Справа № 361/267/17
Провадження № 2/361/168/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 грудня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Селезньовій Т.В., при секретарі Коваль А.В., з участю представника позивача ОСОБА_1, в приміщенні суду в місті Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_4 про визнання недійсним наказу про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, -

встановив:

Позивач просить визнати недійсним наказ ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Київській області №10-617/15-16-сг від 22.01.2016р. Про затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, кадастровий номер :01:101:0062 площею 0,0829га для індивідуального садівництва з тих підстав, що вказана земельна ділянка на момент видання вказаного наказу не була вільною і раніше вже була передана у власність їй, позивачці та перебувала у її власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що їй на підставі розпорядження Броварської районної державної адміністрації № 1458 від 27.09.2012р. Відділом Держземагенства у Броварському районі було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 936167, відповідно до якого їй передано у власність земельну ділянку площею 0,0828 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:101:0006, розташовану на землях Требухівської сільської ради Броварського району Київської області. 17.11.2016р. позивач звернулась до Державного кадастрового реєстратора ОСОБА_3 Держгеокадастру у Броварському районі із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо її Земельної ділянки, у відповідності до Постанови КМУ №1051 від 17.10.2012р. «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру», але їй у вчиненні такої дії було відмовлено рішенням № РВ-016 від 24.11.2016р. з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: «ХSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :01:101:0062. Площа співпадає на 100% (Накладка)». Після отримання вказаного рішення реєстратора позивачем було зясовано, що 22.01.2016р. відповідачем ОСОБА_5 управлінням Держгеокадастру у Київській області було видано наказ № 10-617/15-16-сг про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, за яким належна їй земельна ділянка була передана у власність іншій особі відповідачу ОСОБА_4. Дане рішення щодо розпорядження належною їй земельною ділянкою вважає незаконним і таким, що порушує її право власності, та таким, що підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 2, п. а, п. г ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч.1 ст. 155 ЗК України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, якою передбачено право власника вимагати усунення будь-яких порушень права власності. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених законом. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що позивачці на підставі розпорядження Броварської районної державної адміністрації №1458 від 27.09.2012р. Відділом Держземагенстава у Броварському районі було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 936167, відповідно до якого їй передано у власність земельну ділянку площею 0,0828 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:101:0006, розташовану на землях Требухівської сільської ради Броварського району Київської області. Після внесення змін у земельне законодавство, які передбачали обовязкове внесення відомостей про всі земельні ділянки до Державного земельного кадастру, позивач звернулась до Державного кадастрового реєстратора ОСОБА_3 Держгеокадастру у Броварському районі із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо її земельної ділянки, але їй було відмовлено у внесенні таких відомостей до ДЗК у звязку з тим, що наявне 100% накладення, тобто в ДЗК було вже внесено відомості про ту саму земельну ділянку під іншим кадастровим номером, і власником земельної ділянки вказаний ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_4 про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином проте на судове засідання не зявився неодноразово, відзиву на позовну заяву, письмових пояснень, доказів не подавав.

Відповідач ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Київській області відзиву не подав, але надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що з 1 січня 2013 року центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають у власність або у користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», яким також внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема до статті 122 ЗК. ОСОБА_5 управління Держземагенства у Київській області відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всі потреб в межах області. Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її виділення, звертається із клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому порядку. Також, представник відповідача в заперечені вказує, що за інформацією ОСОБА_3 Держгеокадастру у Броварському районі Київської області вказаній у викопіювання з кадастрової карти (плану) та інформації про земельну ділянку щодо якої прийнято наказ відсутні данні, що вказана ділянка перебуває у власності чи користуванні. На підставі наданих матеріалів за відсутності власників та користувачів ОСОБА_5 управлінням надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок був погоджений висновком ОСОБА_3 Держземагенства у Броварському районі Київської області. В подальшому, керуючись ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», державний кадастровий реєстратор здійснив державну реєстрацію земельної ділянки та на підтвердження такої реєстрації видав витяг з Державного земельного кадастру.

Також представник вказав, що у своїх запереченнях ОСОБА_3 Держгеокадастру у Київській області вказує що за інформацією ОСОБА_3 Держгеокадастру у Броварському районі Київської області вказані у викопіюванні з кадастрової карти (плану) та інформації про земельну ділянку щодо якої прийнято наказ (копія додається) відсутні данні, що вказана ділянка перебуває у власності чи користуванні, але він вважає, що вказані обставини не відповідають дійсності адже інформація щодо земельної ділянки була надана щодо взагалі іншої земельної ділянки кадастровий номер № :01:101:0034, розміром 0.1633 Га, яка дійсно на той час була у державній власності, а на даний час згідно Інформації Державного земельного кадастру з 10.09.2013 року належить ОСОБА_6,

а ОСОБА_4 оспорюваним наказом ОСОБА_5 ОСОБА_3 держгео - кадастру у Київській області було передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:101:0062 і розміром 0.0829 Га, що вже на той час була передана у власність ОСОБА_2 і обліковувалась в Держгеокадастрі за кадастровим номером :01:101:0006, тому представник вважає, що ОСОБА_5 ОСОБА_3 держгеокадастру у Київській області перед тим як видавати наказ про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність № 10-617/15-16-сг від 22.01.2016 року відповідно до якого земельна ділянка розміром 0.0829 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, кадастровий номер :01:101:0062 була передана у власність ОСОБА_4 не пересвідчилось в тому чи належить комусь іншому на праві власності земельна ділянка і прийняла рішення, яке грубо суперечить вимогам закону та порушує право власності на земельну ділянку позивача, яке виникло у неї на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 936167 виданого Відділом Держземагенства у Броварському районі.

В судовому засіданні представник позивача з приводу заперечень відповідача ОСОБА_3 Держгеокадастру зазначив, що ствердження відповідача про відсутність даних про належність вказаної земельної ділянки іншій особі є хибними, і вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки інформація щодо земельної ділянки стосувалась іншої земельної ділянки з кадастровим номером № :01:101:0034, 0,1633га, яка дійсно на той час перебувала у державній власності, а на даний час згідно Інформації ДЗК з 10.09.2013р. належить ОСОБА_6, натомість ОСОБА_4 оспорюваним наказом ГУ ДГК було передано у власність земельну ділянку з іншим кадастровим номером :01:101:0062 і іншою площею (0.0829га), яка вже на той час була передана у власність ОСОБА_2 і обліковувалась в Держгеокадастрі за кадастровим номером :01:101:0006, тому представник вважає, що ГУ ДГК перед видачею наказу № 10-617/15-16-сг від 22.01.2016р. про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4 допустило помилку.

Оскільки жоден з відповідачів в судове засідання не явився і не надав відзивів, то суд, вживши всі можливі заходи по виклику відповідачів і забезпеченню їх прав, ухвалив справу розглянути заочно, у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, згідно ст.280 ЦПК України.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЙ № 936167 позивачці ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0,0828 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:101:0006, розташовану на землях Требухівської сільської ради Броварського району Київської області.

Таким чином, з наданих доказів встановлено, що позивачці передано у власність земельну ділянку в порядку, передбаченому законом. Позивач набула право власності на вказану земельну ділянку з законних підстав.

Позивач не здійснила жодних дій щодо відчуження земельної ділянки. Право власності не втратила. Дана земельна ділянка у позивача не вилучалась, принаймні суду не надано доказів протилежного і не спростовані докази, надані позивачем на підтвердження наявності у неї права власності на вказану земельну ділянку.

24.11.2016р. Державним кадастровим реєстратором ОСОБА_3 Держгеокадастру у Броварському районі було винесено рішення № РВ-016 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Підставою відмови послужило: «Невідповідність електронного документа установленим вимогам, а саме: ХSD Схема наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою :01:101:0062. Площа співпадає на 100% (Накладка)».

На запит суду за клопотанням позивача ОСОБА_5 управлінням Держгеокадастру у Київській області були суду надані такі документи:

клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою від 02.12.2015р.;

викопіювання з кадастрової карти (плану);

інформація про земельну ділянку кадастровий номер :01:101:0034;

наказ ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Київській області про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_4 № 10-617/15-16-сг від 22.01.2016р., -

з даних доказів встановлено:

02.12.2015р. ОСОБА_4 до ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Київській області було подано клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва площею 0,1200 га, яка розташована на території Требухівської сільської ради Броварського району Київської області.

ОСОБА_3 Держгеокадастру у Броварському районі Київської області на запит ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Київській області було надано викопіювання з кадастрової карти (плану) та інформації про земельну ділянку :01:101:0034, після чого ОСОБА_5 управлінням Держгеокадастру у Київській області було надано дозвіл ОСОБА_4 на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку.

Після того ОСОБА_5 управлінням Держгеокадастру у Київській області було видано наказ № 10-617/15-16-сг про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки з кадастровим номером :01:101:0062 у власність, ОСОБА_4.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 Держгеокадастру у Броварському районі Київської області на запит ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Київській області було надано інформацію про земельну ділянку :01:101:0034 розміром 0.1633 га, на яку дійсно не було жодних обмежень, а технічна документація щодо виділення ОСОБА_4 земельної ділянки розроблялась на земельну ділянку з кадастровим номером :01:101:0006, яка вже була передана у власність ОСОБА_2, тому технічна документація на земельну ділянку :01:101:0062 виготовлена з порушенням вимог закону, без вилучення вказаної земельної ділянки у позивачки.

З листа - відповіді ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Київській області № 9-10-0.61-1774/2-18 від 07.02.2018р. видно, що документація із землеустрою, на підставі якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:101:0062 (власник ОСОБА_4), в архіві відсутня так як не передавалась на зберігання розробником. Відповідно до даних Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру розробником документації із землеустрою є ПП «Інвестиційна компанія Меркурій-Інвест».

На запит суду вказаної технічної документації від розробника ПП «Інвестиційна компанія Меркурій-Інвест» - така документація ним не була суду надана. Ухвали про витребування вказаних доказів повернулись без вручення адресату.

Відповідачі не надали суду вказаного доказу, тому, враховуючи вжиті судом і позивачем всі можливі заходи щодо розшуку і надання суду вказаного письмового доказу, він не розшуканий, що дає суду підстави для висновку про його відсутність.

Згідно ст. 79-1 ЗК формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. 2. Формування земельних ділянок здійснюється: зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності . 4. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. 5. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. 6. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. 7. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. 8. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. 9. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. 10. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно ст.81 ЗК громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно ст.116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ст.118 ЗК, ч. 7 - відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. 8. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 -1 цього Кодексу.

Переданою у власність може бути вільна земельна ділянка, а у разі наявності на дану земельну ділянку прав у іншої особи , така земельна ділянка може бути передана іншій особі лише після її вилучення у порядку, встановленому законом.

Таким чином, встановлено, що спірна земельна ділянка була передана у власність позивачці, від неї не вилучалась, тому не була вільною при вирішенні питання про передачу вказаної земельної ділянки іншій особі - відповідачу ОСОБА_4. Такі дії є порушенням вимог земельного законодавства державним органом, до повноважень якого було віднесено вирішення вказаного питання станом на день прийняття оскаржуваного рішення. Дана обставина також є суттєвим порушенням прав позивача як власника земельної ділянки.

Згідно ст.1 Першого Протоколу до Конвенції прав людини і основоположних свобод кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Втручання держави у право власності може бути виключно у випадках, передбачених законом. У даному випадку дане конвенційне право позивача відповідачем ОСОБА_5 управлінням Держгеокадастру у Київській області порушено.

Крім того, відповідачами не доведено дотримання повної процедури при передачі відповідачу ОСОБА_4 земельної ділянки у власність, зокрема дотримання норм закону щодо виготовлення проектної документації - проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Разом з тим, для розгляду даної справи , в якій встановлено порушення прав власника (позивача), - не має суттєвого значення, чи не виготовлялась взагалі проектна документація із землеустрою ОСОБА_4, чи при її виготовленні (якщо така документація все ж виготовлялась) були допущені суттєві недоліки та/або помилки, які призвели до формування земельної ділянки як обєкту цивільних прав шляхом повного її накладення на вже сформовану під іншим кадастровим номером земельну ділянку, яка перебувала у власності позивачки.

За змістом ч. 2, п. а, п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст.15 ЦК Украі?ни кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі и?ого порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, якии? не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК Украі?ни кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немаи?нового або маи?нового права та інтересу.

При таких обставина оспорюваний позивачем наказ ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Київській області, як такий, що суттєво порушив права позивача (як такий, що позбавив її права власності) повинен бути визнаний недійсним.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись ч. 2, п. а, п. г ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч.1 ст. 155 ЗК України та ч. 1 ст. 321 ЦК України, ст.4,12,13,81, 263, 264,265,268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити;

визнати недійсним Наказ ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Київській області № 10-617/15-16-сг від 22.01.2016р. Про затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки розміром 0.0829 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, кадастровий номер :01:101:0062.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде ним подана протягом тридцяти днів з дня вручення копії повного рішення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Суддя Т.В. Селезньова