МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа №2-1164/10
Пр. № 2/521/1548/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Пасічник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція по управлінню заборгованістю» про стягнення коштів,

встановив:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває вищевказана цивільна справа.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2010 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Уні ОСОБА_3» (далі ТОВ «УніКредит Банк») до ОСОБА_2 про стягнення коштів, позовні вимоги ТОВ «Уніт ОСОБА_3» були задоволенні у повному обсязі.

Ухвалою суду від 06 лютого 2017 року за заявою ОСОБА_2 заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2010 року було скасовано, справу призначено до розгляду на 11 січня 2018 року (а.с. 90-90 звор.).

Ухвалою суду від 11 січня 2018 року було задоволено клопотання представника відповідача про заміну позивача по вказаній цивільній справі та замінено позивача на його правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк» у звязку з припиненням діяльності ТОВ «УніКредит Банк» (правонаступником якого є ПАТ «УніКредит Банк», ) (а.с. 118-118 звор.).

Згідно листа ПАТ «Укрсоцбанк», який надійшов через канцелярію суду 06 лютого 2018 року, зазначено, що в результаті передачі активів з ПАТ «УніКредит Банк» до ПАТ «Укрсоцбанк», картковий рахунок №6743 на імя ОСОБА_2 відсутній, та на обслуговування до ПАТ «Укрсоцбанк» громадянин ОСОБА_2 не переходив. Крім цього зазначено, що картковий рахунок №6743 на імя ОСОБА_2, відкритий 13 лютого 2007 року, був закритий 22 липня 2013 року, тобто до прийняття рішення про приєднання (а.с. 124).

Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року до участі у справі в якості третіх осіб було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція по управлінню заборгованістю» (а.с. 145-145 звор.).

По справі неодноразово призначались судові засідання.

В судові засідання, призначені на 05 березня 2018 року, 11 квітня 2018 року, 07 травня 2018 року, 31 травня 2018 року, 25 червня 2018 року, 24 липня 2018 року, 05 вересня 2018 року представник позивача не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України (а.с. 152, 153, 160, 163, 173).

Відповідач ОСОБА_4 05 вересня 2018 року надав через канцелярію суду заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ТОВ «Факторингова компанія «Укрфінресурс», ТОВ «Агенція по управлінню заборгованістю» про стягнення коштів слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, діюче цивільно-процесуальне законодавство не повязує обовязок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Ухвалою ВССУ від 31 серпня 2015 року в справі № 6-24063ск15 було зазначено, що суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно застосувавши норми ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, дійшов правильного висновку про те, що позивачка, будучи належним чином повідомленою, повторно не зявилась до суду, що є підставою для залишення її позовної заяви без розгляду.

При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону спрямоване на дотримання розумних строків розгляду справи і недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які зявляються до суду, а позивачка і не зявляється в судове засідання, і не використовує положення про процесуальне представництво в суді.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання позивача, якому було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

На підставі наведеного, беручи до уваги підстави для залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача, встановлені ЦПК України, який не пов'язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Суд розяснює сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція по управлінню заборгованістю» про стягнення коштів - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області на період дії перехідних положень через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда