Ухвала

Іменем України

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 389/18/17

провадження № 61-39400ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Українського В. В. від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області у складі колегії суддів: Єгорової С. М.,

Дуковського О. Л., Письменного О. А. від 24 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, третя особа - державний виконавець Знам'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_4звернувся до суду із вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що постановою державного виконавця Знам'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - Знам'янський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області) від 12 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 04 серпня 2016 року Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з нього на користь відповідача аліментів на сина ОСОБА_8. Постановою державного виконавця від 08 вересня 2016 року звернуто стягнення аліментів на заробітну плату ОСОБА_4, в тому числі на борг, що утворився з 01 вересня 2013 року по 01 вересня 2016 року, у сумі 79 036 грн 83 коп. Вважає безпідставним стягнення вказаного боргу з нього виходячи з того, що у 2013 році він та відповідач відновили шлюбні відносини та стали проживати однією сім'єю, вели спільне господарство, мали спільні витрати, разом утримували сина. З урахуванням цього ОСОБА_7 зверталася до виконавчої служби із заявою про повернення виконавчого листа. Державним виконавцем

19 вересня 2013 року винесена відповідна постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві та припинення виконавчого провадження. Тобто, виконавче провадження припинене добровільно та за безпосередньою ініціативою стягувача, яка протягом трьох років після цього жодних претензій до боржника не пред'являла. У 2016 році відповідач знову подала на виконання виконавчий лист про стягнення аліментів з позивача на утримання сина ОСОБА_8, фактично бажає стягнути неіснуючу заборгованість, не заперечуючи факт спільного проживання однією сім'єю у

2013-2016 роках. Вказував, що заборгованість про сплаті аліментів нарахована безпідставно та відповідно до частини третьої статті 197 СК України його необхідно звільнити від сплати вказаної заборгованості, яка виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 19 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 травня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Судові рішення мотивовано тим, що позивачем не доведені підстави звільнення його від сплати заборгованості по аліментам.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована наявністю підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах, що утворилася з вини відповідача, у зв'язку із поданням заяви до виконавчої служби про повернення їй виконавчого документа і повторною подачею виконавчого листа через три роки.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суди встановили, що постановою державного виконавця Знам'янського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 19 вересня

2013 року за заявою стягувача повернуто виконавчий документ, виданий

19 вересня 2008 року Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 аліментів на сина ОСОБА_8.

Постановою державного виконавця від 12 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим 04 серпня

2016 року Знам'янським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 аліментів сина ОСОБА_8.

Постановою державного виконавця від 08 вересня 2016 року звернено стягнення на дохід боржника із стягнення аліментів та заборгованості, яка утворилася з 01 вересня 2013 року по 01 вересня 2016 року у сумі

79 063 грн 83 коп.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Відповідно до частин першої та другої статті 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 76-81, 89 ЦПК України, а також повно встановивши фактичні обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог. Висновок суду першої інстанції про те, що позивач не довів наявності підстав, передбачених статтею 197 СК України, для звільнення його від сплати заборгованості з аліментів, є обґрунтованим, відповідає встановленим фактичним обставинам справи.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів про те, що позивач не довів про існування домовленості (усної чи письмової) з відповідачем про те, що аліменти за період сумісного проживання стягуватися не будуть, що є його процесуальним обов'язком (стаття 81 ЦПК України). При цьому суди правильно врахували, що повернення виконавчого листа стягувачу не перешкоджає його повторному пред'явленню до виконання протягом періоду, на який присуджені аліменти (статті 22, 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень не вбачається неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а також порушення норм процесуального права.

На підставі наведеного колегія суддівдійшла висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 24 травня

2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7, третя особа - державний виконавець Знам'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта