Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Єдиний унікальний номер №440/1255/17

Провадження №2/440/256/2018

06 вересня 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Мельник С. Р.,

при секретарі Особа О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи: виконкому Моршинської міської ради Стрийського району Львівської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, третьої особи: виконкому Моршинської міської ради Стрийського району Львівської області про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року вона народила сина ОСОБА_3 і його батьком є відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. 06 березня 2008 року шлюб між нею та ОСОБА_2 розірваний і з 28 серпня 2015 року вона перебуває в новому шлюбі з ОСОБА_4 та проживають в АДРЕСА_1. Понад 10 років відповідач ОСОБА_2 не проявляє до сина жодного інтересу, не бере участі в його вихованні та матеріальному утриманні. Відповідач самоусунувся від виховання сина.

В судове засідання позивач не з'явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу слухати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з"явився, хоч був повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку п.5 ст.74 ЦПК України, у зв»язку з чим судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник Моршинської міської ради Стрийського району Львівської області в судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги просив задоволити.

За таких обставин на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів.

Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Ст.152 Сімейного кодексу України закріплено право дитини на належне батьківське виховання.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, виданого 29 вересня 2004 року Львівським міським відділом РАЦС Львівського обласного управління юстиції.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст.ст.12 ч.1, 15 ч.2 вказаного Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач всупереч вимогам закону не додержується зобов»язань, що перераховані вище щодо виховання, піклування та поваги до дітей, тобто ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання батьківських обов»язків, що є підставою для позбавлення останнього батьківських прав.

Відповідач належним чином не виконує свого батьківського обов'язку відносно свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не цікавиться життям дитини, не забезпечує матеріально, син знаходиться на утриманні позивача. Також ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов'язками.

Відповідно до висновку Моршинської міської ради від 13.09.2017 р. №127, вбачається, що з метою захисту прав та законних інтересів дитини вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов'язки відносно свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, син знаходиться на повному утриманні позивача, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ч.2 ст. 247, 258, 263, 264, 265, 268,280 ЦПК України, ст.ст. 164, 165, 166 СК України, суд, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.2 ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволено повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: С. Р. Мельник