АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3378/18 Справа № 202/9332/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.,

за участю секретаря - Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 березня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову , -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 березня 2018 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2016 року у вигляді арешту будинку № 55 по вулиці Хабарівській у м. Дніпро.

З такою ухвалою не погодилась позивач ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила її скасувати, залишивши в силі заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2016 року у вигляді накладання арешту на житловий будинок № 55 по вулиці Хабаровській у м. Дніпропетровську (нині м. Дніпро).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з виділених матеріалів, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2016 року, яка набрала законної сили, заяву ОСОБА_2 про забезпечення її позову до ОСОБА_3 про поділ майна, що перебуває у спільній сумісній власності та визнання права власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку, задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок № 55 по вулиці Хабаровській у м. Дніпропетровську.

У подальшому, 07 березня 2018 року, ОСОБА_3 звернулась із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2016 року.

В обґрунтування заяви відповідач зазначила, що на даний час, фактично, власником домоволодіння № 55 по вулиці Хабарівській в місті Дніпрі є спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_5. Однак, остання позбавлена можливості оформити свої спадкові права у зв'язку із наявністю арешту нерухомого майна, а отже вказаними заходами забезпечення позову порушуються права третьої особи. Вказувала, що предметом спору по цій справі є частина будівельних матеріалів і конструктивних елементів будинку, який не є закінченим або введеним в експлуатацію, однак за адресою: м. Дніпро, вул.. Хабарівська, буд. 55 знаходиться житловий будинок, який належав ОСОБА_4 за час життя, в якому проживає ОСОБА_3, та який фактично належить ОСОБА_6 і жодним чином не має відношення до спірного майна.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з норм ч.1 ст.158 ЦПК України, оскільки накладання арешту на житловий будинок порушує права спадкоємця ОСОБА_4 - ОСОБА_7 щодо оформлення спадкових прав.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ст. 59 Закону України Про виконавче провадження).

Фактично, подана відповідачем заява стосується спадкових прав ОСОБА_7, яка не є учасником справи.

Відтак, у суду не було правових підстав для задоволення цієї заяви, а права ОСОБА_7 можуть бути відновлені шляхом її особистого звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про задоволення заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2016 року у вигляді накладання арешту на житловий будинок № 55 по вулиці Хабаровській у м. Дніпропетровську (нині м. Дніпро) слід залишити в силі.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 березня 2018 року скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2016 року у вигляді накладання арешту на житловий будинок № 55 по вулиці Хабаровській у м. Дніпропетровську (нині м. Дніпро), - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_8