Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

06.09.2018 Справа №607/11308/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання останнього таким, що втратив право на користування квартирою за №18 по вул. М. Драгоманова, 4 в м. Тернополі.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що він разом із ОСОБА_4, ОСОБА_5 є співвласниками квартири за №18 у будинку №4 по вул. М. Драгоманова, 4 в м. Тернополі. У даній житловій квартирі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та відповідач ОСОБА_3 З жовтня 2005 року ОСОБА_3 не проживає за вищевказаною адресою, оскільки виїхав на постійне місце проживання за кордон. Посилаючись на наведене та те, що реєстрація відповідача створює перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, жодних платежів за утримання квартири відповідач не здійснює, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити. Не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавав.

На підставі вимог ст.ст. 223,280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що квартира за №18 по вул. Драгоманова, 4 в м. Тернополі знаходиться у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.06.2009 року, виданим виконкомом Тернопільської міської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23000832 від 12 червня 2009 року, виданим Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації».

З довідки форми №3 від 01 червня 2018 року за №1730, виданої ДП «Дружба сервіс-житло 2» встановлено, що у квартирі за №4 по вул. М. Даргоманова, 18 в м. Тернополі зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_6 внук, ОСОБА_7 внучка, ОСОБА_4 дочка, ОСОБА_5 дружина, ОСОБА_3 син.

Як вбачається з акту ДП «Дружба сервіс-житло 2» від 31 травня 2018 року, ОСОБА_3 зареєстрований, але не проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2005 року.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками спірної квартири, де зареєстрований відповідач.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач більше року не проживає у спірній квартирі, не цікавиться квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. Вказане житло залишив добровільно.

Вказаними діями відповідач порушує та обмежує права позивача, як власника житла, на користування та розпорядження власністю.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №18 по вул. М. Драгоманова, 4 в м. Тернополі.

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (м. Тернопіль, вул. Драгоманова, 4/18, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (м. Тернопіль, вул. Драгоманова, 4/18, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за №18 по вул. М. Драгоманова, 4 в м. Тернополі.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13 вересня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_8