Справа № 206/6962/18
Провадження № 2-з/206/21/18
У Х В А Л А

18 грудня 2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в особі судді Кушнірчука Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 до подання позовної заяви звернулася до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на нажите у шлюбі майно автомобіль марки Hyndai Grander, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, сріблястого кольору, 2006 року випуску до ухвалення та набрання законної сили рішенням суду про розподіл сумісного майна подружжя.

Свою заяву обґрунтувала тим, що в період шлюбу її з ОСОБА_3 ними був придбаний автомобіль марки Hyndai Grander, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. В грудні 2018 року її чоловік ОСОБА_3 покинув сімю, став вимагати розлучення. На пропозицію поділити спільно придбаний у шлюбі автомобіль її чоловік відмовляється,мотивуючи тим, що придбав його за власні кошти. Також розповів їй про намір його продати чи передати в користування іншій особі за певну грошову суму. Вважає, що за таких умов є ризики щодо можливого виконання рішення суду ухваленого на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається, до подання позовної заяви за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Так, заявницею подана заява про забезпечення позову до подання позовної про поділ спільно майна подружжя (автомобіля), яка відповідно до правил підсудності, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України не підпадає під категорію спорів визначених ст. 28 ЦПК України, які можуть розглядатися за зареєстрованим місцем проживанням позивача у Самарському районі м. Дніпра.

Отже, до цього позовом, а відповідно до заяви про забезпечення позову вимоги щодо підсудності визначені ч.1 ст.27 ЦПК України, яка передбачає, що позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як зазначила сама заявниця у своїй заяві про забезпечення позову зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання особи, яка може отримати статус учасника справи (відповідача) є: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Гвардійське, вул. Зенітна,1/48, що територіально відноситься до територіальної юрисдикції Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, з огляду на вищенаведені положення цивільного процесуального законодавства, а також зважаючи на те, що заява про забезпечення позову до пред'явлення позову подана заявником з порушенням вимог п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, оскільки у даному конкретному випадку діє правило територіальної підсудності у відповідності до положень ч.1 ст. 27 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви слід передати на розгляд Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказана заява.

Керуючись ст.ст.27,31,152 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви передати на розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Кушнірчук Р.О.