РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 570/2229/18

Провадження № 22-ц/4815/350/18

Рівненський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянула в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2018 року, ухваленого в складі судді Гнатущенко Ю.В., повний текст якого виготовлено 11 вересня 2018 року, у справі № 570/2229/18,

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Позов обґрунтовувала тим, що стягнутий рішенням суду розмір аліментів є недостатнім для забезпечення утримання дитини, а відповідач може надавати таку допомогу.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2018року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м.Здолбунів Рівненської обл., РНОКПП НОМЕР_1, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 08.12.2016 р. у цивільній справі №560/4688/16-ц.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м.Здолбунів Рівненської обл., РНОКПП НОМЕР_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки матеріальне становище позивачки погіршилось та збільшились витрати на утримання дитини тому наявні підстави для збільшення розміру аліментів визначених рішенням Рівненського районного суду від 08.12.2016 р .

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не взято до уваги, що рішенням суду від 04.04.2013 року при поділі майна подружжя суд відступив від рівності часток подружжя та визнав за позивачем право власності на ? частини квартири . Вважає, що позивач у зв'язку із недостатністю розміру аліментів на утримання дітей отримала додатково ? квартири. Крім того, зазначає, що він немає постійного місця роботи, виїхати за кордон на заробітки не має можливості.

Вважає, що визначений судом розмір аліментів поставить його в скрутне матеріальне становище.

Просить рішення змінити та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Убачається, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно рішення Рівненського районного суду від 08.12.2016 р. змінено розмір аліментів та стягнуто аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 по 600 грн. щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст стст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК, а й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 5.02.2014 №6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В апеляційній скарзі відповідач погодився на збільшення аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 972 грн.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У встановленому законом порядку, належними та допустимим доказами відповідач не довів факт погіршення свого матеріального стану з часу призначення аліментів за рішенням суду та не спростував доводи позивача про погіршення її матеріального стану та збільшення витрат на утримання дочки і такі обставини не були встановленні при перегляді справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов'язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, погіршення матеріального становища одержувача аліментів, стан здоров'я дитини та збільшення витрат на утримання дитини, те що відповідач є працездатним і може отримувати дохід, апеляційний суд вважає, що стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини та фактичного приділення позивачкою більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останньої з нею.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що суд при постановлені рішення дав неправильну оцінку пред'явленим доказам не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 10 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: