Справа № 493/1831/18
Провадження № 2/493/843/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

ГОЛОВУЮЧОГО-СУДДІ МЯСКІВСЬКОЇ І.М.

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ПІНУЛ І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

21.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свою вимогу позивач мотивує тим, що він та відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 успадкували після смерті батьків житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці площею 1570 кв.м. за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Московська, 59.

22.04.2016 року Балтським районним судом ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно. Яким за ОСОБА_3 визнано право власності на 21/30 частку спадкового майна, яке складається з житлового будинку (літ. А), загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м. з погребом під частиною будівлі (літ. Б1), літньою кухнею (літ. Б), сараєм (літ. В), убиральнею (літ. Г), літнім душем (літ. Д), сараєм (літ. Є), хвірткою (№ 1), огорожею (№ 2), ганком (№ 3), вимощенням (№ І), який розташований на земельній ділянці площею 1570 кв.м., за адресою: вул. Московська, 59, м. Балта, Одеської області. За ОСОБА_2 визнано право власності на 4/30 частки зазначеного вище спадкового майна. Під час розгляду даної справи не вирішувалось питання щодо визнання права власності на частку спадкового майна, належної ОСОБА_1 Однак Балтським районним судом встановлено, що ОСОБА_1 успадкував 1/6 (або 5/30) частки зазначеного вище спадкового майна.

Оформити через нотаріуса право власності на спадкове майно ОСОБА_1 не має можливості, так як згідно з відповіддю нотаріуса йому не може бути видано свідоцтво про право на спадщину в звязку зі спором між спадкоємцями. Враховуючи неможливість оформлення ОСОБА_1 права на спадкове майно через нотаріуса, просить суд визнати його право власності на 1/6 (або 5/30) частину вказаного вище спадкового майна.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах документами, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що позов визнає повністю та не заперечує проти винесення рішення в справі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але подала заяву в якій позов визнала в повному обсязі і просила його задовольнити, справу розглядати без її присутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд, за результатами підготовчого провадження, ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачами на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

У зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 помер 01 грудня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЖД № 395643 (а.с. 7).

ОСОБА_7 померла 20 квітня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії І-ЖД № 368600 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про народження позивач є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 6).

Окрім позивача спадкоємцями за законом першої черги є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не заперечують проти задоволення позову позивача.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_8 № 390/01-16 від 05.07.2018 року вбачається, що завести спадкову справу і видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_7 20.04.2014 року, не має можливості, оскільки спадкоємець ОСОБА_1 син спадкодавці в строк не подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 20.04.2014 року, хоча на день її смерті проживав разом з покійною. Спадкова справа після її смерті не заводилась. Спадщина була відкрита після смерті чоловіка ОСОБА_7 ОСОБА_6, померлого 01.12.2014 року за № 33/2015. Одним із спадкоємців, які прийняли спадщину є ОСОБА_1 В звязку із спором між спадкоємцями прийнявшими спадщину про розділ спадщини, вона не має можливість видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 9).

Відповідно до рішення Балтського районного суду Одеської області від 22.04.2016 року (а.с. 10-12) встановлено, що після смерті ОСОБА_7 спадкова справа не заводилась, але разом з нею були зареєстровані та проживали ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, які фактично прийняли спадщину, але не оформили свої спадкові права.

ОСОБА_6, як чоловік ОСОБА_7 був власником 1/2 частини всього майна. Тобто 1/2 частина житлового будинку з господарськими спорудами, яка належала ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності розподілилась між ними трьома: ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - успадкували по 1/6 частині майна, тобто у власності ОСОБА_6 стало 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами. Після його смерті відкрилася спадщина на частку майна, яка йому належала. Враховуючи, що частина спадкоємців відмовилися від своєї частки спадщини, тому ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_6 8/15 частин спадкового майна. Всього успадкувала 21/30 частину спадкового майна. ОСОБА_1 успадкував частини майна тільки після смерті матері ОСОБА_7, яка складає 1/6 частину спадкового майна або 5/30 частини спадкового майна. А ОСОБА_2 успадкував тільки після смерті батька ОСОБА_6 2/15 або 4/30 частини спадкового майна.

Вказаним вище рішенням Балтського районного суду вирішений був спір між двома спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і визнано за ними право власності на частку в спірному майні, а частка спадкового майна за позивачем ОСОБА_1 не визнавалась, що і позбавляє його можливості зареєструвати своє право власності.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами повязані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

У відповідності до ст. ст. 1218, 1261, 1268, 1278 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Ст. 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як її іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідачів, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 16, 25, 328, 346, 1268-1270, 1297, 1299 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 (або 5/30) частку спадкового майна, яке складається з житлового будинку (літ. А), загальною площею 68, 6 кв.м., житловою площею 42,3 кв.м. з погребом під частиною будівлі (літ. Б1), літньою кухнею (літ. Б), сараєм (літ. В), убиральнею (літ. Г), літнім душем (літ. Д), сараєм (літ. Є), хвірткою (№ 1), огорожею (№ 2), ґанком (№ 3), вимощенням (№ І), який розташований на земельній ділянці площею 1570 кв. м., за адресою: вул.. Московська, 59, м. Балта, Одеської області

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.12.2018 року.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