Справа № 418/4239/18
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"18" грудня 2018 р. смт. Мілове

Міловський районний суд Луганської області у складі судді Чехова С.І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, місце реєстрації: вул.. Підгорна, буд. 16, с. Стрільцівка Міловського району Луганської області, про розподіл спільно нажитого майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Міловського районного суду Луганської області звернулася позивачка ОСОБА_1, з позовною заявою, у якій просить визнати вартість ремонтно-будівельних робіт, як поліпшення в житлове будівництво сумісною власністю, провести поділ спільного майна навпіл; виділити позивачу в натурі 1/3 частину будинку, автомобіль; визнати за відповідачем 2/3 частину будинку та гараж.

Згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно ч. 2 ст. 4 до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 4,0 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п 22 постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вартість майна подружжя. Що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягнення згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Так, згідно доданих до позову копій висновків про вартість рухомого та нерухомого майна від 12.12.2018 року, вартість жилого будинку складає 227 200,00 грн., а автомобілю 65 300,00 грн., що разом складає 292 500,00 грн.. Тобто, позивач повинна була сплатити судовий збір за вимоги відносно розподілу жилого будинку та автомобілю у розмірі 2 925,00 грн., тобто з урахуванням сплаченої суми у розмірі 1462,50 грн., підлягає доплаті ще 1462,50 грн..

Однак, вартість гаражу є невідомою, хоча його включено до майна, яке заявлено до розподілу, та не включено його вартість у ціну позову відповідно не сплачено за нього судовий збір.

У звязку з вказаним, суд не має можливості визначити суму судового збору, яку необхідно доплатити.

Згідно положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, слід вважати за необхідне залишити позовну заяву без руху з підстав необхідності визначення ціни позову з урахуваннмя вартості гаражу та сплати судового збору згідно визначеної ціни позову.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, до ОСОБА_2, про розподіл спільно нажитого майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання нею даної ухвали.

У разі невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною та підлягатиме поверненню позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: С.І.Чехов