Справа 206/2427/18
Провадження 2/206/873/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2018 року у залі суду в м. Дніпро Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.

при секретарі Панюшкіній О.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2018 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 21.10.2007 року між банком та ОСОБА_1 був підписаний договір №б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору та не виконав покладені на нього зобовязання за даним договором, у звязку з чим станом на 04.04.2018р. має заборгованість 23714 грн. 90 коп., що складається з 2354,18 грн. заборгованість за кредитом, 13539,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6215,98 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн. штрафу (фіксована складова), 1105,47 грн. штрафу (процентна складова). Просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 23714 грн. 90 коп. та судові витрати у розмірі 1762 грн. 00 коп.

18.05.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (а.с.26).

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що йому телефонували з банку та повідомляли про те, що йому необхідно повернути борг, однак у 2009 році було рішення суду за яким він вже сплатив борг по цьому кредиту. У 2017 році він особисто не сплатив, у нього кошти вираховували з картки. Просив застосувати строки позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

В судовому засіданні встановлено, що 21.10.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.7-13).

23.04.2009 року по заяві ЗАТ КБ «Приватбанк» було видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 21.10.2007р. у розмірі 3592,39 грн. а також судові витрати (а.с.32).

Статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною першою статтею 264 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованості за договором від 21.10.2007 року, відповідачем 22 серпня 2013 року було востаннє внесено кошти в рахунок погашення кредитного зобовязання, таким чином перебіг строку позовної давності розпочався 22 серпня 2013 року, а отже строк позовної давності сплинув 22 серпня 2016 року.

Оскільки представник позивача звернувся до суду лише 04 травня 2018 року, ним було пропущено строк звернення до суду із цим позовом.

Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки відповідач в своїх запереченнях прохав застосувати наслідки пропуску строків позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 257, 261, 264, 267, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5-13, 33-34, 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-Д, ) до ОСОБА_1 (м. Дніпро, вул. Заозерна, буд.30, іпн.) про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 31 серпня 2018 року.

Суддя А.О.Сухоруков