Справа № 428/8143/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_1) звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: Україна, АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 96 будинку № 6 по проспекту Космонавтів в місті Сєвєродонецьку Луганської області, посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 № 904 від 03 липня 2018 року. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, зять позивача, ОСОБА_2, який з 2010 року не проживає в спірній квартирі без поважних причин. У звязку із викладеним позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 96 будинку № 6 по проспекту Космонавтів в місті Сєвєродонецьку Луганської області.

В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не зявився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

В судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується копією договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 № 904 від 03 липня 2018 року, копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 129462322, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 03 липня 2018 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 131220464 від 18 липня 2018 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: Україна, АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1.

Згідно із копією довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 09 липня 2018 року № 28744, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку від 09 липня 2018 року, в квартирі, яка розташована за адресою: Україна, АДРЕСА_1, зареєстровані позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, чоловік позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зять позивача (відповідач по справі) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до копії Акту про встановлення факту проживання/не проживання № 895, затвердженого КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» від 09 липня 2018 року, відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_2 з 2010 року. Вказаний акт підписаний представником КП «Єдиний розрахунковий центр м. Сєвєродонецька» та двома сусідами з квартир № 66 та № 93.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з 2010 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 96 будинку № 6 по проспекту Космонавтів в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивач в письмовій заяві просила не стягувати з відповідача на її користь судові витрати, у звязку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 16 418352, таким, що втратив право користування квартирою № 96 будинку № 6 по проспекту Космонавтів в місті Сєвєродонецьку Луганської області.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін