Справа № 466/5076/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«20» грудня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова
у складі:
головуючого судді Донченка Ю.В.
при секретарі: Коновал О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Моторно транспортного страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

встановив :

позивач - Моторно транспортне страхове бюро України звернулось до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 16 477,86 грн. суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, 05 листопада 2015 р. о 10 год. 30 хв. на а/ш Н-21 Старобільськ-Луганськ 64 км+500 м з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «ВАЗ 21099» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , трапилася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП).Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Старобільського районного суду Луганської області від 11 листопада 2015 р. (копія додається).В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Skoda Octavia» з номерними знаками НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 . Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №87/15 від 23.11.2015р., складеного судовим експертом Барановським С.І., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Skoda Octavia» з номерними знаками НОМЕР_2 , становить 19 011,23 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8162117 терміном дії з 07.04.2015 р. до 06.04.2016 р. У зв`язку з настанням події, після зібрання та перевірки матеріалів по справі, здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 16 477,86 грн., з яких 15 857,86 грн. - виплата страхового відшкодування, та 620,00 грн. - виплата за послуги аварійного комісара. Відповідно до ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. 26.02.2016 р. для врегулювання спору в досудовому порядку, МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. Проте, на даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ, у зв"язку з чим змушені звернутись до суду.

В судове засідання представник позивача не з"явився, у позовній заяві зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач - ОСОБА_1 відносно задоволення позову заперечував посилаючись на мотиви викладені у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За загальним правилом статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Суд встановив, що 05 листопада 2015 р. о 10 год. 30 хв. на а/ш Н-21 Старобільськ-Луганськ 64 км+500 м, трапилася дорожньо-транспортна пригода, між автомобілями «ВАЗ 21099» з державними номерними знаками НОМЕР_1 та автомобілем «Skoda Octavia» з номерними знаками НОМЕР_2 . Винуватцем ДТП визнано водія автомобіля «ВАЗ 21099» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , відповідача ОСОБА_1 , що стверджується, постановою Старобільського районного суду Луганської області від 11 листопада 2015 р.
На час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Потерпілий, власник автомобіля «Skoda Octavia» з номерними знаками НОМЕР_2 - ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою. 12.01.2016 року йому було виплачено - 16 477,86 грн., з яких 15 857,86 грн. - виплата страхового відшкодування, та 620,00 грн. - виплата за послуги аварійного комісара.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону.
Відповідач добровільно не відшкодував завдану позивачу шкоду.
Крім того судом встановлено, що згідно довідки № 7512/11 від 15.11.2018 року автомобіль марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 на моменті ДТП ( 05 листопада 2015 р.) перебував на балансі військової частини НОМЕР_3 , та використовувася як автомобіль отриманий в якості волонтерської допомоги виключно для використання в зоні АТО.
Згідно посвідчення серія НОМЕР_4 від 15.08.2015 р., відповідач ОСОБА_1 , як пред`явник такого посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Відповідно до ст. 13.1. Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України, від 22 грудня 2014 рок № 7-рп/2014, положення пункту 13.1 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року N 1961-IV зі змінами необхідно розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.
Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", після сплати страхового відшкодування МСТБУ має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено,що відповідач ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, автомобіль, яким він керував у зв"язку з службовою необхідністю, перебував на балансі військової частини НОМЕР_3 та використовувався для потреб зони АТО, а тому у відповідності до вищевказаних норм Закону не може бути відповідачем у справі та збитки завдані внаслідок ДТП підлягають відшкодування МСТБУ.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення страхового відшкодування безпідставні та у їх задоволенні слід відмовити..
Керуючись ст. ст.12-13,76-81, 258-261, 268, 271 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову Моторно транспортного страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Ю. В. Донченко