Справа № 495/4154/16-ц
№ провадження 2/495/148/2018
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

14 грудня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В., Асланової Ф.А.,

Справа № 495/4154/16-ц

за участю сторін по справі:

позивача особисто ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Громадського обєднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва обєкта будівництва, та за зустрічною позовною заявою Громадського обєднання громадян «Медик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобовязання відновити будинки та знесення самочинного будівництва,

представник позивача ОСОБА_3 на підставі довіреності,

представник відповідача ОСОБА_4 на підставі довіреності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Громадського обєднання громадян «Медик», про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва обєкта будівництва, та уточнивши свої позовні вимоги 27.06.2017 року, відповідно до ч.3 ст.331, ст.876 ЦК України просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва обєкта будівництва «1У», розташованого за адресою: комплекс будівель та споруд №12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ГОГ «Медик», статут якого зареєстровано Білгород-Дністровським міськрайонним управлінням юстиції 02.08.2006 року було створено протоколом № 1 загальних зборів від 18.07.2006 року.

31.05.2007 року ГОГ «Медик» було надано земельну ділянку на Будацькій косі біля селища Затока Білгород-Дністровського району Одеської області загальною площею 0,2258 га в дострокове користування на умовах оренди на 49 років для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку ГОГ «Медик».

Зазначає, що вже на той час на вказаній вище земельній ділянці знаходилися збудовані будинки на які були відсутні будь-які документи (літ. «31»), (літ. «II»), (літ. «К1» і «ЛІ»), (літ. «Ж1»), (літ.Є 1»). (літ. «ДІ»). (літ. «П»), (літ. «В1»), (літ. «Б1»). (літ.АІ»), (літ. «Я»), (літ. «Ю»), ( літ. «X»), (літ. «Щ»), (літ. «Ш»), (літ. «Ч»), літ. «У»), (літ. «Т»), (літ. «С»), (літ. «Ф»), (літ. «Ц»), (літ. «Б»), (літ. «Р»), (літ. «П»), (літ. «О»), (літ. «Н»), (літ. «М»), (літ. «Л»), (літ. «Ж»), (літ. «К»), (літ. «І»), (літ. «Є»), (літ. Д»), (літ. «Г»), (літ.В»), (літ. «А»), (літ. МІ»), (літ. «Н1 і літ. «М1»), (літ. З»), (літ. «г»), (літ,«д»),( літ. «е»), (літ. «ж»).

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.11.2008 з урахуванням проведеної інвентаризації будинків та складених КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» технічних паспортів, було визнано на них право власності за ГОГ «Медик».

Його дружина ОСОБА_5, брак з якою був укладений 12.06.1992 року була прийнята в члени ГОГ «Медик» в 2007 році, та їй, як члену обєднання, були передані у користування будинки відпочинку під літерами «Д1» та «Є1».

19.01.2009 року розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації за № 31/А-2009 « Про оформлення права власності ГОГ «Медик» на будинки відпочинку, що розташовані на території бази відпочинку «Медик» за адресою: комплекс будівель споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області було оформлено право власності на будинки відпочинку у тому числу під літерами «Д1 та «Є1».

Відповідно до цього рішення ГОГ «Медик» була визначена частина кожного із членів громадського об'єднання.

Відповідно до Статуту членів ГОГ «Медик», що складає частину кожного, частка ОСОБА_5 складала будинки відпочинку під літери «Є1»- 1/100 та літери «Д1» - 5/1000, які використовувалися ОСОБА_5 та ОСОБА_1 для відпочинку.

Усі розходи та членські зноси вносилися від імені його дружини в ГОГ «ОСОБА_6 виключно з коштів, які складали сімейний бюджет. У той час він працював по контракту кордоном.

Восени 2009 року ОСОБА_5 за згодою правління ГОГ «ОСОБА_6 почала реконструкцію дерев'яних будинків під літерами «Д1» та «Є1», але у зв'язку із ветхим станом вимушена була їх знести.

Не маючи заперечень від членів ГОГ «Медик», та з Дозволу правління, в період 2010-2011 роки був збудований двоповерховий будинок відпочинку, якому була присвоєна літера «1У».

01.07. 2011 року ОСОБА_5 померла.

04.01.2012 року він отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті дружини - ОСОБА_5

Будучи зв'язаний контрактом (працею) за кордоном надав ОСОБА_2 довіреність від 27.07.2011 року на право розпорядження майном.

Зловживаючи своїми повноваженнями, ОСОБА_2 надав заяву про прийняття його в члени ГОГ «Медик» замість покійної ОСОБА_5. та став користуватися вказаним будинком відпочинку.

Відповідно до ОСОБА_4 з протоколу загальних зборів членів ГОГ «Медик» від 10.09.2011 р п.4 «Про вибуття та прибуття нових членів, відповідно до протоколу засідання правління ГОГ «Медик» від 08.07.2011» вибула ОСОБА_5, прибув ОСОБА_2

За прийнятим у члени ГОГ «Медик» ОСОБА_2 було закріплено 1/100 частини літери «Є1» та 5/1000 частини літери «Д1».

ОСОБА_1 зазначає, що з метою привласнити його майно та майно його дружини, ОСОБА_2 05.09.2013 року звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво.

Дізнавшись про те, що ОСОБА_2 діє всупереч його інтересам, позивач згідно ОСОБА_4 про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, припинив дію довіреності 27.12.2013 року.

Провадження по даній справі було закрито ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 13.01.2014 року на підставі заяви ОСОБА_2

У подальшому ОСОБА_2 вибув із членів ГОГ «Медик», а на його місце прибув ОСОБА_7. Дані зміни підтверджуються випискою з протоколу загальних зборів членів ГОГ «Медик» від 07.09.2013 року за № 10.

ОСОБА_8, ставши членом ГОГ «Медик» також отримав частину майна громадського обєднання, йому був переданий у користування реконструйований будинок відпочинку під літерою «1У», який має статус «самочинного», замість двох будинків відпочинку №№5,6 літери «Д1» та «Є1», у відповідності до первісних правовстановлюючих документів.

З зазначеного часу ОСОБА_8 зі своєю сім'єю та ОСОБА_2 користується вказаним будинком відпочинку, вносить до обєднання всі необхідні послуги та внески.

29.01.2016 року апеляційним судом Одеської області визнано, що будинок відпочинку під літерою «1У», який знаходиться за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є самочинно збудованим.

Таким чином будинок відпочинку під літерою «1У», який збудовано замість будинків відпочинку №№5,6 під літерами «Д1» та «СІ», є самочинним і відповідно до діючого законодавства не є обєктом права власності ГОГ «Медик», який у свою чергу, позбавлений можливості розпорядження таким майном.

А отже, не будучи будинком з юридичної точки зору, цей об'єкт є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки.

Зважаючи на те, що користувач земельної ділянки (ГОГ «Медик») не заперечував щодо реконструкції будинків відпочину під літерами «Д1» та «Є1» зі зведенням на цьому місці будинку відпочинку під літерою «1У» коштами ОСОБА_5, він як її чоловік та спадкоємець, має право на будівельні матеріали.

12.03.2018 року представник громадського обєднання громадян «Медик» 12.03.2018 року надав до суду зустрічну позовну заяву, у якій вказав про те, що адміністрація обєднання не погоджується з заявленими позовними вимогами.

Так, дійсно рішенням Господарського суду Одеської області від 10.11.2008 року за обєднанням було визнано право власності на вказані будинку відпочинку.

Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 19.01.2009 року за обєднанням було зареєстровано право власності на будинки відпочинку, в т.ч. і на будинки відпочинку літ «Д1» та «Є1».

Згідно довідки № 129 від 20.02.2009 року колишня дружина позивача станом на лютий місяць 2009 року проживала спільно з ОСОБА_2 в будинку №8 по вул. 4-а лінія 6 станції Люсторфської дороги міста Одеси.

Померла вона 01.07.2011 року.

Відповідно до протоколу № 4 від 30.09.2011 року ОСОБА_5 було виключено з членів об'єднання та на її місце був прийнятий ОСОБА_2 Останній, 08.11.2012 року отримав в МБТІ технічний паспорт, з якого вбачається, що він є власником двохповерхневого будинку відпочинку літ. «1У».

В паспорті вказано, що будинок збудований ним самочинно у 2010-2012 роках, а його вартість складає 104531 грн.

Згідно технічного звіту, наявного в матеріалах справи вказано, що ОСОБА_2 збудував будинок відпочинку без узгодженої документації та дозвіл на виконання будівельних робіт не отримував.

На момент обстеження усі будівельні роботи були виконані ним у повному обсязі.

Крім цього, в доданій позивачем до позову копії рішення суду апеляційної інстанції від 29.01.2016 року вказано, що позивач є чоловіком ОСОБА_3, яка представляє його інтереси.

Протиправними діями були знищені належні обєднанню будинки відпочинку літ. «Д1» та літ. «Є1», а на їх місці ОСОБА_2 самочинно був збудований будинок відпочинку літ. «1У».

Крім цього, ОСОБА_1 були порушені строки позовної давності, у звязку з чим, була надана окрема письмова заява до суду про застосування позовної давності та відмову позивачу в задоволенні позову у повному обсязі.

За вказаних вище підстав, представник ГОГ «Медик», просить суд: відмовити позивачу у задоволенні його позову у повному обсязі.

Зустрічний позов задовольнити повністю. Зобовязати ОСОБА_1 відновити будинки відпочинку літ. «Д1» та «Є1», які були розташовані на території комплексу будівель та споруд № 12 Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; зобовязати ОСОБА_2 знести самочинно збудоване нерухоме майно у вигляді будинку відпочинку літ. «1У», розташованого на території комплексу будівель та споруд № 12 Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.06.2018 року, зустрічну позовну заяву Громадського обєднання громадян «Медик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобовязання відновити будинки та знесення самочинного будівництва обєднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до Громадського обєднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва обєкта будівництва.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог заперечував в повному обсязі, просив задовольнити його зустрічні позовні вимоги.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши в якості свідків ОСОБА_6, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 з 12.06.1992 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /т.1 л.с.10/.

Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені по батькові ОСОБА_5 15.05.1997 року змінила своє прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_5 /т.1 л.с.10/.

01.07.2011 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 267867 /т.1 л.с.11/.

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

Так, у відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.01.2012 року, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті його дружини ОСОБА_5 на 1/2 частки земельної ділянки під № 132,138, площею 0,12 га, що розташована на території Овідіопольської селищної ради СК «Прибережний» за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с/рада Овідіопольська, «Прибережний» садівниче об'єднання громадян / т.1 л.с.13/.

На підставі заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.06.2012 року, визнано за ОСОБА_11 право власності на 31/100 домоволодіння № 8, що знаходиться у м. Одесі, 4 ОСОБА_12 станції Люстдорфської дороги, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 01.07.2011 року /т.1 л.с.15/.

ГОГ «Медик», статут якого зареєстровано Білгород-Дністровським міськрайонним управлінням юстиції 02.08.2006 року було створено протоколом № 1 загальних зборів від 18.07.2006 року /т.1 л.с.23-28/.

Згідно договору оренди землі від 31.05.2007 року, ГОГ «Медик» було надано земельну ділянку на Будацькій косі біля селища Затока Білгород-Дністровського району Одеської області загальною площею 0,2258 га в дострокове користування на умовах оренди на 49 років для обслуговування будівель та споруд бази відпочинку ГОГ «Медик». /т.1 л.с.29-31/

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.11.2008 року, було визнано право власності на будинки відпочинку (літ. «31»), (літ. «II»), (літ. «К1» і «ЛІ»), (літ. «Ж1»), (літ.Є 1»). (літ. «ДІ»). (літ. «П»), (літ. «В1»), (літ. «Б1»). (літ.АІ»), (літ. «Я»), (літ. «Ю»), ( літ. «X»), (літ. «Щ»), (літ. «Ш»), (літ. «Ч»), літ. «У»), (літ. «Т»), (літ. «С»), (літ. «Ф»), (літ. «Ц»), (літ. «Б»), (літ. «Р»), (літ. «П»), (літ. «О»), (літ. «Н»), (літ. «М»), (літ. «Л»), (літ. «Ж»), (літ. «К»), (літ. «І»), (літ. «Є»), (літ. Д»), (літ. «Г»), (літ.В»), (літ. «А»), (літ. МІ»), (літ. «Н1 і літ. «М1»), (літ. З»), (літ. «г»), (літ,«д»),( літ. «е»), (літ. «ж»)за ГОГ «Медик» /т.1 л.с.32-33/.

Позивач зазначає, що його дружина ОСОБА_5, брак з якою був укладений 12.06.1992 року, була прийнята в члени ГОГ «Медик» в 2007 році, та їй, як члену обєднання, були передані у користування будинки відпочинку під літерами «Д1» та «Є1».

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2009 року розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації за № 31/А-2009 « Про оформлення права власності ГОГ «Медик» на будинки відпочинку, що розташовані на території бази відпочинку «Медик» за адресою: комплекс будівель споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області було оформлено право власності на будинки відпочинку у тому числу під літерами «Д1 та «Є1» /т.1 л.с.129/.

Відповідно до цього рішення та Статуту членів ГОГ «Медик» була визначена частина кожного із членів громадського об'єднання.

Частина, що була визначена ОСОБА_5 складала будинки літери «Є1»- 1/100 та літери «Д1» - 5/1000 /т.1 л.с.130/.

Позивач стверджує, що усі розходи та членські в зноси вносилися від імені його дружини в ГОГ «Медик» виключно з коштів, які складали сімейний бюджет. У той час він працював по контракту кордоном.

Восени 2009 року ОСОБА_5 за згодою правління ГОГ «ОСОБА_9 почала реконструкцію дерев'яних будинків під літерами «Д1» та «Є1», але у зв'язку із ветхим станом вимушена була їх знести.

В період 2010-2011 роки був збудований двоповерховий будинок відпочинку, якому була присвоєна літера «1У».

Позивач також вказав на те, що будучи зв'язаний контрактом (працею) за кордоном, він надав ОСОБА_2 довіреність від 27.07.2011 року на право розпорядження майном.

Відповідно до ОСОБА_4 з протоколу загальних зборів членів ГОГ «Медик» від 10.09.2011 року п.4 «Про вибуття та прибуття нових членів, відповідно до протоколу засідання правління ГОГ «Медик» від 08.07.2011» вибула ОСОБА_5, прибув ОСОБА_2 /т.1 л.с.131/

За прийнятим у члени ГОГ «Медик» ОСОБА_2 було закріплено 1/100 частини літери «Є1» та 5/1000 частини літери «Д1» /т.1 л.с.132/.

ОСОБА_1 зазначає, що з метою привласнити його та майно його дружини, ОСОБА_2 05.09.2013 року звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво.

Дізнавшись про те, що ОСОБА_2 діє всупереч його інтересам, позивач згідно ОСОБА_4 про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, припинив дію довіреності 27.12.2013 року /т.1 л.с.16,17/.

Провадження по даній справі було закрито ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 13.01.2014 на підставі заяви ОСОБА_2 /т.1. л.с.34/

У подальшому ОСОБА_2 вибув із членів ГОГ «Медик», а на його місце прибув ОСОБА_7.

Дані зміни підтверджуються випискою з протоколу загальних зборів членів ГОГ «Медик» від 07.09.2013 за № 10 /т.1.136/.

ОСОБА_8, ставши членом ГОГ «Медик» також отримав частину майна громадського обєднання, йому був переданий у користування реконструйований будинок відпочинку під літерою «1У», який має статус «самочинного», замість двох будинків відпочинку №№5,6 літери «Д1» та «Є1», у відповідності до первісних правовстановлюючих документів /т.1.137/.

Також, як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2014 року, позовну заяву ОСОБА_3 - задоволено. Визнано за ОСОБА_3 (ІК НОМЕР_1) право власності на будинок відпочинку літ. « 1У» загальною площею 72,6 кв.м., який знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 12 /т.1 л.с.35/.

29.01.2016 року апеляційним судом Одеської області було винесено рішення, згідно якого апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено частково. Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.08.2014 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності відмовлено.

Вказаним рішенням також встановлено, що будинок відпочинку під літерою «1У», який знаходиться за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є самочинним будівництвом /т.1 л.с.36-38/.

На факт того, що будинок відпочинку під літерою «1У», який знаходиться за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є самочинним будівництвом також вказується у технічному паспорті на будинок відпочинку літ. «1У» комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області/т.1л.с.18-22/, у приписі № 39 від 15.06.2011 року, виданого на імя ОСОБА_5 /т.1. л.с.133/, а також у листі № 589 від 12.11.2012 року КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації « /т.1. л.с.135/.

Задля повного та всебічного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу від 24.04.2017 року, згідно якої клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Громадського обєднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва обєкта будівництва задоволено. Витребувано з Громадського обєднання громадян «Медик» належним чином засвідчені копії протоколів зборів, на яких вирішувались питання: коли вибула із членів Громадського обєднання громадян «Медик» ОСОБА_5 Миколаївна;коли прийнятий в члени Громадського обєднання громадян «Медик» ОСОБА_2; підстави їх прийняття вибуття. Зобовязано Громадське обєднання громадян «Медик», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, надати на адресу суду належним чином засвідчені копії протоколів зборів, на яких вирішувались питання: коли вибула із членів Громадського обєднання громадян «Медик» ОСОБА_5 Миколаївна;коли прийнятий в члени Громадського обєднання громадян «Медик» ОСОБА_2; підстави їх прийняття вибуття /т.1 л.с.157-158/.

На вимогу суду, 13.12.2017 року представником ГОГ «Медик» було надано до суду копію протоколу загальних зборів ГОГ «Медик» № 4 від 30.09.2011 року про вибуття з членів об'єднання громадянки ОСОБА_5 та про прийняття в члени обєднання ОСОБА_2 /т.2 л.с.1-4/.

Також, 07.08.2017 року, за клопотанням позивача, Білгород - Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу, згідно якої призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: - встановити рік побудови об`єкту будівництва під літ. "1У", розташованого на території ГОГ "Медик" за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області та його технічний стан; який перелік та об`єми будівельних матеріалів, конструкцій, обладнання були використані в процесі будівництва об'єкта будівництва під літ ."1У" розташованого на території ГОГ "Медик" за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород -Дністровського району Одеської області та яка їх вартість з урахуванням технічного стану (та без урахування технічного стану) на теперішній час? Якщо фактично встановити це неможливо, встановити на підставі наданих матеріалів. Проведення судової будівельно-технічної експертизи доручено судовому експерту ОСОБА_13 за адресою: 67701, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул.Олімпійська,6/4, попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача ОСОБА_1 /т.1 л.с.243-244/.

21.12.2017 року на адресу суду надійшов Висновок № 014/2017 судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі № 495/4154/16-ц /т.2 л.с.10-62/.

Так, згідно проведеної експертизи, відповідь на перше питання викладено так:

Враховуючи дані, вказані в матеріалах цивільної справи №495/4154/16-ц та в матеріалах інвентаризаційної справи КП «Білгород-Дністровське БТІ» на будівлі споруди бази відпочинку «Медик», що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Шабівська сільська рада, комплекс будівель та споруд № 12, рік побудови об'єкту будівництва під літ. «1У», розташованого на території ГОГ «Медик» за адресою: комплекс будівель та споруд №12, Шабівська сільська рада Бі; Дністровського району Одеської області - 2012р., але розпочато будівництво в 2010 році. А також, враховуючи, що технічний стан об'єкта будівництва під літ. «1У» станом на 2012 рік, класифікувався як «добрий», згідно наданих матеріалів, а також пошкодження на конструктивних елементах і оздоблювальних матеріалах, які могли б зявитися в процесі експлуатації, експерт класифікує приблизно технічний стан на теперішній час як «задовільний».

Відповідь на друге питання викладено наступним чином:

Ринкова вартість будівельних матеріалів, конструкцій, обладнання, які були використані в процесі будівництва об'єкта будівництва під літ. «1У» ,розташованого на території ГОГ «Медик» за адресою: комплекс будівель та споруд №12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області на теперішній час (без урахування технічного стану), яка визначена відповідно до вимог ДБН та ДСТУ із застосуванням програмного комплексу АВК-5 у редакції 3.2.2, та прийнята згідно даних проведеного моніторингу ринку будівельних матеріалів на дату проведення експертизи з врахуванням визначених об'ємів та видів робіт, отриманих в результаті дослідження матеріалів цивільної справи №495/4154/16-ц та матеріалів інвентаризаційної справи КП «Білгород- Дністровське БТІ», становить (з урахуванням ПДВ) 469 216 грн.

Ринкова вартість будівельних матеріалів, конструкцій, обладнання, які були

використані в процесі будівництва об'єкта будівництва під літ. «1У» розташованого на території ГОГ «Медик» за адресою: комплекс будівель та споруд № 12 Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області на теперішній час ( з урахуванням приблизно визначеного технічного стану), становить (з урахування ПДВ) 328 451 грн. /т.2 л.с.10-62/.

Таким чином, із врахуванням проведеної експертизи, посилаючись на те, що вартість будівельних матеріалів, конструкцій, обладнання, які були використані в процесі будівництва об'єкта будівництва під літ. «1У» , розташованого на території ГОГ «Медик» за адресою: комплекс будівель та споруд №12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області була сплачена виключно з коштів сімейного бюджету сім`ї ОСОБА_1, приєднавши заяву по суті справи від 15.02.2018 року, у якій детально розписав на які саме матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва обєкта будівництва необхідно визнати право власності за ОСОБА_1, просив його позовні вимоги задовольнити повністю.

В якості обґрунтування своїх вимог також надав до матеріалів справи, письмову заяву ОСОБА_14, яка підтверджує, що зі слів ОСОБА_5 їй стало відомо про набуття останньою двох будинків на побережжі моря в смт. Затока на території ГОГ «Медик»., з метою будівництва одного каменного будинку, який був збудований у 2010 році за кошти сімейного бюджету сім`ї Кравець та судом за його клопотанням були викликані та допитані в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представником позивача до суду було приєднано заяву від 12.03.2018 року про застосування строків позовної давності, оскільки представник відповідача вважає, що їх слід вираховувати саме з моменту смерті ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 у своїй заяві від 12.04.2018 року, звернув увагу суду на те, що його права були порушені не з моменту смерті дружини,а з моменту винесення судом апеляційної інстанції рішення, у якому вказано, що будинок відпочинку є самочинним будівництвом, тож, відповідно до діючого законодавства не може бути обєктом права власності.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Суд погоджується з ствердженнями позивача, оскільки дійсно саме з моменту винесення апеляційним судом рішення, за яким останній дізнався що спірний обєкт будівництва є самочинним, слід вираховувати строк позовної давності, оскільки до цього часу він не знав та не міг знати про порушення своїх прав, оскільки оформив свої спадкові права в нотаріальному порядку після смерті дружини ОСОБА_5, а у судовому порядку за настання боргових зобовязань на вказаний обєкт будівництва було визнано право власності , яке згодом було скасовано. А отже, саме з моменту як позивач дізнався про порушення своїх прав, слід вираховувати строк позовної давності, а тому він не є пропущеним.

По суті позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

За змістом ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Предметами права власності може бути лише майно, яке складається з речей (стаття 179 ЦК України), сукупності речей та майнових прав (стаття 190 цього Кодексу).

Право володіння, користування та розпорядження своїм майном належить тільки власникові (стаття 317 ЦК України).

До речей як складової поняття майна, зокрема нерухомих, відповідно до положень статті 181 ЦК України належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Права та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України).

Відповідно до статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначається постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 534 та іншими нормативними актами Кабінету Міністрів України та Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку, суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію.

Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року № 6-388цс15.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ч.1 ст.61 СК України, об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Згідно зі ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Отже, вказана стаття встановлює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, набутого за час шлюбу.

Крім того, для визнання речей, набутих під час шлюбу, об'єктами спільної сумісної власності подружжя не має значення, на ім'я кого з них оформлено це майно.

У відповідності до ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вказаних вище вимог, позивачем на надано суду жодного належного та допустимого доказу того, що він якимось чином приймав участь у будівництві об`єкту будівництва під літ. "1У", розташованого на території ГОГ "Медик" за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області або надавав кошти дружині для вказаного будівництва чи придбання будівельних матеріалів, обладнання, тощо, більш того, він ніколи не був членом ГОГ «Медик», а його померла дружина ОСОБА_5, яка хоча і була членом ГОГ «Медик», проте не оформила права власності на вказаний обєкт будівництва.

ГОГ «Медик» за рішенням господарського суду Одеської області від 10.11.2008 року є власником будинків відпочинку, у тому числі під літ. «Д1» та «Є1», проте об`єкт будівництва під літ. "1У", розташований на території ГОГ "Медик" за адресою: комплекс будівель та споруд № 12, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області не є власністю ГОГ «Медик», оскільки матеріалами справи встановлено, що вказаний обєкт будівництва є самочинним.

Враховуючи усе вищевикладене, у сенсі розуміння вказаних вище норм чинного законодавства, у зв'язку із недоведеністю позовних вимог, на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, дослідження доказів, судом не можуть бути визнані позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва спірного обєкта будівництва, а отже у їх задоволенні слід відмовити.

Стосовно зустрічних позовних вимог, наданих представником громадського обєднання громадян «Медик» 12.03.2018 року то вони по суті зводяться до того, щоб зобов`язати ОСОБА_1 відновити будинки відпочинку літ. «Д1» та «Є1», які були розташовані на території комплексу будівель та споруд № 12 Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області; зобов`язати ОСОБА_2 знести самочинно збудоване нерухоме майно у вигляді будинку відпочинку літ. «1У», розташованого на території комплексу будівель та споруд № 12 Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Так, у зустрічному позові вказується про те, що дійсно рішенням Господарського суду Одеської області від 10.11.2008 року за об`єднанням було визнано право власності на вказані будинку відпочинку. Розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 19.01.2009 року за об'єднанням було зареєстровано право власності на будинки відпочинку, в т.ч. і на будинки відпочинку літ «Д1» та «Є1».

Згідно довідки № 129 від 20.02.2009 року колишня дружина позивача станом на лютий місяць 2009 року проживала спільно з ОСОБА_2 в будинку №8 по вул. 4-а лінія 6 станції Люсторфської дороги міста Одеси. Померла вона 01.07.2011 року. Відповідно до протоколу № 4 від 30.09.2011 року ОСОБА_5 було виключено з членів обєднання та на її місце був прийнятий ОСОБА_2 Останній, 08.11.2012 року отримав в МБТІ технічний паспорт, з якого вбачається, що він є власником двоповерхового будинку відпочинку літ. «1У».

В паспорті вказано, що будинок збудований ним самочинно у 2010-2012 роках, а його вартість складає 104531 грн.

Згідно технічного звіту, наявного в матеріалах справи вказано, що ОСОБА_2 збудував будинок відпочинку без узгодженої документації та дозвіл на виконання будівельних робіт не отримував. На момент обстеження усі будівельні роботи були виконані ним у повному обсязі. Крім цього, в доданій позивачем до позову копії рішення суду апеляційної інстанції від 29.01.2016 року вказано, що позивач є чоловіком ОСОБА_3, яка представляє його інтереси.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що протиправними діями були знищені належні об'єднанню будинки відпочинку літ. «Д1» та літ. «Є1», а на їх місці ОСОБА_2 самочинно був збудований будинок відпочинку літ. «1У».

В якості обґрунтування своїх вимог надав до суду довідку № 129 від 20.02.2009 року, згідно якої ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за однією адресою з ОСОБА_5

У технічному паспорті, що був отриманий ОСОБА_2 на громадський будинок літ. «1У» будинок відпочинку № 12 Комплекс будівель та споруд Шабівської сільської ради є відмітка про самочинне будівництво.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України, особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким чином, ст. 376 ЦК України передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 цієї статті), і встановлено випадки, коли право власності на самочинне будівництво може бути визнане за рішенням суду за особою, що здійснила самочинне будівництво, або за власником земельної ділянки.

У відповідності до ч.4, 7 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У сукупності зібраних та досліджених доказів, суд приходить до висновку, про необхідність відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог, з тих підстав, що у судовому засіданні позивачем за зустрічним позовом не було доведено факт того, що саме до знесення будинків відпочинку літ. «Д1» та літ. «Є1» був причетний ОСОБА_1 задля можливості зобовязання його відновити вказані будинки, так само як не доведено та необґрунтоване чому саме ОСОБА_2 має бути знесено самочинно збудоване нерухоме майно у вигляді будинку відпочинку літ. «1У», розташованого на території комплексу будівель та споруд № 12 Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, чи будувався він саме ним, або іншою особою, а матеріалами справи спростовані ствердження представників ГОГ «Медик» про те, що ОСОБА_2 будувався спірний обєкт будівництва під літ «1У», а тому в задоволенні зустрічних позовних вимог Громадського обєднання громадян «Медик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобовязання відновити будинки та знесення самочинного будівництва слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 328, 329, 331 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Громадського обєднання громадян «Медик» про визнання права власності на матеріали, обладнання, які були використані в процесі будівництва обєкта будівництва відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог Громадського обєднання громадян «Медик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про зобовязання відновити будинки та знесення самочинного будівництва відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: