Головуючий у 1 інстанції Бєлостоцька О.В. Єдиний унікальний номер 233/4309/18
Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/690/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження без повідомлення учасників справи в м.Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2018 року цивільну справу №233/4309/18 за позовом ОСОБА_2 до прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3, слідчого слідчого відділу Костянтинівського відділення поліції Бахмутського відділу поліції Головного управління національної поліції в Донецькій області Кравченко Ольги Вікторівни про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди (головуючий у 1 інстанції суддя Бєлостоцька О.В.)

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_3, слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Кравченко О.В. про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушенням судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог зазначає, що суд, повертаючи позов з підстав його невідповідності вимогам ст.185 ЦПК України, не врахував, що у позовній заяві зазначено обґрунтований розрахунок сум, зазначено неправильні дії відповідачів, обґрунтування завданої моральної шкоди. Крім того, не звернув уваги, що ним у позові ставиться питання про витребування доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 368 та ч.ч.2, 3 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні без повідомленням учасників справи.

Оскільки апеляційним судом не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі та, зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про повернення заяви, розгляд якої відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України здійснюється без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), то відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст.. 379 ЦПК).

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 185).

Згідно із ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року позовна заява залишена без руху, як подана без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 ЦПК України, а саме: позивачем не зазначено, які саме дії відповідачів слід визнати незаконними; не зазначено реєстраційних номерів облікової картки платника податків сторін (якщо відомо позивачу); не наведено доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, зокрема, щодо незаконності дій відповідачів та заподіяння моральної шкоди; не зазначено докази, які не можуть бути надані разом з позовною заявою (за наявності); не наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку з розглядом справи; відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; не додано всіх наявних у позивача доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до супровідного листа 27.08.2018 року копія ухвали була направлена позивачу та отримана останнім 01.10.2018 року, що підтверджується особистою розпискою.

Ухвалою від 18 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 було визнано неподаною та повернуто з тих підстав, що позивачем не було усунуто недоліки заяви, зазначені в ухвалі від 23 серпня 2018 року.

Визнаючи неподаною позовну заяву, суд посилаючись на ч.3 ст.185 ЦПК України керувався тим, що вона не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України і позивачем не виконано вимоги ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року про залишення заяви без руху, а саме: не конкретизовані позовні вимоги, не надано доказів на наведено доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні.

Проте такі висновки є помилковими, оскільки зроблені судом першої інстанції з порушенням встановленого порядку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун'єш Діаш проти Португалії).

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 зазначено дії прокурора та слідчого, які він вважає незаконними, а саме: повідомлення про підозру в порушення вимог ст.278 КПК України, порушення права на захист та незаконно проведений огляд та наведений розрахунок моральної шкоди.

Також не можна визнати обґрунтованим посилання суду як на підставу повернення апеляційної скарги не зазначення доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги, та доказів, які не можуть бути надані разом з позовною заявою, оскільки за змістом ч.6 ст.95 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати оригінал письмового доказу.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Згідно із ч.7 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати докази, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строку, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач під час подання позову перебуває у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань №6», де і утримується під вартою станом на сьогоднішній день, що обмежує його можливості у наданні доказів, про що ним зазначено у позовній заяві.

Однак суд першої інстанції у порушення зазначених вимог закону не з'ясував причини неподання витребуваних доказів, та не розглянув питання щодо витребування доказів або про застосування заходів процесуального примусу до позивача (у разі визнання причин неподання витребуваних доказів неповажними).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил'ес проти Іспанії).

Щодо не зазначення реєстраційних номерів облікової картки платника податків сторін (якщо відомо позивачу), не наведення попереднього розрахунку суми судових витрат, відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, то залишення позову без руху, а у подальшому його повернення з посиланням на дані підстави є надмірним формалізмом, та самі по собі вказані недоліки позовної заяви не є недоліками, наслідком неусунення яких може бути повернення позовної заяви.

Оскільки суд першої інстанції порушив порядок встановлений для вирішення питання, визнав неподаною та повернув заяву без з'ясування належним чином усіх обставин, які мають значення по справі, що призвело до помилкового вирішення питання про повернення позовної заяви на підставі частини 3 ст. 185 ЦПК України, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 382, 383 ЦПК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 жовтня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.В. Папоян

А.В. Гапонов

Г.В. Новікова