ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3651/18 Справа № 174/376/18 Категорія 50 Суддя у 1-й інстанції - Борцова А. А. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Свистунової О.В.

суддів - Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря - Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів вказуючи, що батьком її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач. На теперішній час їх син вже повнолітній, проживає разом з нею та знаходиться на її забезпеченні. Починаючи з 01.09.2015 року син навчається на денному відділенні Кам'янського державного енергетичного технікуму у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їхнього сина в період його навчання, оскільки працює в філії «ВГМК» ПАТ «ОГХК» та має постійний дохід.

Позивачка та третя особа мають задовільний стан здоров'я, в наявності рухомого та нерухомого майна не мають. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, починаючи стягнення з моменту подачі позовної заяви до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь матері - ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до припинення ним навчання, але не більш як до 23 річного віку, починаючи з 15 травня 2018 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції змінити у визначенні розміру аліментів, зменшивши з 1/4 до 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що факт родинних стосунків позивачки, відповідача та третьої особи підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 НОМЕР_1, згідно якого його батьком є ОСОБА_1, а матір'ю - ОСОБА_2. (а.с. 5).

Згідно копії паспорту НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, досяг віку повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4, та зареєстрований по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Факт продовження навчання ОСОБА_3 підтверджується довідкою, згідно якої ОСОБА_3 з 01.09.2015 року зарахований до Кам'янського державного енергетичного технікуму і навчається за бюджетом на третьому курсі денної форми навчання. Термін закінчення навчального закладу 31.03.2019 року (а.с. 3).

Факт проживання повнолітнього сина разом з матір'ю ОСОБА_2 підтверджується довідкою № 2072 від 11.05.2018 року, що видана відділом реєстрації фізичних осіб виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, згідно якої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані по АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, апелянт не проти надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину під час його навчання, однак не у розмірі визначеному судовим рішенням.

Задовольняючі позовні вимоги у повному обсязі, суд посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 є батьком третьої особи ОСОБА_3, який досяг повноліття і продовжує навчання на денному відділенні Кам'янського державного енергетичного технікуму з терміном навчання по 31.03.2019 року, не досяг 23-річного віку, навчається на бюджетній основі, отримує матеріальну допомогу від матері ОСОБА_2, а тому потребує матеріальної допомоги від батька, який має можливість надавати йому матеріальну допомогу, оскільки працює і має сталий дохід у вигляді заробітної плати.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції у повному обсязі.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу.

У постанові від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 Верховний Суд України зробив правовий висновок, що «СК виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував ні матеріальний стан відповідача, ні знаходження на його утриманні інших осіб.

Крім того, позивачка не надала ні суду першої, ні апеляційної інстанції доказів розміру фактичних щомісячних витрат на утримання повнолітнього сина.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2018 року - змінити в частині визначення розміру аліментів, зменшивши з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

В іншій частині - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко