РІШЕННЯ

Іменем України

5 вересня 2018 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Островської Н.І.,

за участю секретаря Бутрик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Шевченківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту смерті фізичної особи ,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Як підставу заяви зазначила, що вона є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який помер на тимчасово окупованій території України у с. Староласпа Тельманівського району Донецької області Україна. Маючи в наявності свідоцтво про смерть, видане місцевою владою непідконтрольної території України, 28 серпня 2018 року вона звернулася до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо реєстрації смерті ОСОБА_2, однак отримала офіційну відмову в зв'язку з відсутністю підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України на підставі наданих документів. Додатково було роз'яснено, що рішення суду про встановлення факту смерті особи є єдиною підставою для державної реєстрації смерті особи на підставі документів, оформлених закладами на території непідконтрольній українській владі. Встановлення факту необхідно для державної реєстрації смерті її сина. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть.

Заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с. Староласпа Тельманівського району Донецької області Україна, у віці 31 рік.

У судове засідання заявник не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлену вимогу підтримує і наполягає на задоволенні заяви.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надавши також письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

З'ясувавши позиції заявника, представника заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до паспорту серії НОМЕР_1 від 25.12.1999 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7).

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_2 від 17.09.1986 року ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 (а.с. 5).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20.08.2018 року, виданого Калінінським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с. Староласпа Тельманівського району Донецької Народної Республіки у віці 31 рік (а.с. 4).

Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 року зпа № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Заявник звернулася до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про реєстрацію факту смерті ОСОБА_2 та видачу свідоцтва про смерть українського зразка на ім'я померлого сина, однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником пред'явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 9).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз'яснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Положеннями ч. 1 ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» громадянам України ґарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

У відповідності до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п. 7 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту від 18 жовтня 2000 року номер 52/5 державна реєстрація смерті поводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

З наведеної правової норми слідує, що свідоцтво про смерть, видане Донецькою Народною Республікою на ім'я ОСОБА_2, є недійсним і не створює правових наслідків.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті фізичної особи, тому що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість зареєструвати факт смерті та отримати заявнику свідоцтво про смерть її сина, видане державним органом України.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 263-265, 315-319 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 8, 9, 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на тимчасово окупованій території України» ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», наказом МОЗ України від 8 серпня 2006 року № 545, п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 року за № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», суд,-

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.м.т. Шевченкове Шевченківського району Харківської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року у с. Староласпа Тельманівського району Донецької області Україна, у віці 31 рік.

Копію рішення суду направити до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя

Н.І.Островська