441/1031/18 2/441/582/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сорока М.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовом ОСОБА_1 до Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа Городоцька районна державна адміністрація Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1.3074 га, яка знаходиться на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області і належала її батьку ОСОБА_3, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 016767 від 12.02.2002 р. в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_4, мотивуючи тим, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що правовстановлюючий документ на вказане майно виданий після смерті спадкодавця.

В суді позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, просили його задовольнити. Вказали, що батько позивача ОСОБА_3 за життя вчинив увесь обсяг дій та волевиявлень для набуття у передбаченому законом порядку у власність вищевказаної земельної ділянки.

Представник відповідача Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не зявився, сільським головою подано до суду письмову заяву, в якій позов визнав, просить справу розглядати без участі представника сільської ради (а.с. 28).

Представник третьої особи Городоцької районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не зявився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 51)

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, оглянувши заяву представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ № 014677, 08.12.1996 р. помер ОСОБА_3 (а.с. 7).

Після його смерті, відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., спадщину, шляхом фактичного користування, прийняла дружина ОСОБА_4, яка, як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 262154, 10.12.2001 р. померла.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1.3074 га, яка знаходиться на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 016767 від 12.02.2002 р.

24.02.2000 року нею складено заповіт, посвідчений секретарем Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області ОСОБА_5 зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 9, яким все своє майно рухоме і нерухоме, заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с. 14).

Із копій свідоцтва про народження серії I-СГ № 221710, свідоцтва про укладення шлюбу серії I-СГ № 262213, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4 (а.с. 7-9).

Спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася 10.12.2001 р., строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, закінчився 10.06.2002 р.

Із пояснень позивачки та її представника в суді, повідомлення державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_6 № 908/02-14 від 29.05.2018 р. видно, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця (а.с. 10).

Зі оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 168/2033, заведеної після смерті ОСОБА_4, видно, що позивачці видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що по вул. Верхнє Твердопілля, 43 в с. Речичани Городоцького району Львівської області, земельну ділянку, площею 1,3393 га, яка розташована на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, два грошових вклади (а.с. 40).

ОСОБА_4 до дня смерті проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2. До дня смерті з нею проживала та була зареєстрована позивачка ОСОБА_1 (а.с. 11, 12).

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правилаЦК1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Оскільки ОСОБА_4 померла 10.12.2001 р., до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного Кодексу України в ред. 1963 року.

Так, ст. 524 ЦК України 1963 р. передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 р., прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного Кодексу, визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Із позовної заяви, пояснень ОСОБА_1 та її представника в суді, копії розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 68 від 12.02.2002 р. «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) в натурі та видачу державних актів на право приватної власності на землю жителям сіл Лісновичі та Речичани» вбачається, що ОСОБА_3 видано Державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЛВ 016767 від 12.02.2002 р., на земельну для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,3074 га, яка знаходиться на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області (а.с. 16, 64-67).

Обставини, які б вказували, що ОСОБА_3 при житті набув, або володів вищевказаною земельною ділянкою неправомірно, в суді не встановлено. Той факт, що бланк Державного акта на право приватної власності на землю був заповнений та виданий після смерті ОСОБА_3 не може вважатись недобросовісними діями посадових осіб Городоцької РДА, а смерть особи у цьому разі до складання Державного акта не може слугувати підставою для звуження та обмеження прав позивача на приватизацію землі, на яку він має право.

За наведеного, суд приходить переконання, що ОСОБА_3 мав на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1.3074 га, яка знаходиться на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, його дружина ОСОБА_4, а тепер і ОСОБА_1 прийняли спадщину, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно немає, а тому, є підстави до визнання за ОСОБА_1 право власності на вищевказану земельну ділянку.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 90, 141, 258-259, 265, 354, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.3074 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії I-ЛВ № 016767, виданого на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 12.02.2002 р. № 68, на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області і належала ОСОБА_3, після смерті ОСОБА_4, яка померла 11.12.2001 р. в порядку спадкування за заповітом.

Стягнути з Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 704 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.12.2018 р.

Головуючий суддя Перетятько О.В.