АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження №22-ц/796/6297/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м.Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва, ухвалене 16 травня 2018 року під головуванням судді Чех Н.А., дата складання повного судового рішення 24 травня 2018 року, у справі за позовом Приватного акціонерного товариства &q?рн;Страхова компанія &q?ра;ГРАВЕ УКРАЇНА&quuo; до ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство &q?не;ПРОСТО-страхування&q?РО; про відшкодування шкоди,-

встановила:

В серпні 2017 року ПрАТ &qu ;СК &q?ні;ГРАВЕ УКРАЇНА&quuo; звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 16205,19 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що 03 лютого 2015 року між ПрАТ &q?о ;СК &q?го;ГРАВЕ УКРАЇНА&q?рА; та Посольством Французької Республіки укладено Договір №101019400 добровільного страхування &qu19;ГРАВЕ КАСКО&q?го;, відповідно до якого застраховано майнові інтереси, пов&q?ст;язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Citroen Pikasso, державний номер НОМЕР_2.

12 жовтня 2016 року за участю автомобілів Citroen Pikasso С4, державний номер НОМЕР_2, та Honda CR-V, державний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2, сталася ДТП, унаслідок якої відбулось пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до умов договору страхування страхувальнику виплачено 31494,29 грн. страхового відшкодування.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ &q?ни;ПРОСТО-страхування&q?а ;, якою на користь ПрАТ &quПР;СК &q?ра;ГРАВЕ УКРАЇНА&q?ю ; відшкодовано 15289,10 грн.

Посилаючись на недостатність суми страхового відшкодування, ПрАТ &q? ;СК &q?тн;ГРАВЕ УКРАЇНА&q?го; просить стягнути різницю із заподіювача шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2018 року позовні вимоги задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 16205,19 грн. шкоди та 1600 грн. судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що згідно із встановленими рішенням суду обставинами, розмір шкоди становить 15289,10 грн., які в повному обсязі відшкодовані страховиком винної особи.

Посилається також на те, що ліміт відповідальності ОСОБА_2 складає 50000 грн., відтак вона не може нести відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ &quTi;Страхова компанія &qu;c;ГРАВЕ УКРАЇНА&q?ід; зазначає, що фактичний розмір відновлювального ремонту склав 32619,29 грн., відтак доводи скарги в частині неправильного визначення розміру шкоди вважає помилковими. Зазначає, що розмір страхової суми сплачений страховою компанією відповідача відповідно до ст.29 Закону України &q?пл;Про обов&q?ов;язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів&q? ;, якою передбачено покриття страхових витрат з урахуванням фізичного зносу, тоді як у договорі із потерпілою особою такий фактор не враховується, а відтак, непокриту різницю має компенсувати саме заподіювач шкоди.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України справа розглядається в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі умов договору добровільного страхування (КАСКО), за яким коефіцієнт фізичного зносу застрахованого транспортного засобу не враховують. Відповідальність відповідача застрахована за договором обов'язкового страхування, за умовами якого ПрАТ &q?ву;ПРОСТО-страхування&quві; здійснює виплату страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу.

Судом першої інстанції установлено та убачається з матеріалів справи, що 03 лютого 2015 року між ПрАТ &qulo;СК &qu26;ГРАВЕ УКРАЇНА&q?ст; та Посольством Французької Республіки укладено Договір №101019400 добровільного страхування &quuo;ГРАВЕ КАСКО&q?&q;, відповідно до якого застраховано майнові інтереси, пов&qu№1;язані із володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем Citroen PikassoС4, державний номер НОМЕР_2. Відповідно до п.1.6,1.9 Договору визначено франшиза у разі пошкодження транспортного засобу 0,50% від страхової суми (1125 грн.)

Відповідно до умов цього договору (1.8 Додаткові умови) врахування зносу деталей ТЗ не застосовується.

12 жовтня 2016 року за участю автомобілів Citroen Pikasso, державний номер НОМЕР_2, та Honda CR-V, державний номер НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_2, сталася ДТП, унаслідок якої відбулось пошкодження транспортних засобів.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 08 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у спричиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність особи, яка правомірно використовувала Honda CR-V, державний номер НОМЕР_1, була застрахована у ПрАТ &qupa;ПРОСТО-страхування&qu5p; згідно із Полісом №АІ/8468807. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн.

Згідно із даними Звіту №2622 від 15 жовтня 2015 року, складеного ТОВ &qufo;Естімейт Плюс&qufo; про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - вартість матеріального збитку становить 15289,10 грн. У формулі визначення використано величину коефіцієнту фізичного зносу. Згідно калькуляції вартість відновлювального ремонту визначена 35646,21 грн. (без величини коефіцієнту фізичного зносу).

