Номер провадження: 22-ц/785/6454/18
Номер справи місцевого суду: 201/1182/18
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 року м. Одеса

Справа № 201/1182/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про стягнення коштів, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», подану представником ОСОБА_5, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Михайлюка О.А. 19 червня 2018 року,

встановив:

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк) на її користь: 1) основну суму вкладу за депозитною угодою № SAMDN9869 в сумі - 3 829,49 EUR, у тому числі: - суму депозитного вкладу - 2 945,77 EUR; - 7,5% відсотків річних за зберігання суми вкладу з 19.07.2013 р. по 19.07.2014 р. у розмірі - 220,93 EUR, з 21.07.2014 р. по 21.07.2015 р. у розмірі - 220,93 EUR, з 22.07.2015 р. по 22.07.2016 р. у розмірі - 220,93 EUR, з 23.07.2016 р. по 23.07.2017 р. у розмірі - 220,93 EUR; 2) штрафні санкції за порушення боргових зобов'язань з повернення процентів по вкладу за період з 21.07.2014 р. по 04.02.2017 р. та неповернення суми вкладу разом із процентами по вкладу за період з 24.07.2017 р. по 04.12.2017 р. у сумі - 1 893,87 грн.

ОСОБА_4 свої вимоги обґрунтовує тим, що у 2012 р. вона уклала з Банком договір банківського вкладу (депозит) № SAMDN9869. 19.07.2013 р., після завершення дії укладеного у 2012 р. договору, Банк на її ім'я відкрив депозитний рахунок № НОМЕР_3. Рахунок відкрито у відділенні в АР Крим РУПАТ КБ «Приватбанк» у м. Керч. На відкритий рахунок, на підстави її заяви № SAMDN1340 на оформлення вкладу «Стандарт на 12 місяців», були перераховані на новий депозитний рахунок № НОМЕР_3 сума вкладу за договором від 2012 р. та нараховані проценти за цим договором, що разом склало суму в розмірі - 2 945,77 EUR. Термін вкладу становив 366 днів до - 19.07.2014 р.. Враховуючи події, які трапились в АР Крим у 2014 році, та те, що Банк припинив свою роботу в АР Крим, а доступ клієнтів до рахунків через систему «Приват 24» був заблокований, вона не змогла зняти гроші з депозитного рахунку та припинити договір депозитного вкладу. При неодноразовому зверненні до Банку з проханням перевести депозитний рахунок за її місцем проживання в м. Одесі вона отримала відповідь про тре, що оскільки гроші на депозит покладено у АР Крим, тому процес переведення коштів займе тривалий час.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Рішення ухвалювалось у відсутності представника відповідача.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2018 р. вищезазначений позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_4 заборгованість за угодою № SAMDN1340, яка складається з: - сума депозитного вкладу - 2 945,77 Євро; - 7,5% річних за зберігання суми вкладу з 19.07.2013 р. по 19.07.2014 р. у розмірі - 220,93 Євро, з 21.07.2014 р. по 21.07.2015 р. у розмірі - 220,93 EUR, з 22.07.2015 р. по 22.07.2016 р. у розмірі - 220,93 EUR, з 23.07.2016 р. по 23.07.2017 р. у розмірі - 220,93 EUR; - відповідальність за порушення боргових зобов'язань з неповернення процентів по вкладу за період з 21.07.2014 р. по 04.02.2017 р. та неповернення суми вкладу разом із процентами по вкладу за період з 24.07.2017 р. по 04.12.2017 р. у сумі - 1 893,87 грн..

Стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_4 судовий збір у сумі - 1 297,50 грн..

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.06.2018 р. скасувати. Ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не врахував ненадання позивачем належних та допустимих доказів того, що при укладенні договору банківського вкладу нею було внесено грошові кошти на депозитний рахунок. Немає підтверджень укладення письмової форми договору, відсутні оригінали договорів. Окрім того, суд не перевірив правильність нарахування позивачем відсотків та не взяв до уваги орієнтовний розрахунок Банку. Безпідставно стягнув з відповідача 3% річних.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4 обґрунтований тим, що суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказів, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Справу розглянуто без виклику учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Банком порушені умови договору банківського вкладу, а тому сума внеску по договору із нарахованими відсотками, трьома процентами річних за порушення боргових зобов'язань, підлягає стягненню в повному обсязі (а. с. 84 - 86 зворотня сторона).

Проте повністю погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 19.07.2013 р. на підставі заяви № SAMDN1340 на оформлення вкладу «Стандарт на 12 місяців» на ім'я ОСОБА_4 у Банку оформлено депозитний вклад та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3. Депозитний вклад оформлено на наступних умовах: - сума вкладу - 2 945,77 Євро, строк вкладу - 366 днів до 19.07.2014 р., під процентну ставку - 7,5 % річних (а. с. 41).

Відповідно до додаткових умов, визначених у заявці на оформлення вкладу «Стандарт на 12 місяців» перед підписанням договору про відкриття депозитного рахунку, вкладник ознайомилась з розміром гарантованої суми повернення по вкладам у відповідності із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Повний добір нормативних актів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розміщено на сайті ФГВФО (http//www.fg.org.ua/).

Відповідно до платіжного доручення за № НОМЕР_1 від 19.07.2013 р. ОСОБА_4 перерахувала з рахунку № НОМЕР_4 на рахунок № НОМЕР_3 гроші у сумі - 2 945,77 Євро, призначення платежу - до вкладу за договором SAMDN1340. Платіж проведено банком - 19.07.2013 р.. Банк платника - Крим, РУПАТКБ «Приватбанк», м. Сімферополь. Час виконання операції - 14:58. Підпис Банку PAGR.AGP890 (а. с. 42).

Відповідно до квитанції № SIK0002HN0 від 19.07.2013 р. перерахування коштів було переведено шляхом списання з рахунку ОСОБА_4 на її ж рахунок № НОМЕР_4 коштів у сумі - 139,83 Євро. Призначення платежу - перевід між своїми рахунками. На квитанції зазначено підпис банку ЕЦП OOPS.SIK007JW002HNO. Час проведення операції - 14:45 годин (а. с. 44).

Відповідно до п. 2.9 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 01.06.2011 р. № 174, банк (філія, відділення) зобов'язаний (зобов'язана/зобов'язане) надати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі у вигляді паперового або електронного документа відповідно до законодавства, умов договору та згідно з внутрішньобанківськими правилами, правилами платіжної системи). Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в після операційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "після операційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Тобто даними платіжним документами підтверджується факт внесення грошових коштів на депозитний рахунок Банку, що спростовує доводи апеляційної скарги про недоведеність даного факту внесення коштів.

ОСОБА_4 взята на облік внутрішньо-переміщеної особи 14.03.2016 р. та фактично проживає за адресою - АДРЕСА_1 (а. с. 15).

Після окупації АР Крим достроково гроші з депозиту позивачка не знімала, достроково угоду не розривала.

Матеріали справи містять заяви ОСОБА_4 про її звернення до голови правління Банку щодо повернення депозиту від 02.04.2016 р., 03.04.2017 р., 21.10.2017 р., 04.12.2017 р., що свідчить про волевиявлення позивачки розірвати договір банківського вкладу (а. с. 19 - 23).

Однак матеріали справи містять лише одне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від ОСОБА_4 Банку 24.10.2017 року (а. с. 47).

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги відносно того, що позивачем не доведено існування договору банківського вкладу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 ст. 640 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 634 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій форм і на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України 12.11.2003 р. № 492, договір банківського рахунку, договір банківського вкладу та договір рахунку умовного зберігання (ескроу) укладаються в письмовій формі (паперовій або електронній). Електронна форма договору має містити електронний підпис/електронний цифровий підпис клієнта (представника клієнта) та уповноваженої особи банку відповідно до вимог, установлених нормативно-правовим актом Національного банку з питань застосування електронного підпису в банківській системі України. Договір банківського рахунку та договір банківського вкладу можуть укладатися шляхом приєднання клієнта до публічної пропозиції укладення договору (оферта), який розміщений у загальнодоступному для клієнта місці в банку та на його офіційному сайті в мережі Інтернет.

Банк зобов'язаний надати клієнту у спосіб, визначений банком та клієнтом, у тому числі за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем примірник договору, що дає змогу встановити дату його укладення.

Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту.

У договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: - вид банківського вкладу; - сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок; - строк зберігання коштів (за строковим вкладом); - розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін; - умови дострокового розірвання договору; - інші умови за погодженням сторін.

Із заяви № SAMDN1340 на оформлення вкладу «Стандартна 12 місяців» від 19.07.2013 р. вбачається, що всі істотні умови договору банківського вкладу зазначені. Отже, Заява на оформлення вкладу «Стандарт на 12 місяців» від 19.07.2013 р., яку підписала ОСОБА_4, як клієнт Банку, є фактом приєднання до публічного договору - Договору про депозитний вклад.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційної скарги про те, що позивачем не надано до суду оригіналів договору банківського вкладу та платіжних доручень, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях) повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Банком було заявлено клопотання про витребування оригіналів документів, на які посилається позивач в позовній заяві (а. с. 42).

У судовому засіданні 19.06.2018 р., яке було проведено без участі представника Банку, судом було досліджено оригінали документів, а саме: - заява на оформлення вкладу; - платіжне доручення про отримання банком коштів; - оригінал платежу по відсоткам; - клієнтська виписка (а. с. 82).

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив характер правовідносин між сторонами, які виникли в результаті договору банківського вкладу.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, відносно того, що суд помилково стягнув з Банку 3% річних, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що відповідальність у вигляді трьох відсотків річних застосується за порушення грошового зобов'язання від простроченої суми, тобто після пропозиції повернення банківського вкладу.

Однак, враховуючи те, що пропозицію про повернення банківського вкладу Банк отримав лише 24.10.2017 р., тому до цієї дати договір банківського вкладу пролонговувався, а отже і відповідальність до Банку у вигляді трьох процентів річних за період з 21.07.2014 р. по 24.10.2017 р. не може бути застосована.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції не оскаржила, на користь останньої з Банку підлягає стягненню сума вкладу у розмірі - 2 945,77 Євро, відсотки у загальному розмірі - 373,76 Євро, а саме за період з 18 березня 2014 р. по 22 липня 2017 р. у розмірі - 737,64 Євро та за період з 23 липня 2017 р. по 04 грудня 2017 р. у розмірі - 0,12 Євро.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга Банку підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог ОСОБА_4, що складає 58%, на її користь з Банку підлягає стягненню судовий збір у розмірі - 752,55 грн. = 1 297,50 грн. х 58%. З ОСОБА_4 на користь Банку підлягає стягненню судовий збір пропорційно відмовленим у задоволенні позов вимог ОСОБА_4 що становить - 817,43 грн. = 1 946,25 грн. х 42%.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

постановив:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19 червня 2018 року - змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини у наступній редакції.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (680514, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ - 14360570) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) заборгованість за угодою № SAMDN1340, яка складає: 1) сума депозитного вкладу - 2 945,60 Євро; 2) відсотки за період з 18 березня 2014 р. по 22 липня 2017 р у розмірі - 737,64 Євро та за період з 23 липня 2017 р. по 04 грудня 2017 р. у розмірі - 0,12 Євро що разом становить - 373,76 Євро.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (680514, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ - 14360570) на користь ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) судовий збір у сумі - 752 грн. 55 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (680514, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ - 14360570) судовий збір у сумі - 817 грн. 43 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе