МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 489/3469/17 Категорія
Провадження № 22-ц/812/355/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року судова колегія судової палати з цивільних справ Миколаївського апеляційного суду в складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Крамаренко Т.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2018 року, постановлене під головуванням судді Тихонової Н.С., в приміщенні суду об 11 год. 40 хв., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Інгульського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області (далі - ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області), Державного підприємства (далі - ДП) «Сетам» Міністерства юстиції України, Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Кредобанк» про визнання прилюдних торгів, протоколів проведення електронних торгів недійсними, стягнення коштів, сплачених за придбання лотів та гарантійних внесків,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому посилався на те, що з 14.12.2016 р. по 16.12.2016 р. організатором електронних торгів ДП «Сетам» Міністерства юстиції України за заявкою Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГУЮ у Миколаївській області було проведено електронні торги з реалізації майна, яке належало ОСОБА_3, а саме: лотів № 184512 та № 184510, за результатами проведення яких він став переможцем. Предметом торгів були: лот № 184512 - «кондиціонер Fujitsu ARY54L/AOY54L 2012 року випуску, б/в, основний режими охолодження та обігрів» (надалі - кондиціонер-1). Ціна продажу кондиціонера склала 18360 грн. Протокол електронних торгів №220908 від 16.12.2016р., Акт проведення електронних торгів від 03.01.2017р., ціна продажу 18360. За вказаний лот ним були внесені наступні кошти: гарантійний внесок за участь у торгах у розмірі 918 грн. та 17442 грн.; Лот № 184510 - «кондиціонер Fujitsu ARY54L/AOY54L 2012 року випуску, б/в, основні режими охолодження та обігрів» (надалі - кондиціонер-2). Ціна продажу кондиціонера склала 18360 грн., протокол електронних торгів №220907 від 16.12.2016р. Акт проведення електронних торгів від 03.01.2017р., протокол електронних торгів № 220908 від 16.12.2016р., Акт проведення електронних торгів від 03.01.2017р., ціна продажу 18360 грн. За вказаний лот були внесені кошти: гарантійний внесок за участь у торгах у розмірі 918 грн., та 17442 грн. На підставі протоколу проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна №220907 від 16.12.2016 року, йому були надіслані Акти проведення електронних торгів від 03.01.2017р., що підтверджувало виникнення у нього права власності на придбаний кондиціонер. 18 січня 2017 року його представник ОСОБА_5, разом з державним виконавцем Інгульського ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області приїхали на адресу - АДРЕСА_1 з метою передачі його представнику придбаного майна від зберігача. При візуальному огляді обох кондиціонерів Fujitsu AR54L/AOY54L 2012 року випуску, було виявлено їх некомплектність, а саме: у внутрішньому блоці відсутні випарники, у зовнішньому блоці відсутній компресорно - конденсатний агрегат. На зауваження його представника, щодо некомплектності кондиціонерів ні державний виконавець, ні зберігач чіткої відповіді не надали, а тому його представник відмовився від отримання некомплектних кондиціонерів, мотивуючи це тим, що у документації з проведення електронних торгів по реалізації майна, ніяких застережень щодо некомплектності кондиціонера не було, у характеристиці лоту було лише зазначено, що кондиціонер бувший у використанні, марка Fujitsu, рік випуску -2012, режим роботи-охолодження/обігрів. Державний виконавець від оформлення та підписання акту про невідповідність лотів відмовився. Також, позивач посилався на те, що кондиціонери моделі Fujitsu AR54L/AOY54L 2012 року випуску, згідно інструкції, яка до неї додається, мають наступні характеристики (охолоджує, обігріває, випаровує): «складаються із зовнішнього і внутрішнього блоків: Тип кондиціонеру: канальний. Площа дії: 140.00 м. кв., потужність охолодження: 14.0 кВт., потужність обігріву:16.0 кВт., потужність: 5.36 кВт. Рівень шуму внутрішнього блоку: 37 дБ. Інверторне управління. Габарити (ШхВхГ) внутрішнього блоку: 400х1 150x585 мм. Габарити (ШхВхГ) зовнішнього блоку: 1290x900*330 мм. Маса внутрішнього блоку (кг) 50.00. Маса зовнішнього блоку (кг) 105.00. Пульт управління: є». 09 лютого 2017 року та повторно 07 квітня 2017 року рекомендованим листом із зворотнім повідомленням на адресу Інгульського ВДВС м. Миколаїв позивачем була надіслана вимога про те, що кондиціонери некомплектні, у зв'язку з чим він просить передачі комплектного майна або повернення коштів, але відповіді не отримав. Також, позивач зазначив, що у порушення Порядку реалізації арештованого майна, переможець торгів при огляді інформації про виставлені лоти не отримав повну та достовірну інформацію про склад, відсутні елементи, обмежену функціональність, що призвело до порушення його права як покупця. Фотоматеріали відображали лише внутрішній блок кондиціонера, що також свідчило про неповноту інформації.

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати прилюдні торги з реалізації лоту 184510 та лоту 184512, проведені реалізатором ДП «Сетам» Міністерства юстиції України та продавцем Інгульським ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області недійсними, а також визнати недійсними протоколи № 220907, № 220908 проведення електронних торгів від 16.12.2016 року, видані ДП «Сетам» та акти проведення електронних торгів від 03.01.2017 року, видані Інгульським ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області; стягнути з організатора прилюдних торгів з реалізації лоту 184510 та лоту 184512 ДП «Сетам» Міністерства юстиції України гарантійний внесок у розмірі 1836 грн.; Стягнути з ПАТ «Кредобанк» отримані ним кошти від продажу лоту 184510 та лоту 184512 у розмірі 34884 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інгульського ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області, ДП «Сетам» Міністерства юстиції України, ПАТ «Кредобанк» про визнання прилюдних торгів, протоколів проведення електронних торгів недійсними, стягнення коштів, сплачених за придбання лотів та гарантійних внесків відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

Інгульський ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ в Миколаївській області звернувся до суду із відзивом на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

ДП «Сетам» Міністерства юстиції України також звернувся до суду із відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримала доводи апеляційної скарги, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Інші учасники процесу до судового засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України).

Рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає.

Так, судом встановлено, що 13.05.2014 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва по справі за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості був виданий виконавчий лист №3, за яким з ОСОБА_3 на користь Банку в солідарному порядку стягнуто заборгованість в розмірі 159 728 грн. 76 коп.

30.07.2014 р. державним виконавцем Ленінського ВДВС м. Миколаїв (правонаступник - Інгульский ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області) відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем 22.04.2016 р. складено Акт опису й арешту майна боржника ОСОБА_3, а саме описано два окремі комплекти обладнання на основі установок VENTUS VS-30-R-M/HC та кондиціонери Fujitsu. Описане й арештоване майно було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7, який був попереджений про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому арештоване майно було оцінене та виставлене в ДП «Сетам» на реалізацію з прилюдних торгів.

Так, 17 серпня 2016 року державним виконавцем Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області направлено до ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна - вказаних двох комплектів обладнання. Однак, у заявці даних щодо недоліків майна не вказано.

ДП «Сетам» арештоване майно прийнято та виставлено на торги, зокрема, з 14.12.2016 р. по 16.12.2016 р. було проведено електронні торги з реалізації двох кондиціонерів Fujitsu, переможцем яких став позивач - ОСОБА_1, який 12.12.2016 р. сплатив гарантійні внески за участь в електронних торгах 1 836,00 грн. - по 918,00 грн. за кожен лот.

19.12.2016 р. позивач сплатив кошти за придбані кондиціонери Інгульському ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в сумі 34 884,00 грн., по 17 442,00 грн. за кожний кондиціонер.

Згідно розпорядження Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області від 22.12.2016р. грошові кошти, отримані від реалізації кондиціонерів, підлягають перерахуваню: ПАТ «Кредобанк» в сумі 31 545,60 грн. (14347,80 грн. +15697,80 грн.+1500,00 грн.), до Державного бюджету по сплаті виконавчого збору в розмірі 3 338,40 грн. (1 594,20 грн. +1 744,2 грн.).

28 грудня 2016 року кошти, виручені від реалізації кондиціонерів, перераховані Інгульським ВДВС на користь стягувача - ПАТ «Кредобанк».

03.01.2017 року державним виконавцем складено та затверджено начальником Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Акти проведення електронних торгів, за якими право власності на вищевказане арештоване майно набув ОСОБА_1.

17.01.2017 р. представником позивача за довіреністю - ОСОБА_5 отримано Акт про проведення електронних торгів та здійснено виїзд за адресою місцезнаходження майна: АДРЕСА_1.

За результатами виїзду 18.01.2017 р. представником позивача було складено Акт про відсутність елементів, згідно з яким у внутрішньому блоці обох кондиціонерів відсутні випарники, у зовнішньому блоці відсутній компресорно-конденсатний агрегат. В акті представник позивача вказував, що державний виконавець та зберігач ОСОБА_3 відмовились його підписувати.

Представник Інгульського ВДВС вказував, що на місце зберігання кондиціонерів державний виконавець не виїжджав та не був присутній під час складання зазначеного акту.

09.02.2017 р. та 07.04.2017 р. позивачем було направлено вимогу на адресу Інгульського ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області щодо укомплектування придбаних ним товарів.

Однак, Відділом ДВС позивачу направлено відповідь, згідно якої вбачається, що відповідальність за зберігання арештованого майна несе зберігач. При цьому, протягом всього процесу оцінки та продажу майна жодних відомостей про їх недоліки не було виявлено. Відповідальним зберігачем кондиціонерів, які придбав позивач був ОСОБА_7, який був зобов'язаний забезпечити належні умови зберігання майна.

Проаналізувавши зазначені обставини у їх сукупності, а також врахувавши положення ст. 61, ч.8 ст. 56, ст.57, ст.58 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 р. за №512/5, Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року, ст. ст. 650, 655, ч.4 ст.656, ч.1 ст.215 ЦК України, які регламентують порядок та обсяг дій відповідальних осіб стосовно реалізації майна, суд дійшов висновку, що електронні торги були проведені у відповідності до Порядку.

При цьому судом було враховано, що державний виконавець вчинив усі необхідні дії щодо оцінки арештованого майна та передав його на зберігання третій особі, яка повинна була забезпечити його збереження.

Заявка на реалізацію арештованого майна, складена державним виконавцем, містить вид майна, найменування, марку, рік випуску, у характеристиці зазначено про те, що воно перебувало у використанні (б/в), його призначення, місцезнаходження та дані про зберігача.

Державний виконавець не є компетентною особою для визначення технічного стану та комплектності майна, яке підлягає реалізації.

Отже процедура проведення торгів з приводу спірного майна була проведена з дотриманням вимог діючого законодавства.

Приймаючи рішення по справі, суд виходив також з того, що суду не надано доказів того, що експертом було проведено оцінку майна у іншому, ніж зазначено у заявці та, відповідно, реалізованому, стані. Висновок експерта не містить даних щодо повної технічної комплектації майна та можливості його технічного використання за призначенням на час оцінки.

Позивач був наділений правом на особисте ознайомлення з майном, яке передбачав купити, однак цим правом не скористався до проведення торгів.

Отже, за результатами торгів було реалізоване майно у тому стані, який відповідає виявленому представником позивача після його огляду безпосередньо за місцем зберігання. Доказів зворотного позивачем суду не надано.

Таким чином, оцінивши усі докази у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність порушень вимог Тимчасового порядку чи інших норм при проведені торгів з боку відповідачів, що свідчить про відсутність порушень, які б вплинули на результат торгів, а отже, відсутні і порушення з боку відповідачів прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів. За такого, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог з підстав, зазначених у позові, через його недоведеність.

Висновок суду відповідає обставинам справи та законодавству, зазначеному в тесті рішення.

Наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права.

Сам по собі факт не зазначення певних відомостей про лоти не є безумовною підставою для визнання торгів недійсними, оскільки підставою для пред'явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час їх проведення, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, однак позивач належним чином не довів, що не зазначенням в заявці всіх особливостей переданого на реалізацію майна були порушені його права та законні інтереси.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що не зазначення в заявках на реалізацію арештованого майна (вказаних двох комплектів обладнання) про наявність даних щодо недоліків цього майна, що призвело на думку апелянта до порушення прав позивача, необхідно зазначити таке.

Пунктом 5 Порядку розділу II визначено, що виконавець призначає зберігача у порядку, встановленому статтею 58 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись принципом забезпечення схоронності та цілісності майна.

Зберігачами можуть бути боржник, члени його сім'ї або інші особи, у тому числі організатор.

Як вбачається із матеріалів справи, 22 квітня 2016 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна, в тексті якого зазначено, що описане майно прийняв на відповідальне зберігання ОСОБА_7 ( а. с. 50- 53).

27 травня 2018р. згідно постанови Ленінського ВДВС ММУЮ «Про призначення експерта у виконавчому провадженні» була проведена незалежна оцінка рухомого майна, висновок про яку 30.05.2016р. був отриманий державним виконавцем ( а. с. 56).

П.2 розділу II Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити, зокрема, відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність.

В заявці на реалізацію арештованого майна від 17.08.2016р. ( а. с. 57-60) було зазначено вид майна, найменування, марку, рік випуску, у характеристиці зазначено про те, що воно перебувало у використанні (б/в), його призначення, а також місцезнаходження та дані про зберігача (тому числі адреса та телефон). Додані були також фото та відеоматеріали з зображенням майна.

Із тексту позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що позивач був обізнаний хто є зберігачем майна, проте, не звертався до зберігача майна для з'ясування дійсного технічного стану майна. При цьому, наявність в системі номера телефону зберігача майна давала можливість позивачу уточнити інформацію про майно навіть без його огляду.

Отже, у випадку відсутності деяких відомостей у системі щодо майна, позивач міг знати про можливість існування потенційного ризику щодо цього майна і мав можливість звернутись до зберігача майна і реалізувати своє право на його огляд, однак таким правом належним чином не скористався.

Зазначені обставини свідчать про те, що при подачі заявок на участь у торгах позивач був ознайомлений з інформаційним повідомленням про електронні торги щодо вказаних лотів і відсутність повних відомостей про передане на реалізацію майно не перешкодила йому подати заявки на участь, сплатити гарантійні внески та запропонувати відповідну цінову пропозицію під час їх проведення.

Доводи апеляційної скарги щодо грубого порушення судом прав позивача через не виклик та не допит експерта, не підтверджені матеріалами справи, виходячи з наступного.

Згідно протокольної ухвали від 27.11.2017р. судом було задоволено клопотання представника позивача про виклик для дачі пояснень експерта, який проводив оцінку майна, з відкладенням розгляду справи на 30 січня 2018р. (а. с. 82).

Директору Миколаївської філії ТОВ «Українська експертна група» була направлена судова повістка з проханням забезпечити явку в судове засідання на 14год. 30 січня 2018р. експерта-оцінювача Журавльова Г.Д. ( а. с. 86). Згідно зворотного повідомлення ТОВ «Українська експертна група» отримало поштову кореспонденцію 04.12.2017р. ( а. с. 88). Проте 30 січня 2018р. розгляд справи не відбувся через неявку сторін у судове засідання ( а. с. 96-97). Лист від 31.01.2018р. (а. с. 107) свідчить про те, що експерт викликався судом в судове засідання на 04.04.2018р., але і 04 квітня 2018р. розгляд справи не відбувся через неявку сторін (а. с. 112). Листом від 06.04.2018р. (а. с. 117) експерт викликався в судове засідання на 11 год. 22 травня 29018р., який був отриманий ТОВ «Українська експертна група» 16 квітня 2018р. (а. с. 119). Через неявку третьої особи та відповідача ПАТ «Кредобанк» розгляд справи знову було відкладено на 04.09.2018р. Згідно листа від 23.05.2018р., який було отримано ТОВ «Українська експертна група» 11 червня 2018р. було здійснено виклик експерта на 04.09.2018р. ( а. с. 138,140).

В судовому засіданні 04.09.2018р. представник позивача не наполягала на допиті експерта, який за викликом не з'явився, та погодилася на закінчення з'ясування обставин у справі і перевірку їх тими доказами, які були досліджені в даному судовому засіданні, тобто без допита експерта.

Згідно ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Зазначені обставини свідчать про те, що суд неодноразово викликав в судове засідання для дачі пояснень експерта, але він не з'явився, а також про те, що представник позивача не наполягала на його допиті під час розгляду справи по суті заявлених позовних вимог та при закінченні з'ясування обставин справи та перевірці їх доказами.

При прийняття рішення у справі колегія суддів враховує також те, що висновок з незалежної оцінки рухомого майна містить дані про ринкову вартість (початкову ціну на прилюдних торгах) майна, яка є значно вищою, ніж та, за яку позивач придбав майно на торгах, а не про оцінку майна з урахуванням його технічного стану (а. с. 56). Необхідність допиту експерта, згідно клопотання, яке було заявлено представником позивача в суді апеляційної інстанції, зводився до встановлення того чи в робочому стані перебували установки під час їх оцінки. Однак, дане питання не було предметом дослідження експерта, так як згідно постанови про призначення експерта на вирішення експерта було поставлено питання про надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості комплектів обладнання, а не їх дійсної вартості з урахуванням їх технічного стану.

Проаналізувавши зазначені обставини, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі. У зв'язку з наведеним апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 19 грудня 2018 року