Справа № 495/6080/17
З а о ч н е р і ш е н н я
28 серпня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Боярського О.О.,
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку,
Перший заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовною заявою до до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку, та просить суд:
1.Визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3268 «Про передачу гр. ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,0454 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (код 07.03 згідно з КВЦПЗ) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2».
2.Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно за НОМЕР_4, видане 04.09.2015 ОСОБА_1, щодо земельної ділянки площею 0,0454 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2, (кадастровий номер НОМЕР_2).
Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Рішенням Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3268 передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,0454 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2.
На підставі вказаного рішення реєстраційною службою Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області за результатами розгляду документів, поданих ОСОБА_1 для оформлення права власності, видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_4 від 04.09.2015 щодо земельної ділянки площею 0,0454 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2, яке зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2015 № 24150334.
Позивач вважає, що право власності на вказану земельну ділянку набуто ОСОБА_1 з порушенням вимог діючого законодавства, а саме земельну ділянку у порушення статтей ч. 6 ст. 79-1, ст. 118, Земельного кодексу України передано без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Прокурор Євглевський А.В. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, шляхом опублікування оголошення на офіційному сайті Білгород-Дністровського міськрайонного суду, причина неявки суду не відома.
В матеріалах справи наявні заперечення представника ОСОБА_1, в яких останній наголошує на тому, що спірна земельна ділянка сформована у відповідності до вимог чинного законодавства на підставі технічної документації щодо поділу земельної ділянки, яка містить усі необхідні погодження відповідних органів влади.
Представник Затоківської селищної ради у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причина неявки суду не відома.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причина неявки суду не відома.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.
На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок відділом Держгекадастру у м. Білгород-Дністровському 20.12.2014 проведено державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0454 га по АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_2), із земель, наданих раніше у користування фірмі «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.
Рішенням Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3268 передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,0454 га (кадастровий номер НОМЕР_2) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі вказаного рішення реєстраційною службою Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області за результатами розгляду документів, поданих ОСОБА_1 для оформлення права власності, видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_4 від 04.09.2015 щодо земельної ділянки площею 0,0454 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2, яке зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.09.2015 № 24150334.

Суд приходить до висновку, що доводи позивача про те, що право власності на вказану земельну ділянку набуто ОСОБА_1 з порушенням вимог діючого законодавства є обгрунтованими, доведеними та знайшли своє підтвердження з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами регламентовано статтею 118 ЗК України.

Відповідно до ч.ч. 6-9 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Статтею 50 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Таким чином з метою отримання земельної ділянки безоплатно у власність громадянами має бути виготовлено та надано на погодження відповідний проект землеустрою.

Однак, як було встановлено судом підставою для формування оспорюваної земельної ділянки стала технічна документація із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок, внаслідок чого на підставі такої технічної документації із земельної ділянки загальною площею 1,304 га, яка раніше перебувала у користуванні фірми «Харрісонс-Транс-Сервіс», сформовано ряд окремих земельних ділянок, у тому числі земельна ділянка відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок.

Згідно ч. 6 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

При цьому, відповідно до вказаних положень законодавства згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 08.08.2017 Управлінням з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради, вид використання земельної ділянки визначено для будівництва та експлуатації закладу відпочинку.

Натомість, виходячи з того, що вид використання земельної ділянки, яка перебувала у користуванні фірми «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, зазначено як будівництво та експлуатація закладу відпочинку, то після поділу цієї земельної ділянки Затоківська селищна рада мала розпорядитись відповідно до цього ж виду використання, а не передавати земельну ділянку у власність для індивідуального дачного будівництва.

У зв'язку з цим, у даному випадку має місце формування нової земельної ділянки (з іншими межами, конфігурацією, площею та цільовим призначенням), що в свою чергу вимагає виготовлення такого виду документації із землеустрою як проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Таким чином місцевою прокуратурою не оспорюються доводи відповідача в частині законності розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки, оскільки в обгрунтування позову місцевою прокуратурою зазначається, що в силу положень ч. 6 ст. 79-1, ст. 118 Земельного кодексу України Затоківська селищна рада мала б розпорядитись відповідно до того ж цільового призначення, який визначений тхнічною документацією, тобто для будівництва та експлуатації закладу відпочинку, а не для індивідуального дачного будівництва.

Отже, заперечення відповідача жодним чином не спростовують позовні вимоги місцевої прокуратури, а навпаки - підтверджують обставини незаконного відведення селищною радою земельної ділянки.

Крім того, на момент прийняття Затоківською селищною радою рішення від 20.08.2015 № 3261 спірна земельна ділянка перебувала у користуванні фірми «Харрісонс-Транс-Сервіс» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України є, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З огляду на викладене, право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку було набуто з порушенням вимог діючого законодавства, у зв'язку із чим рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3268 підлягає визнанню судом незаконним, та як наслідок свідоцтво про право власності, видане на підставі вказаного рішення є недійсним.

Підсумовуючи викладене, надавши правову оцінку представленим доказам у сукупності з фактичними обставинами справи, проаналізувавши характер правовідносин, що склалися між сторонами, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, які спрямовані на відновлення прав комунальної власності територіальної громади смт. Затока, що були порушені в результаті незаконного набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку комунальної власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню з відповідачів сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3200,00 грн., тобто з кожного відповідача по 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 16, 21, 182, 328 ЦК України, ст.ст. 83, 116, 118 ЗК України, ст.ст. 2, 5, 12, 81, 83, 141, 209, 247, 258, 259, 263, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Затоківської селищної ради, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 20.08.2015 № 3268 «Про передачу гр. ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,0454 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (код 07.03 згідно з КВЦПЗ) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2».

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно за НОМЕР_4, видане 04.09.2015 ОСОБА_1, щодо земельної ділянки площею 0,0454 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2, (кадастровий номер НОМЕР_2).

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований: АДРЕСА_1) та Затоківської селищної ради (, 67772, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Кірова, 36, кв. 3) на користь прокуратури Одеської області (розрахунковий рахунок № 0564 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , юридична та поштова адреса: 65026 м. Одеса вул. Пушкінська, 3, тел. 731-98-00, неприбуткова організація) сплачений судовий збір за подачу позову у розмірі 3200,00 гривень, тобто по 1600,00 гривень з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк зі дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: