РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 Провадження №2-о/425/214/18

Справа № 425/2754/18

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Романовського Є.О.,

за участю секретаря - Чикунової Ю.С.,

за відсутністю учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Рубіжанська міська рада Луганської області, про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із зазначено заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті 24.04.2014 року його матері ОСОБА_2, яка на момент смерті проживала разом з його батьком ОСОБА_3, у якого було встановлено діагноз «гангрена правої голені», він вимушений був переїхати жити до батька за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Забіркіна, 38, де і доглядав за ним до його смерті 24.09.2014 року. 29.08.2018 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Рубіжанського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки він не надав належних документів, які б підтверджували факт його спільного проживання за однією адресою разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У звязку з необхідність оформити спадкові права на майно, заявник просив суд встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у будинку № 38 по вул. Забіркіна в м. Рубіжне Луганської області в період з квітня 2014 року по час відкриття спадщини 24.09.2014 рік.

Заявник в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, народився 31.08.1961 року, його батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується копією паспорту та свідоцтвом про народження від

12.09.1961 року, відповідний запис № 147, Серія ІІ БЦ № 051276 (а.с. 4-5, 6).

Актом про встановлення місця проживання, складеним 12.09.2018 року встановлено, що заявник в період з квітня 2014 року проживав разом з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Забіркіно, 38 (а.с.10).

24.04.2014 року померла ОСОБА_2, а 24.09.2014 року помер ОСОБА_3, які були зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвами про смерть, виданими 25.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 298, та 24.09.2014 року, актовий запис № 666, довідками про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 24.04.2014 року та на

24.09.2014 року, виданими центром надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області 28.08.2018 року за № 17684 та 11.09.2018 року за

№ 18347 (а.с.7, 8, 11, 12, 42, 43, 48, 49).

Відповідно до довідки № 239 від 22.03.2011 року, виданої Центральною міською лікарнею, у ОСОБА_3 ОАС нижніх кінцівок. Гангрена правої голені, ампутація (а.с.9).

ОСОБА_2 на праві приватної власності, відповідно до договору дарування житлового будинку від 04.07.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5847, та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.08.2003 року № 1323067, належить будинок № 38 по

вул. Забіркіно (Чапаєва) в м. Рубіжному Луганської області, який вона, згідно заповіту від 31.01.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 78, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15-16, 44).

29.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріусу Рубіжанського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини № 26 та із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину № 27, спадкова справа № 22, після смерті 24.09.2014 року ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2018 року за № 20/02-31 йому було відмовлено у прийняття заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що заявником не було надано належних документів, які б підтверджували факт його спільного проживання за однією адресою разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 18, 40, 50).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 23Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У своїй ухвалі від 14.09.2016 року по справі № 505/2085/14-ц Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 р., ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки він зможе реалізувати своє право оформлення спадщини після смерті його батька.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що доводи заявника є законними, обґрунтованими і підтверджені наявними у справі доказами, а тому заява про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, на час відкриття спадщини, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 258, 259, 263-265, 268, 273, 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Рубіжанська міська рада Луганської області, про встановлення факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1

(ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою: Луганська область,

м. Рубіжне, вул. Підлісна, 87, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) разом із спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, починаючи з квітня

2014 року та по час відкриття спадщини 24 вересня 2014 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 20 грудня 2018 року.

Суддя Є.О. Романовський