Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1306/18
№ 2/733/521/18
Рішення

Іменем України

"19" грудня 2018 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі :

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру стягнення аліментів на дитину, вказуючи на те, що з 18 лютого 2008 року по 09 серпня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно виконавчого листа від 06 грудня 2013 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на її користь на сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 320 гривень 00 копійок. В звязку з тим, що збільшився прожитковий мінімум, зазначеного розміру аліментів в твердій грошовій сумі не достатньо для утримання сина, його повноцінного духовного та фізичного розвитку, в звязку з чим просить змінити розмір аліментів і визначити його у частці від доходу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримала, вказавши, що вона від задоволення вимог в частині стягнення аліментів в новому розмірі починати з 08 липня 2017 року відмовилась.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги частково, вказавши, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у частці від доходу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині позовних вимог про стягнення аліментів у зміненому розмірі з 08 липня 2017 року, тобто з дня набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом удосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, він заперечує, так як дана вимога є безпідставною, не обґрунтованою та законодавчо не передбаченою. До того ж у нього на даний час змінилися сімейне та матеріальне становище, так як він офіційно не працевлаштований, у центрі зайнятості на обліку не перебуває, одружився та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні з 18 лютого 2008 року по 09 серпня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Дубровицького районного суду Рівненської області (а.с.7). Від даного шлюбу вони мають спільну дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Згідно виконавчого листа від 06 грудня 2013 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь позивачки на сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 320 гривень 00 копійок (а.с.6).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У відповідності до положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевказане та всі докази в сукупності, а також ту обставину, що відповідач не заперечує та згодний сплачувати аліменти на дитину у частці від доходу, має можливість сплачувати аліменти в даному розмірі, та виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів і визначити його у частці від доходу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 704,80 гривень слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 180-184,192 Сімейного кодексу України, статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2013 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 320 гривень 00 копійок, та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 560/1974/13-ц від 06 грудня 2013 року, виданий Дубровицьким районним судом Рівненської області 24 грудня 2013 року, відкликати.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т. В. Карапиш