Провадження № 22-з/772/82/18
Доповідач:Якименко М. М.
УХВАЛА

06 вересня 2018 рокуСправа № 127/25797/17м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Якименко М.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про відвід колегії суддів, у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 про скасування рішення третейського суду, за участі учасників третейського розгляду ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и л а:

В провадженні Апеляційного суду Вінницької області перебуває зазначена цивільна справа.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено колегію суддів, в складі головуючого судді Берегового О.Ю., суддів: Марчук В.С., Денишенко Т.О.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22 серпня 2018 року у справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 31 серпня 2018 року справу призначено до розгляду.

06 вересня 2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 заявив відвід всій колегії суддів, мотивуючи свою заяву тим, що він має сумніви в неупередженості та об'єктивності суду, оскільки представником ОСОБА_4 є адвокат ОСОБА_8, який в минулому працював суддею в Апеляційному суді Вінницької області, що на думку представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 свідчить про сформоване позитивне відношення інших суддів апеляційного суду до правової позиції ОСОБА_8 у справі та схильності довіряти його думці, як бувшому колезі.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2018 року зупинене провадження в цивільній справі, питання про відвід передано на розгляд судді, який не входить до складу колегії, яка розглядає дану справу.

Згідно із ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, щодо упередженості та необ'єктивності судової колегії, у складі головуючого судді Берегового О.Ю., суддів: Марчук В.С., Денишенко Т.О., вважаю, що такі доводи не ґрунтуються на законі, є суб'єктивною думкою заявника та не можуть слугувати підставою для відводу, у зв'язку з наступним.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема, в п.5 ч.1 цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

В своїй заяві представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 не вказує підстави, з яких в нього виникли сумніви в неупередженості або об'єктивності судової колегії, посилаючись на суб'єктивну оцінку можливої неупередженості, як достатній доказ для відводу, однак з такою думкою заявника погодитись не можна, враховуючи наступне.

Європейський суд з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» наголошував, що суду потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці Європейського суду визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо («П'єрсак проти Бельгії»); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант («Прокол проти Люксембургу»); наявність дискреційних повноважень у одного із суддів, що розглядають справу у колегіальному складі («Дактарас проти Литви»); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення («Макгоннелл проти Сполученого Королівства») тощо.

Таким чином, вважаю заявлений відвід судової колегії, у складі головуючого судді Берегового О.Ю., суддів: Марчук В.С., Денишенко Т.О., є необґрунтованим та не вбачаю підстав для його задоволення.

Враховуючи наведене, дотримуючись Бангалорських принципів поведінки судді при розгляді справи, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст.36-41 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про відвід колегії суддів, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Якименко