Провадження №6/359/29/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання права власності на цей обєкт нерухомого майна,

встановив:

В грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою та посилається на те, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 5 березня 2007 року визнаний дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 4 січня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3; а також визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 4,55 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району. Водночас, заявник є власником 1/2 частки в цьому обєкті нерухомого майна. Ця обставина свідчить про те, що рішенням третейського суду вирішено питання про права і обовязки ОСОБА_2, який не брав участь у розгляді цивільної справи. Як вбачається зі ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі, а також підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Ця обставина свідчить про те, що цивільна справа взагалі не була підвідомча третейському суду. Тому ОСОБА_2 просить суд з метою відновлення законності скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 5 березня 2007 року.

Як вбачається зі штампу, розміщеному на титульній сторінці, заява була подана 14 грудня 2017 року. В той же день розгляд заяви був розподілений судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. Ця обставина підтверджується протоколом автоматизо-ваного розподілу судової справи між суддями. За правилами п.11 Перехідних положень ЦПК України підстави для відмови у відкритті провадження у справі або повернення заяви ОСОБА_2 були відсутні. Тому ухвалою судді Бориспільського міськрайон-ного суду від 15 грудня 2017 року провадження у справі було відкрито.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримує заяву та наполягає на її задоволенні.

Інші учасники цивільного процесу жодного разу не зявились у судові засідання. Вони неодноразово у встановленому порядку повідомлялись про час та місце розгляду заяви. Як вбачається з ч.2 ст.457 ЦПК України, їх неявки у судові засідання не пере-шкоджають розгляду заяви.

Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши подані ним докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 5 березня 2007 року визнаний дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 4 січня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3; а також визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 4,55 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.13 постанови №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нота-ріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відпо-відно до статей 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Встановлено, що станом на 4 січня 2007 року договір купівлі-продажу земельної ділянки підлягав нотаріальному посвідченню та потребував державної реєстрації. Натомість, договір, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, не був нотаріально посвідчений та не був зареєстрований в Єдиному реєстрі правочинів. За правилами ч.4 ст.334 та ч.3 ст.640 ЦК України в редакції, чинній на той час, такий договір не вважався укладеним та за жодних обставин не зумовлював перехід від ОСОБА_4 до ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку.

Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання права власності на цей обєкт нерухомого майна не була підвідомча третейському суду.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності належить скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 5 березня 2007 року.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї ж Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбав-лений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Безумовно, скасування рішення третейського суду через 11 років після його ухвален-ня негативно вплине на юридичну визначеність правовідносин та позбавить ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку. Водночас, вжиття вказаного процесуального заходу є не тільки виправданим, але й вкрай необхідним, адже визнання дійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та визнання права власності на цей обєкт нерухомого майна не відносилось до повноважень третейського суду. Скасування рішення третейсь-кого суду спрямовано виключно на забезпечення законності та становить суспільний інтерес, що превалює над індивідуальними правами ОСОБА_3 Це свідчить про дотримання п.1 ст.6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод та ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї ж Конвенції.

Суд вважає, що ці обставини є додатковою, але не менш вагомою підставою для задоволення заяви.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, абз.2 ч.6 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про скасування рішення третейського суду задовольнити.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Ліга-Парітет» від 5 березня 2007 року, яким визнаний дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 4 січня 2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; а також визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 4,55 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району, скасувати.

Ухвала суду викладена в повному обсязі 30 липня 2018 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення її в повному обсязі.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6