Справа № 140/1744/18
Провадження № 22-ц/801/277/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С.М.
Доповідач:Марчук В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 рокуСправа № 140/1744/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючої: Марчук B.C.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

секретар : Пантелеймонової А.І.

за участю: заявника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі №4 у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу № 140/1744/18 за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Івчанська сільська рада Літинського району Вінницької області, про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документа, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Науменка С.М. в залі суду №2 Немирівського районного суду Вінницької області о 09.48 год., повний текст рішення складено - 12.10.2018 року,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернулась у Немирівський районний суд Вінницької області з вказаною заявою. Вимоги заяви мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла її мати, ОСОБА_4, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 16.03.2006 року секретарем виконавчого комітету Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області та зареєстрований за № 20, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла їй - ОСОБА_3.

Заявниця вказує на те, що вона єдина спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_4 Інших спадкоємців за заповітом немає, спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині теж немає. Вона прийняла спадщину після смерті матері у визначений законодавством шестимісячний строк шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області.

13.09.2013 року державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори їй було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0292 га, належну ОСОБА_4 на підставі державного акту.

ІНФОРМАЦІЯ_11, померла бабуся заявниці з боку матері, ОСОБА_5, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2.

Після її смерті залишилось майно - земельна ділянка площею 2,03 га, що розташована на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 від 20.03.2002 року за реєстровим № 633.

Спадщину після смерті ОСОБА_5 фактично прийняла мати позивачки, ОСОБА_4, так як проживала разом зі спадкодавцем в одному житловому будинку АДРЕСА_2 на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї протягом встановленого шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Івчанської сільської ради від 05.04.2018 року № 320, але не оформила своїх спадкових прав.

Мати заявниці, ОСОБА_4, заповідала усе своє майно їй - заявниці ОСОБА_3, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом. Таким чином, заявниця вказує на те, що їй заповідалось і майно ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9.

У лютому 2018 року, ОСОБА_3, звернулась до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, належну ОСОБА_5

Однак, 27.02.2018 року за № 301/02/14 державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Відмова мотивована тим, що відсутні підстави для закликання ОСОБА_4 до спадкування за законом майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5, у зв'язку з тим, що не підтверджений факт, що перший спадкодавець є її матір'ю, а також тим, що державний акт на право власності на землю НОМЕР_1, виданий Івчанською сільською радою 20.03.2002 року на ім'я ОСОБА_6, а не на ім'я ОСОБА_5

Далі заявник вказує, що дійсно у свідоцтві про народження матері, ОСОБА_4, її дошлюбне прізвище вказане «ОСОБА_4», в графі «мати» записана: ОСОБА_7, в графі «батько» - ОСОБА_8; у свідоцтві про народження бабуся вказана як ОСОБА_5, як і у свідоцтві про смерть бабусі - ОСОБА_5.

Документів щодо зміни прізвища ОСОБА_5 на даний час не збереглося.

27.02.2018 року №344-16.14-11 надано відповідь Літинським районним відділом Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про те, що актові записи по Літинському районному відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області щодо реєстрації шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відсутні; актові записи щодо реєстрації шлюбу ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_6 - відсутні.

Існує також розбіжність у написанні прізвища спадкодавця ОСОБА_5 у державному акті НОМЕР_1 від 20.03.2002 року №633, в якому її прізвище, ім'я та по батькові записано: «ОСОБА_5».

Відновити актові записи або одержати документи, що підтверджують зміну прізвища спадкодавця з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_4», з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_5», з «ОСОБА_6 на «ОСОБА_5», а також відновити чи отримати новий правовстановлюючий документ на земельну ділянку 2,03 га на ім'я ОСОБА_5 неможливо, у зв'язку з її смертю.

Таким чином, заявниця не може документально підтвердити родинні стосунки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10, з її спадкодавцем, ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_9, в якості доньки та матері і, відповідно, не може підтвердити належність ОСОБА_5 державного акта НОМЕР_1 від 20.03.2002 року, виданого на ім'я ОСОБА_6.

Встановлення цих фактів має для неї юридичне значення тому, що надає заявниці можливість реалізувати своє право на спадщину. За таких обставин, з метою захисту своїх прав ОСОБА_3 просила суд встановити юридичний факт, відповідно до якого ОСОБА_4, прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Івча Літинського району Вінницької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року в с. Івча Літинського району Вінницької області, дійсно є донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уроженки с. Івча Літинського району Вінницької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Івча Літинського району Вінницької області; встановити юридичний факт, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Івча Літинського району Вінницької області, дійсно належить правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 2,03 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області, виданого Івчанською сільською радою Літинського району Вінницької області 20.03.2002 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №633 на ім'я ОСОБА_6.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 08.10.2018 року в задоволенні даної заяви відмовлено через недоведеність заявлених вимог та у зв'язку з порушенням вимог ч.2 ст. 318 ЦПК України, оскільки заявниця не надала суду жодних відомостей про причини неможливості одержання або відновлення документу.

Заявник у справі ОСОБА_3 оскаржила рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, оскільки воно не відповідає вимогам ст. ст. 263, 264 ЦПК України; ще апелянт зазначила, що судом першої інстанції не було досліджено письмових доказів, не надано їм оцінки, а саме: відповіді нотаріуса Літинської державної нотаріальної контори від 27.02.2018 року; що суд не застосував ч.2 ст. 294 ЦПК України, яка передбачає, що з метою з'ясування обставин справи, суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_3

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає, з огляду на наступне.

Так, в ході розгляду даної справи встановлені наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_8 померла мати заявниці, ОСОБА_4, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 ( а/с 10, 14).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений 16.03.2006 року секретарем виконавчого комітету Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області та зареєстрований за № 20, відповідно до якого усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_3 (а/с13).

ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті матері у визначений законодавством шестимісячний строк, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області та 13.09.2013 року їй державним нотаріусом Літинської державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0292 га, належну ОСОБА_4 на підставі державного акту серії НОМЕР_3 (а/с16).

ІНФОРМАЦІЯ_11, померла ОСОБА_5, яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 ( 18, 15). ЇЇ дошлюбне прізвище теж ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_5 на а/с19. І будь-які докази про те, що це мати покійної ОСОБА_4, у справі відсутні.

Так, відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 на а/с 12, дошлюбне прізвище покійної ОСОБА_11 - ОСОБА_12, що відповідає її свідоцтву про народження серії НОМЕР_5 на а/с 11. У цьому свідоцтві про народження мама ОСОБА_11 вказана ОСОБА_12, а не ОСОБА_5, як у свідоцтві про смерть ОСОБА_5. Будь-які докази зміни прізвища ОСОБА_5 на ОСОБА_12 (ОСОБА_12), у справі відсутні, а отже, відсутні підстави встановлювати факт, що ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року, є донькою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11, оскільки вона є донькою ОСОБА_12 (а/с11).

Щодо юридичного факту належності правовстановлюючого документу, то теж встановлені наступні обставини.

На а/с 25 міститься завірена копія Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім'я ОСОБА_6 20.03.2002 року. Докази, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11, і ОСОБА_6 є однією і тією особою, чи що вона змінила прізвище на ОСОБА_6, у матеріалах справи - відсутні. За таких обставин, відсутні підстави для встановлення юридичного факту, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Івча Літинського району Вінницької області, дійсно належить правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 2,03 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області, виданого Івчанською сільською радою Літинського району Вінницької області 20.03.2002 року зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №633 на ім'я ОСОБА_6.

Не підтверджують даного факту і фотокопія виписки з погосподарської книги №6 за 1944-1946 роки господарства №452 Івчанської сільської ради, оскільки у ній вказано головою даного господарства ОСОБА_5.; щодо ОСОБА_5 - записи відсутні (а/с 22).

З відповіді Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за №344-16.14-11 від 27.02.2018 року слідує, що актові записи по Літинському районному ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області актові записи щодо реєстрації шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 - відсутні, як і актові записи щодо реєстрації шлюбу ОСОБА_9 і гр. ОСОБА_6 (а/с21).

Щодо фотокопії виписки з погосподарської книги Івчанської сільської ради за 2001-2005 роки по особовому рахунку №336, то вона не є належним доказом у розумінні ст. 77 ЦПК України через те, що у ньому є не застережені виправлення у імені голови двору ОСОБА_10 (а/с 23). Такою є і виписка з тієї самої погосподарської книги на а/с 24, оскільки вона не відповідає попередній і у ній уже головою двору зазначена ОСОБА_4 без посилань на будь-які, документально підтверджені зміни. (а/с24).

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які були допитані у судовому засіданні суду першої інстанції 05.10.2018 року, пояснили, що їм не відомі обставини щодо зміни прізвища ОСОБА_5 на «ОСОБА_4» та «ОСОБА_5».

