Справа № 453/1285/16-ц
№ провадження 2/453/29/18

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.08.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Ясінського Ю.Є.
при секретарі Гринюк Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області, з участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про повернення земельної ділянки з незаконного володіння, зобов»язання затвердити технічну документацію, вилучення земельної ділянки та знесення незаконно збудованого будівництва,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить повернути йому з незаконного володіння земельну ділянку площею 0,21 га, що в смт. Славське вул. Устияновича, зобов»язати відповідача затвердити технічну документацію, вилучити земельну ділянку у ОСОБА_6 площею 0,08 га, знести незаконно збудоване будівництво, та привести земельну ділянку в попередній стан. Крім того, просить зобов»язати селищного голову смт. Славське передати матеріали в правоохоронні органи з метою встановлення інших осіб, яким колишній сільський голова ОСОБА_3 передав належну йому земельну ділянку. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення №39 від 26.01.1996 року ОСОБА_2 селищної ради йому надано у приватизацію земельну ділянку площею 0,36 га. Згодом рішенням ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області №3714 від 17.11.2009 року уточнено рішення №39 від 26.01.1996 року в частині площ цільового призначення земельних ділянок та вказано для ведення ОСГ 0.21 га для ОЖБ 0, 15 га. Ним було замовлено технічну документацію на виготовлення проекту землеустрою щодо видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, але відповідач своїм рішенням № 340 від 29.04.2011 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1С.» відмовив йому у затвердженні зазначеної технічної документації із землеустрою у частині спірної земельної ділянки, так як нібито вона частково вилучена і надана гр. ОСОБА_5, а ще частина її надана заздалегідь у власність гр. ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.08.2013 року вказане рішення відповідача визнане незаконним та скасоване. Відповідач і надалі відмовляється повернути у його користування для подальшого надання у власність спірну земельну ділянку у згаданому розмірі, як і не має наміру затверджувати вже виготовлену документацію із землеустрою з цього приводу. Такі дії відповідача вважає протиправними, та такими, що порушують його права як власника землі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав, просив задоволити. Вказав, що ОСОБА_4 без жодних правових підстав користується належною йому земельною ділянкою крім того розпочав на ній будівництво житлового будинку. Вважає, що земельна ділянка була надана ОСОБА_4 неправомірно, тому просить повернути йому земельну ділянку та зобов»язати ОСОБА_6 знести самочинне будівництво та привести земельну ділянку у попередній стан.
Представники відповідача ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області ОСОБА_7 в судове засідання призначене на 22.08.2018 року не з»явився, в минулих судових засідання позов ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити. Вказав, що ОСОБА_4 була передана земельна ділянка із земель запасу у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку. До даної земельної ділянки позивач не має жодного відношення і його твердження що така належала йому є безпідставним. Щодо відмови у затвердженні технічної документації вказав, що з боку селищної ради не було жодних порушень, оскільки позивач провів обміри земельної ділянки із залученням ліцензованої установи без участі представників селищної ради. Затвердити технічну документацію на земельну ділянку в тому розмірі в якому зазначав позивач неможливо, оскільки земельна ділянка площею 0,21 га. не належить ОСОБА_1 та не перебуває у його користуванні.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання призначене на 22.08.2018 року не з»явився. У минулих судових засіданнях позов не визнав, вважає такий безпідставним. Пояснив, що селищною радою ОСОБА_4 правомірно була надана земельна ділянка, тому вважає, що відсутні підстави для її вилучення та повернення позивачу.
Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у позові, вважає, що при наданні йому земельної ділянки селищною радою не було жодним чином порушено права позивача ОСОБА_1 така належить йому на праві власності, тому відсутні підстави для її вилучення та повернення ОСОБА_1
Третя особа ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що позивач ОСОБА_1 є його батьком. У 2009 році він відмовився від частини земельної ділянки площею 0,08 га написавши відповідну заяву і така була передана йому, якою він на даний час користується.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами та третіми особами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи рішенням ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області № 39 від 26.01.1996 року «Про приватизацію земельних ділянок» позивачу було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,36 га.
Вподальшому вищезгадане рішення було уточнено рішенням ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області № 3714 від 17.11.2009 року «Про уточнення рішення 5-ої сесії ІІ-го скликання № 39 від 26.01.1996 року у смт. Славське» у частині визначення площ земельних ділянок, окремо на кожну земельну ділянку, а також цільового призначення земельної ділянки особистого підсобного господарства на особисте селянське господарство, а саме: для ведення особистого селянського господарства 0, 21 га. по вул. Устияновича, для обслуговування житлового будинку 0, 15 га. по вул. Устияновича.
Рішенням ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області № 339 від 29.04.2011 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1С.» позивачу було затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0, 15 га..

Рішенням ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області № 340 від 29.04.2011 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1С.» позивачу було відмовлено у затверджені Технічної документації із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0, 21 га. у звязку з тим, що частина даної земельної ділянки площею 0, 08 га. була вилучена за заявою позивача та передана його сину під будівництво житлового будинку і частина даної земельної ділянки надана відповідним рішенням сесії селищної ради іншим особам.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду, винесеною 14.08.2013 року у справі № 126650/12/104 зазначене вище рішення відповідача ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області № 340 від 29.04.2011 року «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1С.» скасоване, як незаконне з тих підстав, що вилучення частини земельної ділянки площею 0, 08 га. у позивача проходило з порушенням ст. ст. 12, 142 ЗК України.

Як вбачається із поданого позову, позивачем ОСОБА_1 заявлено вимогу про повернення земельної ділянки з незаконного володіння, вилучення її із володіння ОСОБА_4, знесення самочинного будівництва та приведення земельної ділянки у попередній стан. Дані вимоги суд вважає таким, що не підлягають до задоволення та мотивує це наступним.

Як встановлено судом, 24.09.2009 року рішенням ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області №3266 ОСОБА_4 надано дозвіл на складання проекту забудови та проекту відведення земельної ділянки пл. 0,08 га під будівництво житлового будинку по вул. Устияновича в смт. Славсьвке із земель житлової та громадської забудови.

Вподальшому рішенням ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області №2097 від 31.07.2014 року затверджено ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки пл. 0,078 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд по вул. Устияновича в смт. Славське, Сколівського району Львівської області, кадастровий номер :01:010:0029 та надану таку у приватну власність.

В матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 27412964, згідно якого земельна ділянка площею 0,078 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд кадастровий номер :01:010:0029, належить ОСОБА_4.

В даному випадку захист судом права на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст.ст.16, 21, 393 Цивільного кодексу та ст.152 ЗК, зокрема шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, повязаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як указані рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Відтак, лише шляхом визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку можливе поновлення порушених прав позивачу у судовому порядку.

Суд вирішує спір з дотриманням вимог ч.1 ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається із заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 не оспорює підставність передачі, а в подальшому і набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 (не оскаржує рішення та свідоцтво по право власності), а лише просить вилучити її у ОСОБА_4 та повернути йому як законому власнику.

Без вчинення таких дій позивачем, а саме оскарження підстав та порядку набуття права власності на земельну ділянку, право особи не може бути відновлене у звязку з відсутністю обгрунтувань.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,78 га, право власності на яке позивач не оспорює, суд вважає, позов в частині вилучення земельної ділянки та повернення земельної ділянки задоволенню не підгягає.

Вимога про зобов»язання відповідача затвердити технічну документацію також задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ще 04.11.2013 року позивач звертався до відповідача із заявою вх. №740 про повторне погодження Технічної документації із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0, 21 га., однак таке питання на сесії селищної ради не розглядалось і жодного рішення з вказаного приводу не приймалось, а листом за вих. № 02-19/718 від 11.11.2013 року позивачу розяснено про необхідінсть проведення нових геодезичних обмірів у пристуності представників селищної ради, з урахуванням прав суміжних землевласників та землекористувачів, або ж внесення змін в існуючу Технічну документацію із землеустрою у частині площі земельної ділянки, після чого звернутися у встановленому порядку до селищної ради.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що на даний час жодних дій щодо проведення нових геодезичних обмірів із залученням представників селищної ради та суміжних землевласників і землекористувачів, а також дій щодо зміни існуючої Технічної документації у частині площі земельної ділянки не вчинив, а вирішив звертатися за захистом своїх порушених прав до суду із позовом щодо зобов»язанні відповідача затвердити технічну документацію.

Вимогу позивача ОСОБА_1 щодо зобов»язання відповідача затвердити технічну документацію суд вважає безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки у випадку зобовязання відповідача прийняти рішення про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0, 21 га. для ведення особистого селянського господарства, суд фактично втрутився б у діяльність відповідача і перейняв би на себе частину наданих йому повноважень у галузі земельних відносин, що є неприпустимим.

Не підлягає задоволенню і вимога позивача про знесення самочинного будівництва та приведення земельної ділянки в попередній стан з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Відтак із врахуванням наведеного позивач ОСОБА_1 не є суб»єктом якому належить право звернення до суду із позовом про знесення самочинного будівництва.

Щодо вимоги про зобов»язання селищного голови передати матеріали в правоохоронні органи з метою встановлення інших осіб яким колишній сільський голова ОСОБА_3 віддав належну йому земельну ділянку така задоволенню не підлягає, оскільки звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення є правом особи, тому суд не вправі зобов»язувати особу подавати заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Сколівського району Львівської області, з участю третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про повернення земельної ділянки з незаконного володіння, зобов»язання затвердити технічну документацію, вилучення земельної ділянки та знесення незаконно збудованого будівництва, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного

провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_8

Повний текст рішення складено 31.08.2018 року