Відповідно до рахунку №06573 від 13 жовтня 2015 року ТОВ &qupt;Автоальянс Київ&qu-s; вартість необхідних робіт та запчастин для відновлення пошкодженого автомобіля становить 32619,29 грн.

14 грудня 2015 року ПрАТ &quas;СК &qurm;ГРАВЕ УКРАЇНА&qude; затверджено страховий акт №СНТ/101019400/2 від 10 грудня 2015 року, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 31494,29 грн. (32619,29 грн. - 1125 грн. франшиза).

Згідно із Платіжним дорученням №358157 від 17 грудня 2015 року ПрАТ &qut';СК &qust;ГРАВЕ УКРАЇНА&qu5p; перерахувало на користь ТОВ &qu"s;Автоальянс Київ&qu'>; 32619,29 грн.

ПрАТ &qu26;ПРОСТО-страхування&qu

У справі, що розглядається, спір виник щодо відшкодування витрат, понесених у зв&qu>

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України &qu s;Про страхування&qu5.; залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статтей 6, 7 Закону України &quxt;Про страхування&quan; за вольової ознакою страхування може бути добровільним і обов&qulo;язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України &qu6';Про страхування&qu ; та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа,що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Установлено, що на час настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність особи, яка правомірно використовувала HondaCR-V, державний номер НОМЕР_1, та визнана винною у скоєнні ДТП, була застрахована у ПрАТ &qu62;ПРОСТО-страхування&quyl; згідно із Полісом №АІ/8468807 обов&quew;язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 50000 грн.

Згідно з частиною другої статті 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов&quyl;язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Водночас як передбачено частиною третьою статті 985 ЦК України, особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Відносини у сфері обов&quse;язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України &qu26;Про страхування&q?фе;, Законом України &q?гу;Про обов&q?ит;язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів&qupa; та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України &qu6';Про обов&qun>;язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів&quTi; якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст.3 Закону України &quif;Про обов&qu62;язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів&qupt; обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 цього Закону визначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За загальним правилом згідно з положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов&quyl;язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Однак спеціальні норми Закону України &qu",;Про обов&qur:;язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів&qu5p; обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов&q?да;язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За змістом ст.29 цього Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже виконання обов&qu.5;язку з відшкодування шкоди, особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України &qule;Про обов&qu11;язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів&quяз; покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов&q? ;язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до умов договору (1.8 Додаткові умови), що укладений між ПрАТ &qu>&;СК &qusp;ГРАВЕ УКРАЇНА&qus=; та Посольством Французької Республіки, врахування зносу деталей ТЗ не застосовується.

Отже ПрАТ &qunt;СК &qu.5;ГРАВЕ УКРАЇНА&qu"T; несе відповідальність перед Посольством Французької Республіки в розмірі реальних збитків (оплата робіт, використаних складових та матеріалів).

АТ &qu s;ПРОСТО-Страхування&qu; ; (як страховик відповідальності винної у ДТП особи) на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України &qu6';Про обов&q?РО;язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів&quно; здійснює відшкодування витрат, пов&qun ;язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу на підставі ст.1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Доводи апеляційної скарги про те, що вартість матеріального збитку складає 15289,10 грн., які повністю відшкодовані АТ &quom;Просто-Страхування&qu62; та саме ця страхова компанія повинна бути належним відповідачем у спорі щодо відшкодування збитків, відхиляються колегією суддів, оскільки ПрАТ &qu1.;СК &qut-;ГРАВЕ УКРАЇНА&qu R; несе відповідальність перед Посольством Французької Республіки в розмірі реальних збитків, а у відповідача у зв&q?Т ;язку із настанням страхового випадку виник обов&q?ні;язок відшкодувати різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу в сумі 16205,19 грн.

Судом першої інстанції вірно вирішено про стягнення з відповідача на користь позивача суми 16205,19 грн. із правильним застосуванням норм матеріального права.

При цьому само по собі зазначення в переліку застосованих норм матеріального права ст.1191 ЦК України (поряд із ст.1194 ЦК України), положення якої до спірних правовідносин не застосовується, не дає підстав для скасування рішення суду, оскільки не призвело до неправильного вирішення справи, а мотивуючи висновки, суд не посилається на цю норму права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381, 383, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

В.В.Соколова