Справа № 308/7235/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі - Матіко Я.Ю.,

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності, та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності, та визнання права власності.

Подана заява мотивована тим, що рішення по справі було прийнято у відсутності ОСОБА_1, він про розгляд справи не повідомлявся, і про рішення суду дізнався аналізуючи інформацію на інтернет ресурсі «Судова влада», а саме рішення суду отримав лише після звернення до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду, що мало місце 18.11.2018 року.

У зв'язку з наведеним просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 26.10.2015 року, саме рішення суду скасувати і призначити розгляд справи в загальному порядку.

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву про поновлення строку та заяву про перегляд заочного рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2015 року підтримав повністю з викладеними в них мотивами та просив їх задоволити.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, одна їх неявка, відповідно до вимог ч.1 ст. 287 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши зміст поданих заяв та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2015 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності, та визнання права власності, позовні вимоги позивача задоволено повністю.

30.11.2018 року на адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2015 року.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення суду від 26.10.2015 року було вручене відповідачу ОСОБА_1, за місцем реєстрації останнього, за адресою АДРЕСА_1 - 12.11.2015 року, що стверджується адресною довідкою №47/8842 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 161, 208).

Таким чином, ОСОБА_1 пропустив, встановлений в ст. 248 ЦПК України, строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Разом з тим, до заяви про перегляд заочного рішення, ОСОБА_1 додав клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, яке мотивував тим, що він багато років проживає за кордоном, про рішення суду дізнався аналізуючи інформацію на інтернет ресурсі «Судова влада», а рішення суду отримав лише після звернення до канцелярії Ужгородського міськрайонного суду 18.11.2018 року. Про судові засідання йому відомо не було, повістки він не отримував, а тому був позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, надати заперечення проти позову, а також в подальшому позбавлений права на апеляційне оскарження такого рішення.

Згідно ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов'язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Що стосується наведених ОСОБА_1 підстав пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, зокрема те, що рішення суду він не отримував і про таке дізнався аналізуючи інформацію на інтернет ресурсі «Судова влада», а отримав його лише 18.11.2018 року, то з такими доводами суд не може погодитися, оскільки такі повністю спростовуються матеріалами справи в яких міститься, оголошення опубліковане в пресі про час і місце розгляду цивільної справи, супровідний лист про надіслання на адресу проживання ОСОБА_1 копії заочного рішення суду від 26.10.2015 року та повідомлення про отримання такого особисто, що датоване 12.11.2015 року.(а.с. 161,173-175, 207-208).

Крім цього на думку суду, повторне отримання копії рішення суду, не ОСОБА_1, а його представником, що мало місце 18.11.2018 року, не дає підстави відповідачу на поновлення більше ніж трирічного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Інших обґрунтованих підстав для поновлення строку, на думку суду, відповідачем не надано.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що доводи наведені у заяві про причини пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду не є підтвердженими, не виправдовують причини пропуску процесуального строку, оскільки не свідчать про об'єктивну наявність виключних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

Суд окремо наголошує на тому, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа "Устименко проти України") поновлення процесуального строку без об'єктивної наявності виключних підстав та наведення відповідних причин є порушенням принципу правової визначеності та порушує права учасників справи на справедливий судовий розгляд за пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, слід відмовити, а подану ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2015 року, слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 3-13,76-81,126, 127, 284-287,353,354 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочно рішення суду від 26.10.2015 року - відмовити.

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності, та визнання права власності - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк