Постанова

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 490/633/17

провадження № 61-11699св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Миколаївська обласна організація національної спілки художників України, Миколаївський художньо-виробничий комбінат Миколаївської обласної організації спілки художників в Україні,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня 2017 року у складі судді Чулуп О. С. та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року у складі колегії суддів: Ямкової О. О.,

Колосовського С. Ю., Локтіонової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Миколаївської обласної організації національної спілки художників України, Миколаївського художньо-виробничого комбінату Миколаївської обласної організації спілки художників в Україні про визнання недійсним наказу та зобов'язання внести зміни до трудової книжки.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня 2017 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Миколаївської обласної організації національної спілки художників України про визнання наказу від 01 червня 1991 року № 25 незаконним та про зобов?язання внести зміни до трудової книжки ОСОБА_4 виключити запис від 01 червня 1991 року № 12 закрито з підстав передбачених пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції).

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня

2017 року залишено без змін.

06 лютого 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

У травні 2018 року цивільна справа № 490/633/17 надійшла до Верховного Суду.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог до Миколаївської обласної спілки художників, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що вже є судове рішення, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яке набрало законної сили.

За змістом пункт 2 частини першої статті 205 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Встановлено, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від

20 грудня 2016 року, яке набрало законної сили, розглянуто спір, що виник за позовом ОСОБА_4 до Миколаївської обласної організації спілки художників України, в якому позивачка просила поновити їй строк для звернення до суду, визнати наказ про переведення незаконним, визнати запис в трудовій книжці від 01 червня 1991 року № 12 таким, що не відповідає дійсності, а також зобов'язати відповідача внести зміни до трудової книжки про недійсність вказаного запису.

За вказаним рішенням апеляційного суду Миколаївської області в позові ОСОБА_4 до Миколаївської обласної організації спілки художників України відмовлено з підстав пред'явлення нею вимог до неналежного відповідача.

Зі змісту заявлених позовних вимог ОСОБА_4, поданих 25 січня 2017 року, встановлено, що спір в частині вимог пред'явлених нею до Миколаївської обласної організації спілки художників України виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За таких обставин висновок суду першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про необхідність закриття провадження по справі в частині вимог пред'явлених до Миколаївської обласної організації спілки художників Україниз підстав передбачених пунктом 2 частини першої статті 205 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді першої інстанції) є обґрунтованим.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і підстави для скасування оскаржуваних судових рішень відсутні.

Ураховуючи те, що ОСОБА_4 ухвалою Верховного Суду від 12 квітня

2018 року звільнення за подання касаційної скарги на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року у даній справі, тому відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 141, 400, 401, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня

2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати за розгляд касаційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 06 вересня

2017 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 17 січня 2018 року у даній справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

В. М.Коротун

М. Є.Червинська