14.12.2018
Справа № 642/7131/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді: Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря: Конєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданою до відкриття провадження у справі.

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просить заборонити виконувати нотаріальні дії, повязані з оформленням спадщини після померлого ОСОБА_2, 10 червня 2018 року, що фактично мешкав за адресою: м. Харків, вул.. Єлізарова, б. 4, кв. 58, спадкова справа у спадковому реєстрі № 62601582, у нотаріуса № 47/2018. В обґрунтування заяви посилається на те, що 10.06.2018 року помер його батько ОСОБА_2, спадкоємцем якого він є. Але, при зверненні в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, йому стало відомо, що існує заповіт на імя ОСОБА_3 чужої людини, яка також звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Заявник вважає, що заповіт має бути визнаний недійсним, а 10.12.2018 року сплинув шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявна можливість переходу права власності на ОСОБА_3 у порядку спадкування за заповітом, а в подальшому до інших осіб в порядку відчуження або заставлення під іпотеку та в інший спосіб. Зазначені обставини ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом якого він звернувся до суду.

На час розгляду заяви, заявник звернувся з позовом до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, посилаюсь на ті ж факти, які викладені в заяві.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Предметом позову є визнання недійсним заповіту від 04.06.2018 року на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа у спадковому реєстрі № 62601582, у нотаріуса № 47/2018.

Заявником надані документи, які свідчать про те, що його батько хворів на меланому на день складення заповіту та через 6 днів після цього помер.

Згідно роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного судуУкраїни від22.12.2006р.№9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Приписами ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною ОСОБА_3 України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з того, що між сторонами дійсно виник спір, забезпечення позову в спосіб, про якій просить позивач, буде відповідати меті застосування заходів забезпечення. Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити виконувати нотаріальні дії, повязані з оформленням спадщини після померлого ОСОБА_2, 10 червня 2018 року, що фактично мешкав за адресою: м. Харків, вул. Єлізарова, б. 4, кв. 58, спадкова справа у спадковому реєстрі № 62601582, у нотаріуса № 47/2018.

Копії ухвали направити для виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ( 61052, м. Харків, вул.. Полтавський шлях, 46, 3 підїзд) та приватному нотаріусу ХМНО Харківської області ОСОБА_4 (м.Харків, вул. Полтавський шлях, б. 116, кв. 3).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.Г.Пашнєв