Справа № 314/3644/18
Провадження № 2/314/1405/2018
05.09.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого: судді Беспалько Т.Д., при секретарі Печонкіної В.П., за участю адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Ареал», Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Територіальний сервісний центр № 5641 Регіонального сервісного центру в Рівненський області Міністерства Внутрішніх Справ України, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Територіальний сервісний центр № 6141 Регіонального сервісного центру в Тернопільській області Міністерства Внутрішніх Справ України, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Територіальний сервісний центр № 3246 Регіонального сервісного центру у Київській області Міністерства Внутрішніх Справ України про визнання дійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, визнання права власності на транспортний засіб та скасування реєстрацій на автомобіль
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що 12.06.2018 року ОСОБА_3 (надалі по тексту Відповідач або Комітент, або Продавець, або ОСОБА_3Р.) в письмовій формі уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-Ареал» (надалі по тексту Комісіонер або Третя особа, або ТОВ «Авто-Ареал») Договір комісії № 5744/00/1064 (надалі по тексту Договір комісії).
Згідно п. 1. Договору комісії, «Комітент доручає, а Комісіонер зобовязується за винагороду здійснити за рахунок Комітента від свого імені продаж продукції, переданої на комісію, а саме: BMW 316, д/н НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 172766 від 14.09.2012 року».
Пунктом 2.5. Договору комісії визначено, «На комісію не приймаються транспортні засоби або машини щодо, яких в установленому порядку повідомлено про накладення арешту або заборони зняття їх з обліку, які не зареєстровані в уповноваженому органі МВС, а також транспортний засіб, щодо яких ненадано відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) чи свідоцтво про реєстрацію машини».
12.06.2018 року між ОСОБА_2 (надалі по тексту Позивач або Покупець, або ОСОБА_2В.) та ТОВ «Авто-Ареал» в письмовій формі було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5744/001064 (надалі по тексту Договір купівлі автомобілю).
Пунктом 2.1. Договору купівлі автомобілю встановлено, «Передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього Договору».
Відповідно п. 3.1. Договору купівлі автомобілю, «За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 32 000,00 (тридцять дві тисячі гривень 00 копійок)».
Згідно п. 2.2. Договору купівлі автомобілю, «Покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання Сторонами даного Договору».
Укладений Договір повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, як на момент його укладання так і на теперішній час.
Сторони домовилися щодо усіх істотних умов у Договорі, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося його виконання, шляхом фактичної передачі товару (автомобілю з документами) від Відповідача до Позивача, а Позивач у повному обсязі здійснив оплату Відповідачу за переданий товар (автомобіль).
Відповідно статті 655 Цивільного кодексу України (надалі по тексту -ЦК України) «За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму».
Частиною 1 статті 656 ЦК України визначено, «Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому».
Згідно частині 1 статті 692 ЦК України, «Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару».
Частиною 1 статті 328 ЦК України чітко визначено, «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів».
Відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України, «Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом».
Частиною 1 ст. 316 ЦК України «Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб».
Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом ( ч. 1 ст. 334 ЦК України).
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК України).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України «Право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна»
Згідно частини 1 статті 321 ЦК України наголошує на тому, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
В судовому засіданні представник позивач наполягає на вимогах, відповідач та треті особи в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи попереджені належним чином. Суд розглядає справу в порядку ст. 280 ЦПК України, про що не заперечує представник позивача.
Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
12.06.2018 року ОСОБА_3 в письмовій формі уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто-Ареал» (надалі по тексту Комісіонер або Третя особа, або ТОВ «Авто-Ареал») Договір комісії № 5744/00/1064 (надалі по тексту Договір комісії).
Згідно п. 1. Договору комісії, «Комітент доручає, а Комісіонер зобовязується за винагороду здійснити за рахунок Комітента від свого імені продаж продукції, переданої на комісію, а саме: BMW 316, д/н НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 172766 від 14.09.2012 року».
Пунктом 2.5. Договору комісії визначено, «На комісію не приймаються транспортні засоби або машини щодо, яких в установленому порядку повідомлено про накладення арешту або заборони зняття їх з обліку, які не зареєстровані в уповноваженому органі МВС, а також транспортний засіб, щодо яких ненадано відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) чи свідоцтво про реєстрацію машини».
12.06.2018 року між ОСОБА_2 (надалі по тексту Позивач або Покупець, або ОСОБА_2В.) та ТОВ «Авто-Ареал» в письмовій формі було укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 5744/001064 (надалі по тексту Договір купівлі автомобілю).
Пунктом 2.1. Договору купівлі автомобілю встановлено, «Передача транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього Договору».
Відповідно п. 3.1. Договору купівлі автомобілю, «За домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 32 000,00 (тридцять дві тисячі гривень 00 копійок)».
Згідно п. 2.2. Договору купівлі автомобілю, «Покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання Сторонами даного Договору».
Укладений Договір повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, як на момент його укладання так і на теперішній час.
Сторони домовилися щодо усіх істотних умов у Договорі, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося його виконання, шляхом фактичної передачі товару (автомобілю з документами) від Відповідача до Позивача, а Позивач у повному обсязі здійснив оплату Відповідачу за переданий товар (автомобіль).
Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів статі 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод»від 17.07.1997 р (далі відповідно-Перший протокол; Конвенція) в якому закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст.41 Конституції України).
Порядок реєстрації транспортних засобів врегульовано Постановою № 1388 від 17.09.1998 року Кабінету Міністрів України (надалі по тексту КМУ) «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (з усіма змінами та доповненнями)(надалі по тексту Порядок або Порядок № 1388).
Згідно пункту 1 Порядку, визначено: «Цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.»
Відповідно пункту 2 Порядку встановлено, «Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.»
Згідно пункту 6 Порядку, «Транспортні засоби реєструються за юридичними та фізичними особами в сервісних центрах МВС.»
Пунктом 8 Порядку чітко визначено документи на підставі, яких проводиться реєстрація транспортних засобів, а саме:
«Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"), а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:
довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;
договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби;
нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;
копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;
довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;
договір комісії між власником транспортного засобу і субєктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий субєкт господарювання, які підписані від імені субєкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів субєктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу;
акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;
вантажна митна декларація на паперовому носії або електронна вантажна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;
договір фінансового лізингу.
У разі митного оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, які ввозяться на митну територію України, за електронною вантажною митною декларацією така декларація, засвідчена електронним цифровим підписом відповідальної посадової особи митного органу, передається за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем органам МВС.
Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
Бланки довідок-рахунків, актів приймання-передачі транспортних засобів підприємств-виробників таких засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, за формами згідно з додатками 1 і 6 є бланками суворої звітності і виготовляються відповідно до порядку виготовлення бланків цінних паперів і документів суворого обліку, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. N 283.
У разі коли власники транспортних засобів мають заборгованість із сплати штрафу за порушення правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, їм може бути відмовлено в проведенні державної реєстрації (перереєстрації), знятті з обліку транспортного засобу.
Перша державна реєстрація мопедів, придбаних до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" (Офіційний вісник України, 2009 р., N 101, ст. 3521), може проводитися без подання документів, що підтверджують правомірність їх придбання, за встановленою цим Порядком процедурою».
Відповідно пункту 15 Порядку встановлено, «Під час проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортні засоби (крім випадків реєстрації нових транспортних засобів, перереєстрації транспортних засобів у звязку із зміною найменування та адреси юридичних осіб, прізвища, імені чи по батькові, місця проживання фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, вибракування їх у цілому) підлягають огляду фахівцями експертної служби МВС з метою звірення ідентифікаційних номерів їх складових частин з номерами, зазначеними в поданих власником для реєстрації документах. За результатами огляду в документах, які подаються для державної реєстрації, робиться відповідна відмітка або складається акт огляду. Експертне дослідження транспортного засобу і реєстраційних документів на транспортний засіб (інших документів, які є підставою для реєстрації транспортного засобу) проводиться за заявою власника з метою визначення справжності ідентифікаційних номерів транспортного засобу і реєстраційних документів. Експертне дослідження проводиться фахівцями експертної служби МВС або судовими експертами державних спеціалізованих установ, які мають присвоєну в установленому Законом України Про судову експертизу (4038-12) порядку кваліфікацію судового експерта з правом проведення досліджень за відповідними експертними спеціальностями. За результатами дослідження складається висновок експертного дослідження, який додається до документів, що подаються для державної реєстрації. Установлення відповідності конструкції, перевірка за Єдиним державним реєстром МВС, автоматизованою базою даних про розшукувані транспортні засоби, банком даних Генерального секретаріату Інтерполу, перевірка відомостей про обмеження відчуження за Державним реєстром обтяжень рухомого майна та відомостей про документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, а також про реєстрацію місця проживання за Єдиним державним демографічним реєстром проводяться уповноваженими особами сервісного центру МВС».
Перед придбанням автомобілю ОСОБА_3, замовила у Полтавському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України проведення експертного дослідження автотранспортного засобу і документів, що їх супроводжують та отримала Висновок експертного дослідження № 17/5348/706 від 09.06.2018 року (надалі по тексту Висновок експерта).
Перед експертом були поставленні питання:
1.Чи змінювались ідентифікаційні номери транспортного засобу наданого на дослідження?
2.Чи відповідає бланк наданого на дослідження документу бланка, які знаходяться у офіційному обігу?
3.Який робочий обєм двигуна транспортного засобу наданого на дослідження?
Відповідно висновкам експерта:
2.Бланк наданий на дослідження документа «Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу» серії САО № 172766 відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу.
3.Робочий обєм двигуна 164Е205967963 складає 1 596 кб.см.
21.06.2018 року, позивач звернувся до регіонального сервісного центру в Запорізькій області МВС України з метою реєстрації придбаного автомобілю та отримав відмову у проведені його реєстрації.
Також відповідно бази даних в підсистемі НАІС Єдиного державного реєстру МВС України станом на 22.06.2018 року є наступна інформація:
Відповідач при укладанні Договору купівлі автомобілю не повідомив мене про наявність зазначених обстави.
Позивачем було зясовано через загальнодоступну мережу Інтернет, що реєстраційні сервісні центри, які здійснили реєстраційні зазначені вище є:
Таким чином наявність зазначених записів в НАІС Єдиного державного реєстру МВС України не дає можливості позивачу повністю реалізувати своє право на володіння та розпорядження своєю власністю, єдиним законим способом захистити порушені права є скасуванню у судовому порядку записів в НАІС Єдиного державного реєстру МВС України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, «Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами».
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 27, 82, 175, 176, 177, 274 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 321, 328 ЦК України, суд
3.Скасувати записи в НАІС Єдиного державного реєстру МВС України, а саме:
4.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянский районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного заочного рішення суду.
Суддя Тамара Дмитрівна Беспалько