Провадження № 22-ц/802/296/18 Категорія: 27 Доповідач: Русинчук М. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Карпук А.К., Матвійчук Л.В.,

з участю: секретаря судового засідання - Губарик К.А.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів за апеляційною скаргою позивачки ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів.

06 листопада 2018 року позивачка ОСОБА_3 подала до суду заяву про забезпечення позову в даній справі.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2018 року та постановою Апеляційного суду Волинської області від 12 вересня 2018 року у справі № 161/635/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість в сумі 951 594,76 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № А00/3617/11 від 28 жовтня 2011 року в сумі 951 594,76 грн звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 жовтня 2011 року № А00/3617/11, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Дехтярук І.В., зареєстрованим в реєстрі за № 5152, а саме на житловий будинок (А-1), загальною площею 110,6 кв. м, житловою площею 53,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,1200 га, що розташована в с. Боратин Луцького району Волинської області, кадастровий номер НОМЕР_1, які належать ОСОБА_3 на праві власності, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки згідно Закону України «Про виконавче провадження» з початковою ціною продажу предмету іпотеки, встановленою на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

01 жовтня 2018 року приватним виконавцем Клехо А.Є. на підставі виконавчого листа, виданого 28 вересня 2018 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі № 161/635/17, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57326070 та постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_3

03 жовтня 2018 року приватним виконавцем Клехо А.С. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою було описано, накладено арешт та встановлено заборону на відчуження нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та належать ОСОБА_3

Позивачка зазначала, що в рамках виконавчого провадження ВП № 57326070 приватний виконавець здійснює заходи, направлені на звернення стягнення на зазначене вище нерухоме майно, а тому у разі проведення прилюдних торгів та реалізації вказаного житлового будинку та земельної ділянки визнати дії приватного виконавця протиправними та повернути нерухоме майно у її власність буде пов'язано із тривалим періодом у часі та значними фінансовими затратами, що є неприпустимим для неї, як фізичної особи. Вважає, що існує реальна небезпека заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам, і захист цих прав, свобод та інтересів є неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, а саме шляхом зупинення продажу арештованого майна. Звернення стягнення та можлива реалізація нерухомого майна (житлового будинку та земельної ділянки), яке на праві власності належить їй та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, безперечно спричинить порушення її майнових прав, за захистом яких вона звернулась до суду.

Вказувала, що примусові заходи по зверненню стягнення на нерухоме майно приватним виконавцем здійснюються на користь ОСОБА_4, а в разі визнання договорів про відступлення права вимоги та рішення приватного нотаріуса недійсними, стягувачем (іпотекодержателем) буде не ОСОБА_4, а ПАТ «ОТП Банк».

Ураховуючи наведене, позивачка ОСОБА_3 просила суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 110,6 кв. м, житловою площею 53,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,1200 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована за адресою: с. Боратин, Луцький район, Волинська область, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження вищезазначеного нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення електронних торгів, а також на реєстрацію права власності на дане нерухоме майно, яке належить їй на праві приватної власності.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_3 просила скасувати оскаржувану ухвалу суду та прийняти постанову, якою її заяву задовольнити з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з таких мотивів.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що предметом позову ОСОБА_3 є вимоги про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № А00/3617/11 від 28 жовтня 2011 року, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки № А00/3617/11 від 28 жовтня 2011 року, та вимога про скасування рішення приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Дехтярук І.В. про державну реєстрацію за ОСОБА_4 прав та їх обтяжень. Оскільки заява про забезпечення позову не відповідає змісту позовних вимог ОСОБА_3, тому така заява є безпідставною і передбачені законом підстави для її задоволення відсутні.

Такий висновок суду відповідає нормам процесуального права та обставинам справи.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами першою-третьою статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавчий лист № 161/635/17, виданий 28 вересня 2018 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 951 594,76 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № А00/3617/11 від 28 жовтня 2011 року в сумі 951 594,76 грн звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 жовтня 2011 року № А00/3617/11, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Дехтярук І.В., зареєстрованим в реєстрі за № 5152, а саме на житловий будинок (А-1), загальною площею 110,6 кв. м, житловою площею 53,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,1200 га, що розташована в с. Боратин Луцького району Волинської області, кадастровий номер НОМЕР_1, які належать ОСОБА_3 на праві власності, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки згідно Закону України «Про виконавче провадження» з початковою ціною продажу предмету іпотеки, встановленою на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

01 жовтня 2018 року приватним виконавцем Клехо А.Є. на підставі вказаного виконавчого листа винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 57326070 та постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_3 (а.с.7-9).

03 жовтня 2018 року приватним виконавцем Клехо А.С. винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою було описано, накладено арешт та встановлено заборону на відчуження нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та належать ОСОБА_3 (а.с.10).

Звертаючись із заявою про забезпечення позову в даній справі, позивачка просила суд накласти арешт на нерухоме майно, яке належить їй на праві приватної власності, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження вищезазначеного нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення електронних торгів, а також на реєстрацію права власності на дане нерухоме майно.

Фактично вимоги позивачки ОСОБА_3 у заяві про забезпечення позову, як правильно вказував суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, зводяться щодо необхідності вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення реалізації на електронних торгах арештованого майна в межах виконавчого провадження № 57326070, тобто вжиття таких заходів на стадії виконання рішення суду в примусовому порядку.

В той же час, статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця, з огляду на що, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення реалізації майна, адже за приписами вказаного Закону вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Слід також зазначити, що у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Місцевий суд дійшов правильного висновку, що у розглядуваному випадку запропонований позивачкою вид забезпечення позову призведе до зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що не допускається.

Згідно роз'яснень, даних у пунктах 4-6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами по справі існує спір про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за кредитним договором № А00/3617/11 від 28 жовтня 2011 року, визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки № А00/3617/11 від 28 жовтня 2011 року та про скасування рішення приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Дехтярук І.В. про державну реєстрацію за ОСОБА_4 прав та їх обтяжень.

Проте вид забезпечення позову, який просила застосувати позивачка ОСОБА_3, котра звернулася з такою заявою, не відповідає позовним вимогам, предметом яких не є право на згадане нерухоме майно, що вказує на невідповідність вказаного виду забезпечення позову позовним вимогам.

На підставі наведеного, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що постановлена місцевим судом ухвала про відмову у забезпеченні позову відповідає вимогам закону.

У своїх доводах апеляційної скарги позивачка ОСОБА_3 покликалась на те, що у разі задоволення її позову, іпотекодержателем за договором іпотеки залишиться ПАТ «ОТП Банк», і вона, як клієнт банку та споживач фінансових послуг, зможе скористатися можливістю реструктуризувати заборгованість за кредитним договором і таким чином, уникнути можливості примусового звернення стягнення на предмет іпотеки. Апелянт вважає, що у разі задоволення позову та визнання оскаржуваних договорів недійсними, існує реальна загроза невиконання чи утрудненого виконання рішення суду, оскільки внаслідок можливого проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна ОСОБА_4, як іпотекодержатель та стягувач, отримає грошові кошти.

Однак такі доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вони не спростовують висновків місцевого суду про невідповідність обраного позивачкою виду забезпечення позову її позовним вимогам, необхідності його застосування та співмірності із заявленими позивачкою вимогами. Крім того, обраний позивачкою вид забезпечення позову призведе до зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили і матиме наслідком порушення прав та законних інтересів інших осіб, що не допускається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права. Підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 листопада 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді