Справа № 214/2604/18
2/214/1882/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

04 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Гринь Н.Г.,

при секретарі Печарник З.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, при заочному розгляді справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 Ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязати начальника відділу паспортної реєстрації та міграційної роботи з фізичними особами Саксаганського РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти відповідачку з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне, що 24.02.2001 року він придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1. На теперішній час він бажає продати вищевказану квартиру, але оскільки відповідач зареєстрована у належній йому квартирі він не може розпорядитись своїм майном. Відповідач по справі є матір'ю його жінки, яка не мешкає в квартирі понад чотири роки. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні 23.07.2018 року позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольти. Через канцелярію суду подав заяву про подальший розгляд позову за його відсутністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання на неодноразові виклики не зявилась, про дату, час, місце слухання справи повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи маються поштове повідомлення, та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про поважність причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи ОСОБА_5 надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 прописана з 2014 року її мати, яка в даній квартирі не проживає і не проживала. Де вона мешкає на даний час їй не відомо. ЇЇ речей в квартирі немає.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона сусідкою позивача, якого знає. В квартирі жив його батько, який помер, після його смерті в квартирі ніхто не проживав. Відповідачку ніколи не бачила і не знає її. Акт підписувала, квартира належить позивачу.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Так, на підставі договору купівлі продажу, укладеного і зареєстрованого на Криворізькій універсальній товарній біржі 24 лютого 2001 р. за №001/434-Н та зареєстрованого Криворізьким бюро технічної інвентаризації 02 березня 2011 року,записано в реєстрову книгу №37П стор. 559 зап. 559, на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: м. Кривий ріг, АДРЕСА_2 купив ОСОБА_1 (а.с.19).

Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської у місті ради ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Факт непроживання ОСОБА_2, за вище вкзаною, підтверджується поясненнями у судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а також актом, складеним мешканцями сусідніх квартир по вул. Космонавтів будинку 35 в м. Кривому Розі, посвідченого начальником дільниці ТОВ «Житлосервіс - КР» та довідкою №89 від 20.04.2018 року (а.с.6).

Суд, розглянувши цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За правилами частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі (стаття 45 ЦК Української РСР 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Аналогічні положення містить стаття 204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином ОСОБА_1 є власником спірної квартири, договір купівлі-продажу, на підставі якого він набув право власності на спірну квартиру, в судовому порядку недійсним не визнано, його право власності у встановленому законом порядку зареєстровано, відтак його вимоги про усунення перешкод шляхом визнання Відповідача такою, що втратила право користування в належній йому квартирі обґрунтованими, та стосуються захисту права власності на підставі дійсних правовстановлюючих документів.

Наявність реєстрації ОСОБА_2 у квартирі за вище вказаною адресою позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі АДРЕСА_3 більше року.

Таким чином суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою, розташованою за вище вказаною адресою.

Однак позов в частині примусового зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов'язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

Таким чином рішення суду про визнання відповідача, таким що втратив право користування житловим приміщенням квартирою 41 в будинку 35 по вул. Космонавтів в м. Кривому Розі Дніпропетровської області є підставою для зняття відповідача з реєстрації.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак позивач не заявляє вимоги про стягнення з Відповідача на його користь судових витрат, тому суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: 50000, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (адреса: 50000, АДРЕСА_1), третя особа Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ОСОБА_3 Ради (адреса: 50000, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 32) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою 41 у будинку 35 по вулиці Космонавтів в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

У решті позовних вимог, - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складання.

Повне рішення складене 04.09.2018 року.

Суддя Н.Г. Гринь