Всі ці обставини були встановлені судом першої інстанції та враховані при ухваленні оскаржуваного рішення. З цих обставин випливають правовідносини щодо встановлення юридичних фактів, які регулюються нормами ст. ст. 315-319 ЦПК .

Разом з тим, дійсно, в оскаржуваному рішенні зазначено, що заявницею в супереч п.2 ч.1 ст. 318 ЦПК України, не було надано суду жодних відомостей про причини неможливості одержання або відновлення документу. Проте, це суперечить змісту поданої ОСОБА_3 заяви, оскільки у ній вказано, що документи щодо зміни прізвища ОСОБА_5 на даний час не збереглися. Ще заявниця зазначає, що у свідоцтві про народження матері, ОСОБА_4, її дошлюбне прізвище вказане «ОСОБА_4», в графі «мати» записана: ОСОБА_7, в графі «батько» - ОСОБА_8; у свідоцтві про народження бабуся вказана як ОСОБА_5, як і у свідоцтві про смерть бабусі - ОСОБА_5.

Документів щодо зміни прізвища ОСОБА_5 на даний час не збереглося.

27.02.2018 року №344-16.14-11 надано відповідь Літинським районним відділом Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про те, що актові записи по Літинському районному відділу ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області щодо реєстрації шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відсутні; актові записи щодо реєстрації шлюбу ОСОБА_9 та гр. ОСОБА_6 - відсутні.

Існує також розбіжність у написанні прізвища спадкодавця ОСОБА_5 у державному акті НОМЕР_1 від 20.03.2002 року №633, в якому її прізвище, ім'я та по батькові записано: «ОСОБА_5».

Відновити актові записи або одержати документи, що підтверджують зміну прізвища спадкодавця з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_4», з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_5», з «ОСОБА_6 на «ОСОБА_5», а також відновити чи отримати новий правовстановлюючий документ на земельну ділянку 2,03 га на ім'я ОСОБА_5 неможливо, у зв'язку з її смертю.

Таким чином, у заяві про встановлення юридичних фактів зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують, як факт родинних стосунків так і факт належності правовстановлюючого документа.

При цьому судом першої інстанції було досліджено та оцінено всі, надані заявником докази, на підтвердження зазначених обставин, тому колегія суддів вважає посилання суду першої інстанції на недотримання заявником норм п.2 ч.1 ст. 318 ЦПК України, опискою, яка не впливає на законність та обгрунтованість рішення суду.

Щодо Довідки, виданої виконкомом Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області за №320 від 05.04.2018 року , де зазначено, що ОСОБА_5 1908 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9, на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 і що за даною адресою проживала та була зареєстрована дочка ОСОБА_4 не є достовірним доказом, виходячи з норми ст. 79 ЦПК України, оскільки у цій довідці відсутні посилання на джерела, на підставі яких вона складена (а/с15).

Не заслуговують на увагу твердження апелянта, що судом першої інстанції не було досліджено письмових доказів, не надано їм оцінки, а саме: відповіді нотаріуса Літинської державної нотаріальної контори від 27.02.2018 року; що суд не застосував ч.2 ст. 294 ЦПК України, яка передбачає, що з метою з'ясування обставин справи, суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази, виходячи з наступного.

Відповідь нотаріуса ОСОБА_3 на її звернення щодо оформлення спадщини не є доказом у справі щодо спірних юридичних фактів, а лише є підтвердженням відсутності документів, необхідних нотаріусу для вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину ( а/с20). Судом першої інстанції відповідь нотаріуса про відмову у вчиненні заявленої нотаріальної дії, було взято до уваги і, виходячи з цього, суд вирішував заяву ОСОБА_3 по суті.

Щодо витребування за ініціативою суду необхідних доказів, відповідно до ч.2 ст. 294 ЦПК України, то заявник про наявність будь-яких інших доказів, крім тих, які вона надала суду, не повідомляла суд, як і про те, де вони можуть бути, тому у суду була відсутня зазначена можливість.

Навпаки, у своїй заяві ОСОБА_3 вказала, що вона документально не може підтвердити родинні стосунки ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року та ОСОБА_5, померлою ІНФОРМАЦІЯ_9, як і не може підтвердити належність ОСОБА_5 державного акту НОМЕР_2 від 20.03.2002 року, виданого на ім'я ОСОБА_6 (а/с4). Заявлені ОСОБА_3 свідки були допитані судом першої інстанції ( а/с33, 34).

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги рішення суду не спростовують, тому в силу ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 20 грудня 2018 року.

Судді/підписи/

Згідно з оригіналом

суддя-доповідач: В.С. Марчук