У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 03.12.2007 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Скарбниця» заборгованості по договору позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеною заявою, в якій просить поновити строки на подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ від 03.12.2007 року у справі № 2н-1653/07, посилаючись на те, що про наявність даного судового наказу їй стало відомо лише 20.11.2018 року та з вказаним судовим наказом вона не згідна, оскільки стягувачем не надано належних доказів отримання нею коштів за договором позики, а тому вимоги стягувача є безпідставними.

Дослідивши матеріали заяви про скасування наказу приходжу до наступного.

Судом встановлено, що 03.12.2007 року Ужгородським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Скарбниця» заборгованості по договору позики в розмірі 12424,94 грн. та суму сплачених заявником витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн., 25 грн. державного мита та 621 грн. за правову допомогу.

Як вбачається з долученого до матеріалів заяви свідоцтва про шлюб серії І-ФМ № 017558, 09.09.2006 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб з ОСОБА_3 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_4.

Згідно відмітки на судовому наказі такий набув законної сили 08.01.2008 року, а отже судом такий було направлено заявнику та вручено, у відповідності до вимог цивільно-процесуального закону, який діяв на той час.

Заявником не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на подання заяви про скасування судового наказу, а саме на підтвердження неотримання нею судового наказу, зокрема, в судовому наказі адреса боржника ОСОБА_2 вказана як: Ужгородський район, с. В.Геївці, вул. Головна, 153. Така ж адреса місця проживання вказана ОСОБА_1 у заяві про скасування судового наказу.

Твердження ОСОБА_1 про те, що їй не було відомо про існування оскаржуваного судового наказу протягом більше 10 років викликають сумнів, також з огляду на можливе вжиття стягувачем заходів щодо виконання судового наказу, вчинення дій в межах виконавчого провадження.

При цьому суд враховує, що у випадку непред"явлення такого стягувачем до виконання строк пред"явлення даного судового наказу до виконання давно минув.

Відповідно до ч.2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи, що судом не встановлено підстав для поновлення ОСОБА_1 судового наказу від 03.12.2007 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Скарбниця» заборгованості по договору позики приходжу до висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (ОСОБА_2) ОСОБА_5 про скасування судового наказу від 03.12.2007 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Скарбниця» заборгованості по договору позики повернути ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Придачук