Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/862/18
Провадження № 2/191/289/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05.09.2018 Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Кухар Д.О.
за участю секретаря - Яришевої Н.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-
12.03.2018 року позивач Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на території АДРЕСА_1, проживає громадянка ОСОБА_2, яка має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Малолітній ОСОБА_4 проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_2. Малолітній ОСОБА_3 перебуває на обліку служби у справах дітей Синельниківської міської ради, як такий, який опинився у складних життєвих обставинах. По відношенню до ОСОБА_3 - відповідач ОСОБА_2 мати-одиначка.
Відповідач громадянка ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, не працює, за місцем проживання характеризується негативно. Умови проживання незадовільні: брудно, неохайно, неприємний запах, обдерті стіни, одяг дитини брудний. На зауваження та рекомендації фахівців центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не реагувала. Відповідно до клопотання Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 пиячить, агресивно себе поводить по відношенню до дитини. Умови проживання потребують негайного покращення.
Відповідно до клопотання Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.02.2018 встановлено, що 29.01.2018 мати, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння спричинила дитині ОСОБА_3, фізичний біль та вигнала його роздягненого на вулицю. Відповідно до матері складені адміністративні протоколи.
Малолітній ОСОБА_3 21.02.2018, самостійно звертався до Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та повідомляв, що його мати перебуває у стані алкогольного сп'яніння та він боїться з нею залишатися наодинці. Службою у справах дітей міської ради дитину було віддано вітчиму ОСОБА_7, який забрав дитину до с. Новоолександрівки.
26.02.2018 року ОСОБА_3 разом з матір'ю повернулися до Синельникового. При спільному виході спеціалістів служби у справах дітей міської ради, фахівця Синельниківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молода та інспектора ювенальної превенцїї Синельниківського відділу поліції встановлено, що мати перебувала у стані алкогольного сп'яніння, підписувати протокол та пояснення ОСОБА_2 відмовилася. На запитання поставлене дитині, чи бажає він проживати з матір'ю, ОСОБА_3 відповів: «Ні». Тому, що вона його б'є, нецензурно висловлюється та він її боїться. Цього ж дня малолітнього ОСОБА_3 було тимчасово влаштовано до ОСОБА_8, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3. В період з 26.02.2018 по 07.03.2018 відповідач ОСОБА_2 жодного разу не звернулася до служби у справах дітей міської ради чи Синельниківського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо долі своєї дитини та його місцезнаходження.
Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради від № 50 малолітнього ОСОБА_3 відібрано від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до наказу служби у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації малолітнього ОСОБА_3 тимчасово влаштовано до родини вітчима ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2.

Виходячи із вищевикладеного та керуючись ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 170 Сімейного кодексу України, п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 01.03.2018 № 50 «Про негайне відібрання малолітнього ОСОБА_3 від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав», розглянувши документи надані службою у справах дітей міської ради встановлено, що проживання дитини у сім'ї загрожує його здоров'ю, життю та моральному вихованню. У зв'язку з вищенаведеним просять відібрати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, без позбавлення її батьківських прав терміном на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь осіб, на утриманні яких буде перебувати малолітній ОСОБА_3, аліменти у твердій грошовій сумі 500 гривен щомісячно.

У судове засідання представник позивача не з'явилась, але до його початку надала суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась.Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 дійсно є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва НОМЕР_1, виданого 03.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.

В актах обстеження матеріально-побутових умов проживання від 11.01.2017р., 22.02.2017р., та 26.02.2017р. складених начальником ССД ОСОБА_9 та головним спеціалістом ССД ОСОБА_10 вказується, що матеріально-побутові умови проживання дитини та відповідача не задовільні. В будинку брудно, неохайно, неприємний запах, обдерті стіни, одяг дитини брудний. На зауваження та рекомендації фахівців центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді відповідач ОСОБА_2 не реагувала.(а.с.10,12,21).

З клопотання Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 вбачається, що ОСОБА_2 не належно виконує свої батьківські обов'язки, а саме веде аморальний спосіб життя, пиячить, агресивно себе поводить по відношенню до дитини. Умови проживання потребують негайного покращення (а.с.8,22).

Матеріалах справи містять лист Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.02.2018 в якому зазначено, що 29.01.2018 року в Синельниківському ВП ГУНП в Дніпропетровській області зареєстровано факт вчинення насилля в сім'ї відносно неповнолітнього ОСОБА_3 2008 р.н., що його мати, ОСОБА_2 перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння спричинила дитині ОСОБА_3 фізичний біль та вигнала його роздягненого на вулицю, відповідно до якого на ОСОБА_2 складені протоколи про адміністративні правопорушення (а.с.13,19,19).

В витягу з протоколу засідання обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 25.09.2017 року №749-б, зазначено, що у дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, затриманий психічний розвиток з обмеженням обсягом загальних знань, значним недорозвитком пізнавальних процесів та емоційно-вольовою незрілістю. Поведінка впорядкована. Загальне недорозвинене мовлення ІІІ рівня(а.с.25).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Синельниківської міської ради від № 50 від 01.03.2018 року малолітнього ОСОБА_3 відібрано від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до наказу служби у справах дітей Синельниківської райдержадміністрації малолітнього ОСОБА_3 тимчасово влаштовано до родини вітчима ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.26,27).

Відповідно до ч.1 ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошено, що кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійсненні цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життю, здоров'ю. Підставами для відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки, незалежно від суб'єктивних причин такого положення, вини батьків.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про переконливість наданих позивачем доказів та необхідність відібрання у відповідача ОСОБА_2 малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, у зв'язку з ухиленням її, як матері від виконання обов'язків по їх належному вихованню, догляду та не створенню належних побутових умов, що наразі, буде відповідати інтересам дитини.

Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Згідно ч. 4 ст.170 СК України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст. 183 СК України).

З урахуванням зазначених норм, відповідач зобов'язана утримувати свою дитину незалежно від факту її відібрання та сплачувати визначені судом аліменти.

В зв'язку із цим, задоволенню підлягає і вимога позивача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина .

В зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704.80 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 288-289 ЦПК України , ст. 164 , 170 , 182,183 СК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради до ОСОБА_2 про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити .

Відібрати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від його матері - ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт НОМЕР_2 виданий 23.11.2009 року Синельниківським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_4, без позбавлення її батьківських прав строком на один рік та передати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт НОМЕР_2 виданий 23.11.2009 року Синельниківським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_4, на користь осіб, на утриманні яких буде перебувати малолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) гривен щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт НОМЕР_2 виданий 23.11.2009 року Синельниківським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_4, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача МФО: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Відповідачу, яка не з'явилася судове засідання, направити рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше 2 днів з дня його складання і роз'яснити, що вона має право на протязі 30 днів з дня отримання його копії подати до суду заяву до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області про перегляд заочного рішення.

Позивач може оскаржити рішення протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар