Справа № 504/4436/15-ц
провадження №2/504/190/18
31.10.2018смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
судді Вінської Н.В.
секретаря Білаш А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне відшкодування майнової шкоди в порядку регресу,-
09.12.2015 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» звернулося до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 майнову шкоду в порядку регресу, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та понесених судових витрат.
В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність, зазначивши, шо проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заперечень на позов не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 19.12.2014 року, на автодорозі Одеса-Мелитополь, з вини відповідача ОСОБА_1, який керував автомобілем марки «Volkwagen», державний номерний знак НОМЕР_1, було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, про що свідчить постанова Київського районного суду м. Одеси від 05.02.2015 року, яким ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП /а.с.6/.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Цивільно-правова відповідальність власника т.з. «Volkwagen», д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована в СК «Уніка», про що свідчить поліс АІ/6006467 /а.с.7/.
Статтею 1166 ЦК України, встановлено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно із ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Позивач, як на підставу для задоволення позову посилається на те, що відповідачі не повідомили про страховий випадок у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності».
Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону.
Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи, яка скоїла ДТП, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.
Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що ОСОБА_1 не повідомив страховика про настання ДТП у встановлений законом строк, у звязку з чим, позов в частині стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди підлягає задоволенню.
Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що страховим полісом № АІ/6006467 від 30.12.2013 р., де страхувальником є ОСОБА_2, не передбачено солідарного обовязку щодо відшкодування шкоди, у звязку з чим позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди задоволенню не підлягають.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки солідарного відшкодування страховим полісом не передбачено, тому вимоги, щодо стягнення майнової шкоди в порядку регресу повинні бути предявлені лише до ОСОБА_1, якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі ст. 1166, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування» та керуючись ст.ст. ст.ст. 81,141,259, 263-265, 268, 272, 280, 282 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про солідарне відшкодування майнової шкоди в порядку регресу задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Згідно п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Н.В. Вінська