Справа № 130/2562/18
Провадження № 22-ц/801/436/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач :Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18 грудня 2018 року місто Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - слідчий СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Майченко Анатолій Миколайович, заступник начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Рощепа Анатолій Андрійович, начальник СВ Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області Олексюк Володимир Васильович про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Не погодившись з ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області позивач ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 грудня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

На виконання вимог зазначеної ухвали 14 грудня 2018 року скаржником ОСОБА_2 подано лист (заяву) у якому останній зазначає про невеликий розмір пенсії із якої він сплачує аліменти, та просить його звільнити від сплати судового збору. При цьому надає докази на підтвердження матеріального стану.

Така заява не може бути визнана судом як виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 07 грудня 2018 року, проте вивчивши її прихожу до висновку про часткове задоволення з огляду на наступне.

Статтею 136 ЦПК України визначено підстави та порядок відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За правилами частини другої статті 8 Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 111, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, приходжу до висновку за можливе зменшити скаржнику ОСОБА_2 розмір судового збору вдвічі, тобто до 176, 20 грн. Зазначена сума на думку суду не є надмірно обтяжливою для апелянта, вона не перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_2 і 50% щомісячно отримуваної ним пенсії.

Відтак, ОСОБА_2 слід здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у розмірі 176,20 грн. за наступними платіжними реквізитами:

- отримувач: УК у м. Вінниці /м.Вінниця/ 22030101 Код Банк: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998 рахунок № 0001.

На підтвердження оплати судового збору до суду необхідно надати оригінал документу.

Відповідно частиною другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з пункту 3 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями частини 1 та 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 185, 356, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від сплати судового збору - задовольнити частково, зменшити ОСОБА_2 розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2018 року до 176, 20 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2018 року у зазначеній справі - залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі визначеному судом протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Стадник І.М.