Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 398/5552/15-ц

провадження № 61-32819 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4;

представники позивача - ОСОБА_5;

відповідач - ОСОБА_6;

представники відповідача - ОСОБА_7;

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2017 рокуу складі колегії суддів: Кіселика С. А., Суровицької Л. В., Черненка В. В.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що у вересні 2008 року відповідно до усного договору про виконання ремонтних робіт відповідач зобов'язалася провести ремонтні роботи по фарбуванню автомобіля, виготовленню та пошиву салону, сидінь автомобіля. Вона приїхала до відповідача на належному їй автомобілі марки «FordMustang», реєстраційний номер НОМЕР_1, передала його відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 для виконання зазначених вище робіт.

Після передачі автомобіля та для виконання ремонтних робіт вона у період з вересня 2008 року по грудень 2011 року передала відповідачу кошти у сумі 33 800 грн та деталі до автомобіля: нову акумуляторну батарею вартістю 800 грн, нове скло вартістю 955 грн 25 коп., акустичну систему вартістю 1 599 грн.

Зазначала, що ремонтні роботи не виконано, відповідач виявила недобросовісність при фарбуванні автомобіля та інших ремонтних робіт, розібрала автомобіль, залишила його без укриття від негативних природних умов та привела автомобіль в непридатний для експлуатації стан. На її вимоги відремонтувати автомобіль та повернути їй відповідач не реагувала.

Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 53 270 грн на відшкодування збитків та 10 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2017 року у складі судді Нероди Л. М. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що між сторонами в усній формі було укладено договір підряду, згідно з яким вони домовились про проведення ремонтних робіт протягом трьох місяців, починаючи з кінця вересня 2008 року, тобто до грудня 2008 року. Відповідач не виконала належним чином свої зобов'язання щодо передачі замовнику спірного автомобіля після проведеного ремонту. Разом з тим, позивач звернулася з позовом до суду з пропуском строку позовної давності без поважних причин, про застосування якої заявила відповідач.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 з інших правових підстав.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що зупинення відповідачем робіт по зборці автомобіля було обумовлено невиконанням позивачем зобов'язань щодо надання запасних частин, необхідних для встановлення на автомобіль при його зборці, тобто з вини замовника. За відсутності письмового договору підряду із викладенням його умов, щодо яких сторони дійшли згоди, та відсутності доказів про наявність у роботі підрядника істотних відступів від них або доказів про інші істотні недоліки, відсутні підстави для застосування положень статті 852 ЦК України та стягнення збитків, розмір яких позивачем належними доказами не доведено. Оскільки позов є безпідставним, то положення ЦК України про позовну давність не застосовуються.

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач проявила недобросовісність при фарбуванні автомобіля та інших ремонтних робіт, розукомплектувала автомобіль, залишила його без укриття від негативних природних умов та привела автомобіль в непридатний для експлуатації стан. При цьому відповідач відмовляється його зібрати і вимагає забрати автомобіль в тому стані, в якому він перебуває. Вважала помилковим висновок суду першої інстанції про пропуск нею строку позовної давності, оскільки автомобіль було пофарбовано тільки через три роки після його передачі на ремонт, не складено акт передачі їй автомобіля після ремонтних робіт. Апеляційний суд прийняв до уваги пояснення відповідача про те, що автомобіль не було приведено в придатний для експлуатації стан з її вини, тому що вона не придбала необхідні для ремонту запчастини, проте не звернув увагу на її пояснення, що вона погоджувалася забрати автомобіль навіть при наявності таких дефектів, тобто без вставленого скла та бензобака. Вважала, що автомобіль розукомплектований та непридатний для експлуатації з вини відповідача.

У листопаді 2017 року ОСОБА_6 подала заперечення на касаційну скаргу, в якому зазначила, що рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, суд вірно кваліфікував їх правовідносини як договір підряду і ухвалив законне рішення.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судом встановлено, що між сторонами в усній формі було укладено договір підряду, згідно з яким ОСОБА_6 зобов'язалася провести ремонтні роботи по фарбуванню належного ОСОБА_4 автомобіля, виготовлення та пошив салону та сидінь автомобіля. На виконання умов договору підрядником виконані роботи по розібранню автомобіля, зварюванню, фарбуванню кузова автомобіля та виготовленню оздоблення салону, автомобільних крісел. Роботи по зборці автомобіля відповідачем не проведено, оскільки позивачем не надано запасних частин, які підлягають встановленню на автомобіль при зборці: бензобак, ущільнюючі резинки скла та інші запчастини.

Згідно з частиною першою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі встановленими судами домовленостями між сторонами виготовлення оздоблення салону та автомобільних крісел мало відбуватись із матеріалу, придбаного ОСОБА_6 за кошти, передані замовником. Аналогічним способом було закуплено фарбу для фарбування кузову автомобіля.

Умовами договору сторони передбачили і сторонами це не заперечувалося, що у разі неможливості подальшого використання знятих із автомобіля запчастин, зобов'язання щодо придбання нових запчастин із подальшою передачею їх підряднику для установки на автомобіль покладено на замовника.

Згідно з частиною першою статті 851 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (стаття 852 ЦК України).

За змістом статей 10, 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, апеляційний суд, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, вірно застосувавши наведені вище норми матеріального права, дійшов правильного висновку про те, що зупинення відповідачем робіт по зборці автомобіля було обумовлено невиконанням позивачем зобов'язань щодо надання запасних частин, необхідних для встановлення на автомобіль при його зборці, тобто з вини замовника. У зв'язку з відсутністю письмового договору між сторонами з погодженням його умов та ненаданням позивачем доказів щодо наявності у роботі підрядника істотних відступів від умов договору підряду або доказів про інші істотні недоліки, відсутні підстави для застосування положень статті 852 ЦК України та стягнення збитків, розмір яких позивачем належними доказами не доведено.

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову у позові, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення апеляційного суду не впливають, а по суті стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк