Справа № 182/6461/18
Провадження № 6/0182/115/2018
У Х В А Л А

Іменем України

11.09.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого-судді Рунчевої О.В.

секретаря Нагаєвої Н.О.

розглянувши подання старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2018 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду надійшло подання старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 для вирішення питання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань згідно виконавчого листа № 2/0182/860/2018 виданого Нікопольським міськрайонним судом 19.04.2018 року про стягнення боргу на користь ОСОБА_3 у розмірі 289 520,00 грн., судового збору у розмірі 2895,20 грн.

Подання мотивовано тим, що на виконанні Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області знаходиться виконавче провадження № 56262137, відкрите 25.04.2018 року, з виконання виконавчого листа № 2/0182/860/2018 виданого Нікопольським міськрайонним судом 19.04.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_3 у розмірі 289 520,00 грн., судового збору у розмірі 2895,20 грн.

Боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує.

Боржник зареєстрована за адресою - м. Нікополь, вул. Світла, 36-97.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру за адресою - м. Нікополь, вул. Світла, 36-97, але звернути стягнення на неї неможливо у звязку з наявністю неповнолітніх дітей, які зареєстровані за вищевказаною адресою, іншого майна та доходів, на які можливо звернути стягнення, не виявлено.

Згідно повідомлення Державної міграційної служби України від 07.08.2018 року, боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Зі слів сусідів, боржник перебуває на заробітках.

На виклики державного виконавця боржник не зявляється, причини неявки невідомі, кошти по рішенню суду не сплачує.

Суд, розглянувши подання, прийшов до наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, 19.04.2018 року Нікопольським міськрайонний судом видано виконавчий лист № 2/0182860/2018 про стягнення з ОСОБА_2 на користь на користь ОСОБА_3 у розмірі 289 520,00 грн., судового збору у розмірі 2895,20 грн.

25.04.2018 року старшим державним виконавцем Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного вище виконавчого документа. Постанову було направлено рекомендованим повідомленням боржнику за адресою її реєстрації.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконання нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито виконавче провадження.

Згідно п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України виконавець зазначає наявність у нього невиконаних зобовязань, покладених на нього рішенням від виконання якого він ухиляється.

Як розяснив Верховний Суд України в узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року під ухиленням слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Обмеження є крайньою мірою до боржника і застосовується у виняткових випадках, коли відсутня будь-яка обєктивна можливість виконання судового рішення без застосування цих заходів, водночас обмеження у праві виїзду за межі України створить для нього негативні наслідки та стимулюватиме останнього до якнайшвидшого виконання зобовязань (рішення).

Оскільки питання обмеження боржника у праві виїзду за межі України вирішується судом без особистої участі боржника, який у звязку з цим позбавлений можливості надавати заперечення та докази проти цього а тому саме на державного виконавця покладається обовязок доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань або рішень.

Задоволення подання можливо лише за умови доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобовязання, оскільки юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Дослідивши матеріали подання було виявлено наступне.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру за адресою - м. Нікополь, вул. Світла, 36-97, але звернути стягнення на неї неможливо у звязку з наявністю неповнолітніх дітей, які зареєстровані за вищевказаною адресою, іншого майна та доходів, на які можливо звернути стягнення, не виявлено.

Згідно відповіді Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області від 25.04.2018 року, ОСОБА_2 на обліку в управлінні не перебуває.

Згідно повідомлення Державної міграційної служби України від 07.08.2018 року, боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон. Зі слів сусідів, боржник перебуває на заробітках.

У додатках до подання відсутні докази на підтвердження направлення боржнику викликів до ДВС (зокрема, докази відправлення кореспонденції).

Також у додатках до подання відсутні докази щодо ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не доведено факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. Доказів на підтвердження ухилення (дії або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанню обовязків, покладених на нього судовим рішенням) суду не надано.

Тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259,260,441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_4