УХВАЛА

31 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 461/6102/17

провадження № 61-42681ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу Львівського національного університету ім. Івана Франка на постанову Апеляційного суду Львівської області від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного університету ім. Івана Франка, третя особа - Міністерство освіти і науки України, про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до Львівського національного університету ім. Івана Франка, третя особа - Міністерство освіти і науки України, про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 10 липня 2018 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 09 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Львівського національного університету ім. Івана Франка на користь ОСОБА_1 суму не нарахованої та не виплаченої соціальної стипендії за період з вересня 2014 року по грудень 2016 року включно з врахуванням компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати у розмірі 42 719,12 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Львівського національного університету ім. Івана Франка на постанову Апеляційного суду Львівської області від 10 липня 2018 року.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії у розмірі 42 719,12 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки Львівський національний університет ім. Івана Франка подало касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівського національного університету ім. Івана Франка на постанову Апеляційного суду Львівської області від 10 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського національного університету ім. Івана Франка, третя особа - Міністерство освіти і науки України, про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун