"17" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді: Яровенко Н.О.,
при секретарі: Грінкевич А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ЖЕК - 401 про визначення порядку користування квартирою, що спільною власністю,-
Позивач ОСОБА_1 в серпні 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ЖЕК - 401 про визначення порядку користування квартирою, що спільною власністю. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй та відповідачу належить на праві власності в рівних долях по ? частини квартира АДРЕСА_1. Загальна площа вказаної квартири становить 43,5 кв.м., житлова площа - 29,3 кв.м., в тому числі: 1 кімната - площею 14,9 кв.м., 2 кімната - 14,4 кв.м., кухня - 6,6 кв.м., ванна кімната - 1,9 кв.м., вбиральня - 1,0 кв.м., коридор - 4,7 кв.м. Оскільки відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою та домовленості між сторонами досягти не вдається, просить суд виділити у користування позивачу кімнату площею 14,4 кв.м., відповідачу - площею 14,9 кв.м., кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридор залишити в загальному користуванні.
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Відповідач до суду не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, процесуальним правом надати письмові пояснення (заперечення) по суті предмету спору не скористався.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 17 грудня 2018 року в судовому засіданні постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14 червня 2001 року, ОСОБА_1 (яка згідно свідоцтва про зміну прізвища, виданого Дніпровським РВ у м. Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві 12 січня 2018 року змінила прізвище з «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1») та ОСОБА_2 купили в рівних частках квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 11).
Згідно технічної характеристики квартири, квартира спільного заселення розташована на першому поверсі п'ятиповерхового будинку та складається з двох кімнат, жилою площею 29,3 кв.м., кухні, площею 6,6 кв.м., ванної кімнати - 1,9 кв.м., вбиральні (поєднаної) - 1,0 кв.м., коридору - 4,7 кв.м. Загальна площа квартири - 43,5 кв.м. (а.с. 12).
За нормою ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
За нормами ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Відповідно ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Позивач просить виділити їй у користування кімнату площею 14,4 кв.м., відповідачу - площею 14,9 кв.м., залишити місця загального користування у їх спільному користуванні.
Відповідно ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Оскільки сторони мирним шляхом не можуть дійти згоди щодо порядку користування спірним житловим приміщенням, виходячи із загальної площі квартири, яка складає 43,5 кв.м., суд приходить до висновку, що виділення в спірному житловому приміщенні позивачу кімнати площею 14,4 кв.м., відповідачу кімнати площею 14,9 кв.м. є законним і обґрунтованим варіантом у визначенні порядку користування спірною квартирою, який не призведе до порушення прав сторін, а місця загального користування залишити в спільному користуванні сторін.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ЖЕК - 401 про визначення порядку користування квартирою, що спільною власністю.
В порядку ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 грн. судового збору.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 364, 368-370 ЦК України, ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 209-211, 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України,суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ЖЕК - 401 про визначення порядку користування квартирою, що спільною власністю задовольнити .
Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання ОСОБА_1 в користування кімнату площею 14,4 кв.м., ОСОБА_2 - кімнату площею 14,9 кв.м., місця загального користування залишити в спільному користуванні.
Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1) 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 17 грудня 2018 року.
Суддя Н. О. Яровенко