Справа № 496/1153/17
Провадження № 2/496/892/18
У Х В А Л А

04 вересня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря - Полубок Н.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка повторну заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Біляївського району Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_3 сільської ради, визнання недійсним державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування частини земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом.

В судовому засіданні 04.09.2018 року від ОСОБА_1 повторно надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить постановити ухвалу про забезпечення позову, а саме: накласти арешт та заборони вчиняти дії щодо відчуження майна на земельні ділянки: площею 0,0573 га, розташовану за адресою: вул. Щорса, 2-д, с. Нерубайське, ОСОБА_3 сільської ради, Біляївського району Одеської області, що належить ОСОБА_4 та земельну ділянку площею 0,123 га, розташовану за адресою: вул. Щорса, 2-г, с. Нерубайське, ОСОБА_3 сільської ради, Біляївського району Одеської області, що належить ОСОБА_5 Також просив накласти арешт на земельну ділянку, розміром 0,25 га, що розташована в с. Нерубайське по вул. Щорса.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що дані земельні ділянки можуть бути відчуженні до вирішення справи по суті, що може призвести до втрати належного йому нерухомого майна. До нього звертаються люди з питання придбання у нього рішення ОСОБА_3 сільради. Брат його повідомив, що невідомі люди знесли будівлю, яку він придбав, на ділянку завозяться будівельні матеріали. Земельна ділянка, площею 0,25 га передана рішенням ОСОБА_3 сільради в 2004 році йому у власність, ним зроблена відповідна технічна документація. При цьому пояснив, що цю земельну ділянку поділили, виділивши частину земельної ділянки, площею 0,0573 га ОСОБА_4, а площею 0,123 га ОСОБА_6. У звязку з чим звернувся до суду з вказаною заявою.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради - ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву не визнав та вважав, що підстав накладати арешт на земельні ділянки не має.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви про накладення арешту на земельні ділянки слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з нормами статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судом встановлено, що позивач 20.07.2018 року вже звертався з аналогічною заявою до суду та ухвалою суду від 23.07.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки ним не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідачі намагаються відчужити майно третім особам.

При повторному розгляді заяви про забезпечення даного позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість повторної заяви позивача у даній справі про накладення арешту на зазначене майно відповідачів з огляду на те, що позивачем знову не наведено жодних обґрунтованих доводів, які б свідчили про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказані обєкти нерухомого майна та не доведено доводів, які вказували б про те, що невжиття заходів забезпечення позову, про які він просить може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього судового рішення у даній справі.

Крім того, суд також враховує при винесенні ухвали Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, в якій зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Окрім цього, вимоги позивача щодо накладення арешту на земельну ділянку, розміром, 0,25 га, що розташована в с.Нерубайське по вул. Щорса, не містять жодних відомостей, які є необхідними для вирішення питання про застосування заходу забезпечення позову - накладення арешту, а саме не зазначив кому належить вказане майно. Технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_1 (а.с.18-35), на яку посилається позивач, не є правовстановлюючим документом.

Таким чином, суду не було надано належних та допустимих доказів того, що відповідачі намагаються відчужити майно третім особам, а тому відсутні достатньо обґрунтовані підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вище зазначене майно.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні повторної заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 05.09.2018 р.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_7