Провадження № 6/520/323/18
УХВАЛА

11.12.2018

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

12.06.2018 року головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_2 Аннуджа ( ІПН НОМЕР_1, місце реєстрації : м.Одеса, вул. Квіткова, 21 до виконання зобовязань за виконавчим листом ( дублікат) №520/17779/14-ц виданим Київським районним судом м.Одеси 26.03.2018 року (оригінал якого видавався Київським районним судом м.Одеси 25.05.2015 року) про зобовязання ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно зведену прибудову до квартири АДРЕСА_1, мотивуючи своє подання тим, що на виконанні у На виконанні у Другому Київському відділі державної виконавчої служби місті ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області, знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/17779/14-ц виданого Київським районним судом м. Одеси, 26.03.2018, про зобов'язання ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно зведену прибудову до квартири АДРЕСА_2, у м міста ОСОБА_3.

За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_2, іпн НОМЕР_1, який мешкає за адресою, м. Одеса, вул. Квіткова, 41.

Постанову про відкриття виконавчого провадження направлено за адресою, вказаною у виконавчому документі та за адресою вчинення виконавчих дій за виконавчим документом (АДРЕСА_3).

Неодноразово провадження зупинялось, дії державного виконавця оскаржувались та остаточно Державним виконавцем, 02.02.2018 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 520/17779/14-ц Київського районного суду м. Одеси, 26.03.2018, про зобов'язання ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно зведену прибудову до квартири АДРЕСА_2, у м міста ОСОБА_3.

Копія зазначеної постанови отримано боржником, 26.02.2018, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення рекомендованого листа ДП «Укрпошта».

Станом на теперішній час у Відділі відсутня інформація, щодо фактичного виконання вимог виконавчого листа № 520/17779/14-ц Київського районного суд) м ОСОБА_3, 26.03.2018. про зобов'язання ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно зведену прибудову до квартири АДРЕСА_2, у м міста ОСОБА_3.

26.02.2018 на адресу Відділу надійшла заява стягувача з проханням звернутись до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Рішення суду до теперішнього часу боржником не виконано, будь-які дії спрямовані на самостійне (добровільне) виконання рішення суду з боку ОСОБА_2 не здійснено, боржником не надано будь-яких заяв, клопотань, пояснень з приводу не виконання рішення та поважності причин фактичного не виконання рішення суду, що свідчить про те що боржник повністю ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання.

Державний виконавець та інші учасники справи в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в нього закордонного паспорту, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Суд звертає увагу на те, що з часу перебування у провадженні дійсної справи жодного разу представник заявника - Другого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не з'являвся, в матеріалах справи міститься тільки заява представника Першого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, в якій останній просить справу відкласти, що судом було зроблено, однак у наступне судове засідання також, будучи належним чином повідомленими, ані представник Першого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, ані представник Другого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області у судове засідання не з'явився.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Тому, судом буде окремо розгялуто питання щодо зловживання процесуальним права та порушення вимог чинного законодавства з боку заявника.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Так матеріалами справи встановлено, що на даний час виконавче провадження з виконання виконавчого листа ( дублікат) №520/17779/14-ц виданого Київським районним судом м.Одеси 26.03.2018 року (оригінал якого видавався Київським районним судом м.Одеси 25.05.2015 року) про зобовязання ОСОБА_2 знести за власний рахунок самочинно зведену прибудову до квартири АДРЕСА_1 перебуває у провадженні Першого Київського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області.

Більш того суд звертає увагу на той факт, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29.11.2018 року визнано виконавчий лист виданий 25.05.2015 року Київським районним судом м.Одеси по справі за №520/17779/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи Одеська міська рада , Управління архітектури тат містобудування Одеської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про зобовязання знести самочинно зведену прибудову, таким, що не підлягає виконанню.

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», беручи до уваги той факт, що суду не надано з боку державного виконавця пояснень, яким чином відкрито виконавче провадження Другим Київським ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, а на даний час знаходиться на виконанні в Першому Київському відділі ДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області, тим більше, що ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29.11.2018 року визнано виконавчий лист виданий 25.05.2015 року Київським районним судом м.Одеси по справі за №520/17779/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи Одеська міська рада , Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про зобовязання знести самочинно зведену прибудову, таким, що не підлягає виконанню, у звязку з чим, подання є необґрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 33 Конституції України,ст. 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луняченко В. О.