Справа № 509/3712/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилою площею та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2018 р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить усунути перешкоди у користуванні власністю - житловим будинком з господарськими спорудами №161 по вул.Горностаєва, в с.Дальник, Овідіопольського р-ну, Одеської обл., шляхом визнання останнього таким, що втратив право користування жилою площею в зазначеному будинку.

Позивачка посилалась на те, що відповідач з січня 2007 р. в будинку не проживає без поважних причин, добровільно залишив житлову площу, вивіз свої особисті речі, комунальні послуги не сплачує, жилою площею не цікавиться, вселитися не намагався, тому втратив право користування нею.

У підготовче судове засідання 06.09.2018 р. позивачка не зявилась, про час та дату засідання повідомлялась належним чином.

До канцелярії суду представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_4 надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх у повному обсязі та просила розглянути справу у відсутності позивачки та її представника.

У підготовче судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з"явився, про час та дату засідання повідомлявся належним чином.

До канцелярії суду представник третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 надала заяву, в якій не заперечувала проти позовних вимог, просила задовольнити їх у повному обсязі та просила розглянути справу у відсутності третьої особи та її представника.

У підготовче судове засідання відповідач не з"явився, про час слухання справи повідомлявся, надав суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення та просив розглянути справу у його відсутність.

На підставі ч.3 ст.200 ЦПК України суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 є власником та головою домогосподарства житлового будинку з господарськими спорудами №161 по вул.Горностаєва, в с.Дальник, Овідіопольського р-ну, Одеської обл., що підтверджується рішенням Овідіопольського районного суду Одеської обл. від 13.11.2006 р. № 2-2656/06, витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно Овідіопольського РБТІ від11.01.2007 р. та погосподарською книгою №4 Дальницької сільської ради Овідіопольського р-ну Одеської обл.

Зазначений житловий будинок з господарськими спорудами складається із: житлового будинку літ.«А», загальною площею 56,5 кв.м., в т.ч. жилою площею 39,5 кв.м., підсобною площею 17 кв.м.; тамбуру літ.«а»; нежитлової прибудови літ.«а1»; нежитлової прибудови літ.«а2»; підвалу літ.«а3»; бані літ.«Б»; душової літ.«В»; вбиральні літ.«Г»; допоміжних споруд №1-4,І, що підтверджується технічним паспортом, виготовленим Овідіопольським РБТІ 01.09.2006 р.

Крім позивачки, в будинку постійно зареєстрований у якості члена сімї третя особа ОСОБА_3, який є рідним сином позивачки, та відповідач ОСОБА_2, який був сином від першого шлюбу її померлого чоловіка ОСОБА_5, що підтверджується погосподарською книгою №4 Дальницької сільської ради Овідіопольського р-ну Одеської обл.

З січня 2007 р. відповідач в будинку не проживає без поважних причин, добровільно залишила житлову площу, вивіз свої особисті речі, комунальні послуги не сплачує, жилою площею не цікавиться, вселитися не намагався, не утримує придомову територію, не є членом сімї позивачки, що підтверджується актами від 03.01.2018 р. та 06.08.2018 р., складеними комісією у складі депутата Дальницької сільської ради по виборчому округу №4 ОСОБА_6, сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8 та посвідчених Дальницьким сільським головою ОСОБА_9

Позивачка несе всі розходи по утриманню спірного будинку за себе та за відповідача, проводить поточний ремонт, сплачує комунальні послуги.

Реєстрація відповідача в спірному будинку покладає на позивачку додаткові розходи та є великим тягарем матеріального характеру, т.як остання є пенсіонеркою, людиною похилого віку, отримує невелику пенсію.

Крім того, реєстрація відповідача в спірному будинку позбавляє позивачку права отримати субсидію, гарантовану Державою та порушує її право власності.

Ч.3 ст.156 ЖК України передбачає, що члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні, т.як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Ч.1 ст.316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

На підставі ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Ч.3 ст.405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає доведений той факт, що відповідач без поважних причин є відсутнім за місцем реєстрації понад рік, тому втратив право користування житлом.

Реєстрація відповідача за спірною адресою є формальною, без наміру фактичного проживання в будинку.

П.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільній вибір місця проживання в Україні» зазначає, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померло.

Тобто, рішення суду є самостійною підставою для знаття особи з реєстрації місця проживання.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, т.як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст.ст.2,76-83,141,263-265,273,354-355 ЦПК України, ст.ст.316-317,391,405 ЦК України, ст.156 ЖК України, ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р., Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, у користуванні власністю житловим будинком з господарськими спорудами №161 по вул.Горностаєва, в с.Дальник, Овідіопольського р-ну, Одеської обл., шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, таким, що втратив право користування жилою площею в житловому будинку з господарськими спорудами №161 по вул.Горностаєва, в с.Дальник, Овідіопольського р-ну, Одеської обл.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, таким, що втратив право користування жилою площею в житловому будинку з господарськими спорудами №161 по вул.Горностаєва, в с.Дальник, Овідіопольського р-ну, Одеської обл.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, судові витрати: 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: ОСОБА_10