрунтованим, оскільки банк при укладенні з ним кредитного та іпотечного договорів не надав його у доларах США, а лише шляхом грошового перерахунку у гривнях на рахунок відділення Ощадбанку суму кредитної заборгованості ОСОБА_3 перед відділення Ощадбанку, що в свою чергу підтверджує факт удаваного правочину.

Представник третьої особи - Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 судовому засіданні щодо вирішення спору покладався на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3, повідомлена про час, місце розгляду справи у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, надані сторонами та їх представниками, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини.

Так, 03.05.2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № 0307/0507/71-244 (далі-Договір) згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті, у розмірі 24 000 дол.США, з розрахунку 13% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк до 02 травня 2022 року (Т. 1 а.с. 6-14).

У АКБ «ТАС-Комерцбанк» наявні банківська ліцензія від 31 жовтня 1991 року № 69, дозвіл №38-2 від 31.10.1991 року на здійснення операцій з валютними цінностями, що у сукупності є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій (Т.1 а.с. 90-91), згідно із Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

Таким чином, банк мав право здійснювати банківські операції, зокрема, надавати кредити та отримувати грошові кошти на погашення кредитів в іноземній валюті.

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язується здійснювати погашення заборгованості за кредитом договором шляхом внесення коштів на позичковий рахунок щомісяця, через касу Банку згідно Додатку №1 цього Кредитного договору, що є його невідємною частиною.

Згідно з п.п. 1.2, 1.4 кредит надається у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі на підставі заяви позичальника з метою подальшої конвертації суми отриманого кредиту у національну валюту України та перерахування коштів на користь ОСОБА_3 в оплату за договором купівлі-продажу з метою придбання трикімнатної квартири №95 в будинку №14, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Балакіна. Крім того, п.8.1. Кредитного договору, передбачена відповідальність за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та строків сплати процентів за користування кредитом Позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, кількість днів у році приймається 360.

03.05.2007 року ОСОБА_1 було здійснено видачу кредиту згідно договору №0307/0507/71-244 від 03.05.2007 року в сумі 24 000 дол.США (Т.1 а.с. 20).

Також, у п. 10.1 договору зазначено, що підписанням цього договору позичальник свідчить, що він до підписання ознайомився з усіма умовами на яких АКБ «ТАС-Комерцбанк» здійснює кредитування фізичних осіб на цілі не повязані з підприємницькою діяльністю та загальною сукупною вартістю всіх витрат, повязаних з отриманням кредиту в АКБ «ТАС-Комерцбанк», та свідомо обрав умови кредитування, викладені в договорі.

25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк»», ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ПАТ «Сведбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 34-41), у тому числі ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитом №0307/0507/71-244 (Т.1 а.с. 29).

14.02.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було укладено Додатковий договір №1 до Кредитного договору №0307/0507/71-244 від 03.05.2007 року, яким були внесені зміни розміру аутентних платежів а саме з 14.02.2013 року не менше 220,46 дол.США, з 01.06.2013 р. 313,13 дол.США (Т.1 а.с. 15).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

За приписами ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.Проте ОСОБА_1 порушив свої зобовязання, шляхом невиконання суттєвих умов Угоди, що призвело до погіршення стану позивача, як кредитора, та виникнення заборгованості.

Як убачається з доданої до матеріалів справи довідки-розрахунку заборгованості (а.с.28), заборгованість станом на 19.11.2014 року, складає: 315 804,02 грн., з яких: прострочена заборгованість 288 704,66 грн.; прострочена заборгованість за відсотками 27 099,36 грн.

Вказаний розрахунок не спростовано доводами відповідача за первісним позовом, а тому вважається судом обгрунтованим.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 суд зазначає, що частинами 1, 2 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 1, 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, де закріплено, що зміст правочину не має суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками не може суперечити правам та інтересам їх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей; недійсним також є правочин, якщо його недійсність встановлена законом.

Згідно з ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Підпунктом «д» пункту 2 частини 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо).

Із наданого сторонами кредитного договору, а саме п. 10.1 вбачається, що до ОСОБА_1 в письмовому вигляді доведено інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуг з оформлення договору у валюті кредиту ( Т. 1 а.с.13).

Також ОСОБА_1 було письмово попереджено про ризики укладення кредитного договору в іншій валюті, ніж національна, відповідно до застережень, які містяться в кредитному договорі, що зазначені вище.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, змісту заяви ОСОБА_1 про надання кредиту готівкою в сумі 24000 дол.США та його заяви на видачу готівки №615/2, останній отримав кредитні кошти саме в доларах США - у сумі погодженій у самому кредитному договорі, про що свідчить його підпис (Т.2 а.с. 56, 57), що спростовує доводи позивача за зустрічним позовом про ненадання банком грошових коштів в іноземній валюті.

Натомість отримання третьою особою (ОСОБА_3Ю.) коштів у гривневому еквіваленті, відповідає умовам кредитного договору, згідно якого отриманий кредит у доларах конвертується у національну валюту України для перерахування коштів на користь ОСОБА_3 в оплату за договором купівлі-продажу з метою придбання трикімнатної квартири, у звязку зі чим судом не беруться до уваги.

Більше того, протягом тривалого часу ОСОБА_1 виконував умови оспорюваного кредитного договору (даний факт визнано сторонами спору, викладено у тексті позовної заяви), що також свідчить про визнання ним умов оспорюваного правочину.

Твердження позивача за зустрічним позовом щодо удаваності оспорюваного правочину в частині валюти кредитування є недоведеними, спростовуються наведеними вище доказами та встановленими фактами, тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.

Суд звертає увагу на те що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Натомість в суді не доведено, що спірний кредитний договір було укладено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, тому підстав для визнання його удаваним не вбачається, тому в задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити у зв'язку із їх не доведенням належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 3158,04 грн. (Т.1 а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 554, 610, 623, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги первісного позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б9, МФО 380236, , р/р 373980009:

- заборгованість за кредитним договором в розмірі 315 804 (триста п'ятнадцять тисяч вісімсот чотири ) грн. 02 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом 288 704,66 грн.; сума заборгованості за відсотками 27 099,36 грн.;

-судовий збір у розмірі 3 158 (три тисячі сто пятдесят вісім) гривень 04 коп.

У задоволенні позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_3, територіальне відокремлене безбалансове відділення І типу №10003/0448 філії Дніпропетровського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», про визнання удаваним кредитного договору в частині розрахунків у доларах США відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частковою.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.12.2018 року.

Суддя Н.Г. Гринь