Справа № 611/809/18
Провадження 2/611/334/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Коптєва Ю.А.,

за участю: секретаря судового засідання Ведмідь І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Барвінківського районного суду Харківської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1. У вказаному будинку крім нього зареєстровані також його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2

У травні 2014 року відповідач виїхав із зазначеного будинку за межі України. З того часу останній у будинку не проживає, його речі у будинку відсутні.

З огляду на викладене, просив суд ухвалити рішення про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву у якій просив слухати справу за його відсутності, з позовними вимогами згоден.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту № 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» - наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди, як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Довідкою, наданою 16 серпня 2018 року Барвінківською міської радою Харківської області, підтверджується, що ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 дійсно зареєстровані та постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1. Також за вказаною адресою зареєстрований їх син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останній з січня 2014 року за місцем реєстрації не проживає без поважних причин.

За змістом ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном ( має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 34,39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особо такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення ( пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.

Оскільки, судом було встановлено, що відповідач з 2014 року не проживає без поважних причин у будинку за АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги останнього , визнавши відповідача ОСОБА_2, таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.9,12,19,81,82,263-265,274,279,280 ЦПК України, на підставі ст.383,391,405 ЦК України,150 Житлового кодексу України, суд

вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Барвінківського районного суду Ю.А.Коптєв