ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1814/18
Провадження № 2/210/1209/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"03" вересня 2018 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,
В судове засідання сторони не викликалися.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України).
Позивач виконав взяті на себе зобов'язання по наданню кредитних коштів, проте відповідач на момент подання позову борг не погашено.
Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню).
Так, з метою забезпечення належного виконання зобов'язань у відповідності до ст. 549 ЦК України, п. 3.3.1 Кредитного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань за цим Договором,банк має право нараховувати пеню за кожен день прострочки у встановлених розмірах.
-основний борг - 410,62 грн.
-прострочений борг - 4764,62 грн.
-прострочені проценти- 2197,12 грн.
-строкові проценти - 2,96 грн.
-нарахована плата за обслуговування кредиту - 301,25 грн.
-прострочена плата за обслуговування кредиту - 1214,4грн.
-пеня за несвоєчасне погашення платежів - 8645,37 грн.
В судовому засіданні не оспорюється та не спростовується факт укладення між позивачем та відповідачем договору з надання кредитних коштів, їх отримання відповідачем, неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків за зобов'язаннями, що виникли у зв'язку з отриманням ним кредитних коштів, тощо.
Суд вважає вказані обставини доведеними.
Разом з тим, співставляючи розмір фактично отриманих відповідачем коштів з сумами нарахованих на них відсотків, суд доходить до висновку про явно несправедливий характер таких нарахувань, що виник внаслідок зловживання позивачем своїми правами за договором, несправедливими умовами укладеного договору щодо споживача кредитних (фінансових) послуг - відповідача, і, отже, про явну завищеність та несправедливість сум таких нарахувань.
При вирішенні питання щодо розміру заборгованості, а саме - пені, яку позивач просить стягнути з відповідача, то суд враховує наступне:
Згідно ст.ст. 1, 11 ч.1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними змінами споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.
Таким чином, правовідносини про надання споживчого кредиту є договірними, до яких мають бути застосовані, зокрема, як загальні положення Цивільного кодексу України про зобов'язання та договір, так і вимоги ст.627 ч.2 цього Кодексу, де передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Згідно ст.ст.546 ч.1, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За загальним правилом, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати 1 рік (п1 ч.2 ст.258 ЦК України).
Відповідно до ст.18 ч.ч.1 та 2 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.
Як встановлено судом, згідно позову, за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальнику банком нараховано пеню у загальному розмірі 8645,37 грн.
При цьому, сума боргу, на яку нараховано вказану пеню, згідно позову складає 5174,62грн. (основний та прострочений борг). Тобто, сума нарахованої пені перевищує суму боргу, на яку вона нарахована у 1,7 рази.
На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що нарахована позивачем сума пені 8645,37 грн. за даним позовом не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів та умовам кредитного договору. Позивач, передбачаючи в договорі такий високий розмір пені, порушив принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач як споживач, тим самим порушив його права споживача, тому вимога позивача про стягнення нарахованої цієї суми пені, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст.3 п.6, ст.509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним зменшити розмір пені до суми 4764,62 грн. і стягнути її з відповідача на користь позивача, оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору, за порушення яких повинен нести матеріальну відповідальність, а вказана сума, на думку суду, буде співрозмірною заявленим вимогам та відповідатиме засадам розумності та справедливості судочинства.
-основний борг - 410,62 грн.
-прострочений борг - 4764,62 грн.
-прострочені проценти- 2197,12 грн.
-строкові проценти - 2,96 грн.
-нарахована плата за обслуговування кредиту - 301,25 грн.
-прострочена плата за обслуговування кредиту - 1214,4грн.
-пеня за несвоєчасне погашення платежів - 4764,62 грн.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 263-265, 279, 280, 281, 282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 258, 509, 525, 526, 546, 551, 625, 627, 629, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: В. Є. Сільченко