Справа № 368/222/18
провадження № 2/368/203/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі судового засідання Назаренко А.І.

з участю представника відповідача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

встановив:

13 лютого 2018 року до Кагарлицького районного суду Київської області звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

14 лютого 2018 року провадження по даній справі було відкрито та вирішено питання про розгляд справи у спрощеному позовному провадженні.

Дана цивільна справа по суті розглядалася судом неодноразово і 27 червня 2018 року від представника АТ КБ «Приватбанк» було подано заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача та позовну заяву залишити без розгляду.

21 травня 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Представник відповідача адвокат ОСОБА_1 заперечила проти поданої заяви, оскільки нормами ЦПК України не передбачено залишення без розгляду позовної заяви, де розгляд справи по суті розпочато, тому було заявлено клопотання про визнання обовязкової явки представника позивача.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 29 червня 2018 року визнано явку представника АТ КБ «Приватбанк» в судові засідання обов'язковою.

Однак, не зважаючи на те, що явка позивача в судове засідання визнана судом обов'язковою, представник позивача АТ КБ «Приватбанк» двічі повторно не зявився в судові засідання, а саме: на 27.08.2018 р. та 04.09.2018 р., про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідка про доставку SMS, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи суду не надав, а тому вважається таким, що не зявився у судове засідання без поважних причин.

Суд, вислухавши представника відповідача адвоката ОСОБА_1 та ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» слід залишити без розгляду з наступних підстав.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

У рішенні Європейського Суду від 03.04.2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, суд вважає, що стороною позивача неналежно здійснюються його процесуальні права і виконуються процесуальні обовязки, що виражається у відсутності інтересу до поданої до суду позовної заяви.

Представник позивача двічі повторно не зявився в судові засідання на 27.08.2018 р. та 04.09.2018 р., про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідка про доставку SMS, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи суду не надав, а тому вважається таким, що не зявився у судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічні положення має п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, згідно якої суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Це право стосується не лише позивачів, які вправі самостійно розпоряджатися наданими їм законом процесуальними правами, але й і відповідачів, які змушені витрачати свій час та кошти для захисту проти вимог позивача у суді.

Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Також, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізовуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_1 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Тому, у зв'язку з наведеним положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, яким передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Зважаючи на викладене та те, що справа у провадженні суду перебуває значний час, а позивач зловживає своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе на підставі статті 257 Цивільного процесуального кодексу України залишити позовну заяву без розгляду, оскільки представник позивача повторно не з'явився в судове засідання.

До такого висновку прийшов Вищий Спеціалізований Суд з розгляду цивільних та кримінальних справ у справі № 6-24063 ск 15 (ухвала від 31.08.2015 року), який зазначив, що причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону (ч. 3 ст. 169 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з'являються до суду.

Відповідно до частини 2 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі ст. ст. 251, 258-261 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Розяснити позивачу ОСОБА_2 товариству комерційному банку «Приватбанк» право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицького районного суду Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України: апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 06.09.2018 р.

Суддя І.І. Шевченко