Справа №333/2889/17
Провадження №2/333/1424/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Круглікової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу
про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 852,38 грн. , -
встановив:
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитом в сумі 15 852,38 грн., яка утворилась за договором від 12.07.2007 р. б/н. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що відповідач за вказаним вище договором отримав кредит в сумі 10 300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти. Однак, як вказував представник позивача, відповідач свої зобовязання з повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом в строк, визначений у договору належним чином не виконала. У звязку з чим, станом на 30.04.2017 року, за ОСОБА_3 утворилась заборгованість у сумі 15 852,38 грн., яка складається з: 5 561,89 грн. заборгованості по кредиту, 7 112,39 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2 185,13 грн. заборгованості за пенею та комісією, 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 742,97 грн. штрафу (процентна складова). На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2017 р. у справі № 333/2889/17 позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитом в сумі 15 852,38 грн. задоволено повністю.
03.04.2018 р. на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2017 р. у справі № 333/2889/17.
Ухвалою від 04.04.2018 р. заява від ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2017 р. у справі № 333/2889/17 прийнята судом до розгляду, розгляд заяви призначено на 16.04.2018 р. о 15 год. 00 хв.
Ухвалою від 16.04.2018 р. заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2017 р. у справі № 333/2889/17 задоволено. Заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.08.2017 р. у справі № 333/2889/17 скасовано, розгляд справи визначено судом проводити в порядку загального провадження.
Ухвалою від 22.08.2018 р. клопотання відповідача (ОСОБА_3О.) задоволено. Зобовязано ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у строк до 02.10.2018 року надати на адресу суду для огляду в судовому засіданні:
- оригінал Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, з якими 12.07.2007 року ознайомлено ОСОБА_3;
- оригінал електронного доказу, який містить фотографію відповідача із кредитною карткою у руці;
Ухвалою від 10.12.2018 р. судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі № 333/2889/17 з підстав, викладених в ухвалі.
Представник позивача в судовому засіданні 10.12.2018 р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання, призначене на 10.12.2018 р. не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, будь-яких заяв та клопотань від відповідача, станом на 10.12.2018 р., на адресу суду не надійшло.
04.06.2018 р. на адресу суду відповідачем надано відзив на позовну заяву, за змістом якого ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечує повністю, заперечує проти факту підписання останньою заяви від 12.07.2017 р. б/н, факту отримання кредитної картки та відповідно отримання кредитних коштів у ПАТ КБ «Приватбанк». Також, відповідач у відзиві зазначає про відсутність з її боку жодних дій направлених на отримання кредитних коштів у ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, вказує, що підписи на документах, поданих відповідачем, зроблені не ОСОБА_3 При цьому, заява від 12.07.2017 р. б/н не містить відомостей про те, що відповідач ознайомилась зі змістом Умов та правил надання банківських послуг, не надано суду доказів строку дії кредитної картки та строку дії кредитних зобовязань. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» повністю.
Розглянувши матеріали справи № 333/2889/17, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або ін. фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що 12.07.2007 року між сторонами підписано Заяву, за змістом якої ОСОБА_3 виявила бажання оформити на своє імя кредитну картку «Універсальна» у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Зміст вказаної вище заяви свідчить, що остання підписана відповідачем, Позичальник ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які були надані їй у письмовій формі. Своїм підписом ОСОБА_4 підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також його місцезнаходження. Позичальник погодилась, що ця заява разом із памяткою Клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Позичальник у вказаній заяві підтвердила, що надана нею інформація є вірною, а ОСОБА_2 має право у будь-який момент збільшити, зменшити або ж анулювати кредитний ліміт. Банк інформує Клієнта про розмір первісного встановленого кредитного ліміту в Памятці клієнта.
Пунктом 5.5.1. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що за несвоєчасне виконання боргових зобовязань (користування простроченим кредитом та Овердрафтом) Позичальник сплачує відсотки за завищеною відсотковою ставкою або ж додаткову комісію, розміри якої визначаються Тарифами.
Згідно з п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушення Клієнтом строків платежів за кожним із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же самий строк.
Матеріали справи свідчать, що наведений вище договір про надання банківських послуг від 12.07.2007 р., відповідно до умов якого позивачу встановлений кредитний ліміт, жодною із сторін не оскаржувався, в судовому порядку недійсним не визнавався та не був розірваний.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем свої зобовязання зі встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок відповідача згідно з умовами вказаного вище кредитного договору виконано повністю, що підтверджується виписками по рахунку, які наявні в матеріалах цієї справи.
Разом з тим, як встановлено судом, відповідач взятих на себе договірних зобовязань належним чином не виконала, отримані кредитні кошти, відсотки за користування кредитом у строк, визначений у договорі в повному обсязі не повернула, чим порушила умови договору.
Так, за розрахунком позивача, за ОСОБА_3 виникла заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 5 561,89 грн., 7112,39 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що нараховані за період з 03.09.2007 р. по 30.04.2017 р., 2 185,13 грн. заборгованість за пенею та комісією за період з 05.10.2007 р. по 30.04.2017 р.
Факт наявності наведеної вище заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом підтверджується наявною в матеріалах цієї справи випискою по рахунку й не спростований відповідачем.
Судом відхиляються доводи відповідача про не підписання останньою Умов та правил надання банківських послуг. Так, суд виходить з того, що Заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 12.07.2007 р., оригінал якої був оглянутий судом в ході розгляду цієї справи, складає договір про надання банківських послуг, підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов вказаного договору та в подальшому частково виконувала його умови; даних про те, що ОСОБА_3 приєднується до даних Умов і Правил не в повному обсязі послуг, які надає ОСОБА_2 по даним Умовам і Правилам, а частково, зазначена вище заява не містить; своїм підписом ОСОБА_3 підтвердила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку та були надані їй для ознайомлення у письмовому виді.
Також, суд виходить з того, що факт отримання відповідачем кредитної карти підтверджується копіями фотокарток, долученими позивачем до матеріалів справи.
Крім того, матеріалами цієї справи, в т.ч. випискою по рахунку, підтверджено зміну кредитного ліміту та судом встановлено, що ОСОБА_3 активно користувалась коштами за кредитною карткою, як періодично знімала їх, так і поповнювала останню.
Доводи відповідача про те, що підписи на документах здійснені не останньою судом відхиляються як необґрунтовані та недоведені оскільки, як встановлено вище судом, договір про надання банківських послуг від 12.07.2007 р. жодною із сторін у цій справі не оскаржувався та в судовому порядку недійсним не визнавався.
Також, суд виходить з того, що у випадку, як стверджує відповідач, відбулось би підроблення її підпису в заяві від 12.07.2007 р. зі сторони будь-якої особи, остання не позбавлена була можливості звернутись до відповідних правоохоронних органів із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення та внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Разом з тим, доказів на підтвердження звернення ОСОБА_3 із повідомленням до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення та внесення останніми відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань матеріали цієї справи не містять.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_3 5561,89 грн. основного боргу за кредитом та 7 112,39 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом за наведений вище період є доведеними, обґрунтованими, та підтвердженими доданими документами. У звязку з чим, задовольняються судом в цій частині повністю.
Також, перевіривши розрахунок пені та комісії в сумі 2 185,13 грн. за період з 05.10.2007 р. по 30.04.2017 р., що наявний в матеріалах справи, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, відповідність умовами договору та вірність, а тому позовні вимоги в цій частині задовольняються судом.
Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 742,97 грн. штрафу (процентна складова).
Розглянувши вимоги в цій частині, суд виходить з наступного. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).
За положеннями ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором неможливо, так як не будуть дотримані положення, закріплені у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15 та від 11.10.2017 року у справі № 347/1910/15-ц, який, відповідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен враховуватись судами при застосуванні таких норм права.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог про стягнення з відповідача 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 742,97 грн. штрафу (процентна складова). У звязку з чим, у задоволенні вимог в цій частині судом відмовляється.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 499,78 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог покладається судом на відповідача.
Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Повне рішення складено 21.12.2018 р.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова