Провадження №2/748/1239/18
Єдиний унікальний № 748/2990/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2018 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

Головуючого - судді Меженнікової С.П.,

при секретарі Решітько А.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади села Золотинка Чернігівського району Чернігівської області в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу - ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій, після уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, що розташований за адресою: вулиця Шевченка, будинок 8, село Золотинка Чернігівського району Чернігівської області, а саме: на 1/3 частину як за колишнім членом колгоспного двору та на 2/3 частини в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 25 січня 2013 року та сина ОСОБА_4, померлого 12 лютого 2017 року. Свої вимоги мотивує тим, що у свідоцтві на право власності на вказане домоволодіння, що видано на імя голови колгоспного двору, не зазначені інші члени колгоспного двору, які також мають право на частку в майні колгоспного двору, а тому, вона не має можливості належним чином оформити свої права на зазначене домоволодіння, і вимушена звернутися з позовом до суду.

Учасники справи в підготовче засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача адвокатом ОСОБА_5 та Відповідачем надані клопотання про розгляд справи у їх відсутності, в яких також зазначили: представник позивача - про підтримання позову, відповідач - про визнання позову. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу - ОСОБА_2про причину неявки не повідомила, свою позицію щодо позову не висловила.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося через неявку учасників справи.

Як слідує з положень ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідачем позов визнається, про що надана письмова заява, суд вважає можливим розглянути справу у підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади села Золотинка Чернігівського району Чернігівської області в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 20 вересня 1990 року виконавчим комітетом Чернігівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Чернігівської районної ради народних депутатів № 243 від 14 вересня 1990 року та зареєстрованого в Чернігівському бюро технічної інвентаризації 10 листопада 1990 року за реєстровим № 67 в реєстровій книзі № 1, житловий будинок по вул. Щорса, № 8, в с. Золотинка Чернігівського району, Чернігівської області, належав до колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_3, що підтверджується копією указаного свідоцтва (а.с. 19).

Зі змісту указаного свідоцтва вбачається, що право власності на спірний будинок визнано не за одним ОСОБА_3, а за колгоспним двором в цілому, головою якого був останній, при цьому в свідоцтві не перераховані всі члени двору та не визначені їх частки.

Відповідно до записів в Погосподарській книзі Краснянської сільської ради №9 за 1986-1990 роки, головою колгоспного двору в зазначеному вище господарстві був ОСОБА_3, а членами даного двору були: дружина - ОСОБА_1 та син ОСОБА_4, що підтверджується довідкою виконкому Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 326 від 30.10.2018 (а.с. 24).

Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України Про власність.

Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/3 частині.

Рішенням першої сесії сьомого скликання Краснянської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 09 листопада 2015 року було змінено назву вулиці Щорса в с. Золотинка Чернігівського району Чернігівської області на вулицю Шевченка, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 30.10.2018 № 329 ( а.с. 27).

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 І-ЕЛ № 200807 ОСОБА_3 помер 25 січня 2013 року (а.с. 11).

На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина - ОСОБА_1 та син ОСОБА_4, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 325 від 30.10.2018 (а.с. 12).

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_3 належить 1/3 частка домоволодіння по вул. Щевченка (раніше Щорса), будинок № 8, в селі Золотинка, Чернігівського району та області, яка належала йому як голові колгоспного двору.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 до спадкоємців першої черги за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_4, перейшла в рівних частинах 1/3 частка спірного домоволодіння, тобто кожному по 1/6 частині.

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стали мати право на спірне домоволодіння, кожний по ? частині, а саме по 1/3 частині як колишні члени колгоспного двору та по 1/6 частині як спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_3.

Згідно записів у копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 І-ЕЛ № 292858 ОСОБА_4 помер 12 лютого 2017 року (а.с. 13).

Із довідки № 324 від 30.10.2018, виданої виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, судом встановлено, що на день смерті 12.02.2017 року ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним була зареєстрована та проживала його мати ОСОБА_1 ( а.с. 14).

Отже, ОСОБА_1, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті сина ОСОБА_4, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини.

До спадкового майна спадкодавця ОСОБА_4 належить ? частка домоволодіння за вищезазначеною адресою, яка перейшла до спадкоємця першої черги по закону матері ОСОБА_1, позивача по справі.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 стала мати право на 1/6 частину вказаного вище домоволодіння як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, на 1/2 частину як спадкоємець першої черги за законом після смерті сина ОСОБА_4 та на 1/3 частину, що належала їй як колишньому члену колгоспного двору, а отже на домоволодіння в цілому.

Як вбачається з копії спадкової справи № 10/2018, заведеної після смерті ОСОБА_3 (а.с. 46-58), ОСОБА_1 12 жовтня 2018 року отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки площею 2,3201 га, та на ? частку земельної ділянки площею 2,5523 га. На іншу 1/2 частку у праві власності свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріусом не видавалося, оскільки спадкоємець ОСОБА_4 помер 12.02.2017.

01 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу - ОСОБА_2позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок в звязку з тим, що в правовстановлюючому документі не зазначені інші члени «колгоспного двору», так як дане домоволодіння відносилося до типу господарств - «колгоспний двір», що відображено в постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 18).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що за позивачем ОСОБА_1 як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 і сина ОСОБА_4 та як за колишнім членом колгоспного двору можливо визнати право власності на спірне домоволодіння в цілому.

Згідно копії технічного паспорту складеного станом на 16.10.2018 року та Інформаційної довідки КП " Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації" від 18.10.2018, інвентаризаційна вартість спірного домоволодіння становить 123406,00 грн (а.с. 20-23).

Як передбачено ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом МЮУ № 296/5 від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, позивач позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності.

Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 263-265,354-355 ЦПК України, п.п. 15.5, п. 15 Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 120, 123 Цивільного кодексу Української РСР, ст.ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 15572, Чернігівська область, Чернігівський район, с. Золотинка, вул. Шевченка, буд. 8) до територіальної громади села Золотинка Чернігівського району Чернігівської області в особі Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (,місцезнаходження: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Іванівка, вул. Дружби, буд. 33 "б")про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу - ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вулиця Шевченка, будинок № 8, в селі Золотинка Чернігівського району, Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_7