Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3954/18
Провадження №: 2/332/1828/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №332/3954/18 (провадження №2/332/1828/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач проживає окремо, допомогу на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явилася. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлена своєчасно та належним чином,в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимогипідтримує та просить їх задовольнити, а також просить розглянути справу у її відсутності(а.с.16).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився. Про дату, час і місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у його відсутності(а.с.18).
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як вбачається з поданої через канцелярію суду письмової заяви відповідача, він зазначив, що позов визнає у повному обсязі.
Відповідно до ч.1,2 ст. 27 вище вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Положеннями ч.8,9 ст. 7 Сімейного кодексу України(далі СК України) передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2016 року, який розірвано на підставі рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя 27 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 11.05.2017 року(а.с.6).
Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС №283587 встановлено, що сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком в свідоцтві про народження дитини зазначений відповідач ОСОБА_2(а.с.5), матір*ю ОСОБА_4 (яка після укладення шлюбу змінила прізвище на Палій).
Мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини(ст.141 Сімейного кодексу України).
У відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, положеннями даної норми передбачений саме обовязок, а не право батьків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття і цей обовязок стосується обох батьків. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом(ч.1 ст.183 СК України). Позивач в своїй позовній заяві просить стягнути з відповідача аліменти у частці від його доходу, а саме у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на ту обставину, що відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід.
Положеннями ч.2 ст. 182 СК України визначено, щорозмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Суду не надано доказів того, що відповідач має на утриманні інших малолітніх, неповнолітніх дітей. Відповідач офіційно працевлаштований, та має постійний щомісячний дохід у вигляді заробітної плати.При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд, у відповідності зі ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньогосина у розмірі ? частки заробітку (доходу) батька, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
При цьому суд враховує, що відповідач є молодою особою працездатного віку, а також виходить з того, що відповідно до вимог ст. 180 СК України передбачено саме обовязок, а не право батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.Крім того, суд, при вирішенні спору по суті, враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, не надав відзиву на позов та не надав суду жодних доказів, якщо у нього такі малися, що спростовують доводи позивача і надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, а навпаки, надав суду письмову заяву щодо визнання позовних вимог, а тому суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до переконання про можливість задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 704,80грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст. 141, 180, 181-183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268,274-279ЦПК України, суд ,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання:м. Запоріжжя, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір на користь держави у розмірі 704,80грн..
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2018 року, та датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя Андрюшина Л.А.