№ 336/5276/18
провадження № 2/336/2756/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

17 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 07.09.2018 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що їй на праві власності належить житловий будинок № 26 по вул..Канівській в м.Запоріжжі. Вона зареєстрована та проживає у згаданому будинку.

Окрім позивача, в будинку з 29.11.2013 р. зареєстрований її повнолітній онук ОСОБА_2

У травні 2014 р. ОСОБА_2 поїхав на заробітки до Росії, до України не повертався та не має такого наміру.

Реєстрація відповідача у належному їй будинку створює перешкоди в користуванні та розпорядженні майном і потребує додаткових витрат на утримання житла.

За позовом ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 26 по вул.Канівській в м.Запоріжжя.

Ухвалою судді від 18.09.2018 р. було відкрито провадження та призначено судове засідання на 12.10.2018 р.

12.10.2018 р. розгляд справи відкладено на 19.11.2018 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України для повторно виклику відповідача.

19.11.2018 р. розгляд справи було відкладного на 17.12.2018 р. у звязку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач до суду повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно, серія та номер: 2/13344, виданого 31.08.1959 р. Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 26 по вул..Канівській в м.Запоріжжя (а.с.8, 9).

В будинку № 26 по вул.Канівській в м.Запоріжжя з 29.11.2013 р. зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с.16).

ОСОБА_2 за місцем реєстрації не мешкає з травня 2014 р., що підтверджено актом підтвердження фактичного проживання від 06.09.2018 р., складеного квартальним комітетом № 95 Шевченківського району м.Запоріжжя (а.с.12).

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку.

Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.12 ЦПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (м.Запоріжжя, вул.Канівська, 26, РНОКПП не відомий) таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком № 26 по вул.Канівській в м.Запоріжжя.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк