Справа № 492/1780/18
Провадження № 2/492/746/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі головуючого судді Варгаракі С.М., при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини належним чином не надає, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Позивачка в підготовче судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання також не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив суд про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з обовязком батьків утримувати малолітню дитину, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що 04 січня 2005 року Вознесенською сільською радою Арцизького району Одеської області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 01 (а. с. 4). Від даного шлюбу у сторін 11 червня 2004 року народився син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його народження 1-ЖД № 225251 від 04.01.2005 року (а. с. 5). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 17.10.2018 р., посвідченого Вознесенською Першою сільською радою Арцизького району Одеської області, дитина проживає з матірю та знаходяться на її утриманні (а. с. 6).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Такий принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обовязок батьків з утримання своєї дитини виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Відповідно до розяснень, що надані у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні не має, так як доказів їх існування суду не надав, у звязку з чим повинен утримувати своїх неповнолітніх дітей.

При ухваленні рішення по справі суд керується положеннями ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», яким встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2018 року 2 027,00 гривень, а також приймає до уваги, що обидва з батьків зобовязані утримувати дитину.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Виходячи з вищезазначених норм законодавства, приймаючи до уваги стан здоровя і матеріальне становище дитини, обовязок батька дитини утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, стан здоровя і матеріальне становище відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягувати аліменти з батька ОСОБА_4 на користь позивачки на утримання дитини в розмірі, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

В силу ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України,судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у звязку із задоволенням позовних вимог позивачки про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 105, 110, 112, 114, 115, 141, 180-184, 191, 192 СК України, керуючись ст. ст. 7, 8, 19, 76-81, 206, 211, 247, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати ОСОБА_3 (29.06.1976 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) аліменти на користь ОСОБА_2 (10.08.1985 р. н., РНОКПП: НОМЕР_1) на утримання дитини ОСОБА_4, (11.06.2004 р. н.), в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову, тобто з 26.10.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 11.06.2022 р.

Стягнути з ОСОБА_3 (29.06.1976 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 20 грудня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_2 (10.08.1985 р. н., РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 68253, с. Долинка Саратського району Одеської області, вул. Миру, буд. № 24;фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3)

Відповідач: ОСОБА_3 (29.06.1976 р. н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2).

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_5