Справа № 530/1699/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

19.12.2018 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді - Демянченка С.М., секретарі Тараненко Т.І. розглянувши в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

З позову вбачається, що 28.12.2014 року померла ОСОБА_3 мати, позивача, після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Зіньків, вулиця Комунарська ( після перейменування вулиця Соборності) буд. 85, Зіньківського району Полтавської області . При житті ОСОБА_3 склала заповіт, яким все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, включаючи все нерухоме і рухоме майно, грошові кошти та майнові права і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1. Єдиним спадкоємцем за заповітом на вказану спадщину являється позивач ОСОБА_1С, інші спадкоємці відсутні. Державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона у встановлений чинним законодавством України шестимісячний строк, не подала до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Позивач в позові вказує, що вище вказаний шестимісячний строк, встановлений законодавством України вона пропустила з поважної причини а саме за станом здоровя , оскільки з 10.05.2015 року знаходилася на диспансерному обліку при ОСОБА_2 АЗПСМ КНП ОСОБА_2 центру ПМСД з приводу гіпертонічної хвороби III ст. і після оперативного втручання (10.05.2015 року) з подальшим довгим терміном реабілітації та періодичним стаціонарним лікуванням. В звязку з вище викладеним позивач ОСОБА_1 звернулася до суду і просила суд ухвалити рішення, яким причину пропуску нею строку встановленого для прийняття спадщини визнати поважною та визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

В судове засідання сторони не зявились від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Полтавської області в судове засідання не зявилася, надіслала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позов визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, прийнявши до уваги заяви сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Зіньківського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12,ч.1 та ч.2 ст.13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України вбачається, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася 23.07.1955 року в м. Горське Луганської області ( а.с.3-4). Відповідно до заповіту від 22.09.2011 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_2 нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 ОСОБА_3 склала заповіт яким все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, включаючи все нерухоме і рухоме майно, грошові кошти та майнові права і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 (а.с.6). ОСОБА_3 померла 28.12.2014 року у м. Зіньків Полтавської області (а.с.8).З довідки виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради Зіньківського району Полтавської області від 31.08.2018 року вбачається, що відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації № 206 від 20.05.2016 року Про перейменування топонімічних назв у населених пунктах області та демонтаж памятників і памятних знаків перейменувано у м. Зіньків вулицю Комунарська на вулицю Соборності ( а.с.9). ОСОБА_3 на день смерті 28.12.2014 року проживала одна та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.10). Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 28.06.2015 року. З довідки в.о. головного лікаря КНП ОСОБА_2 ЦПМСД від 16.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 з 10.05.2015 року знаходилася на диспансерному обліку при ОСОБА_2 АЗПСМ КНП ОСОБА_2 центру ПМСД з приводу гіпертонічної хвороби III ст. і після оперативного втручання ( 10.05.2015 року) з подальшим довгим терміном реабілітації та періодичним стаціонарним лікуванням (а.с.11). З повідомлення ОСОБА_2 державної нотаріальної контори від 06.12.2018 року за № 1204/01-16 вбачається, що після померлої 28.12.2014 року ОСОБА_3 спадкова справа не заведена, претензії від кредиторів не надходили.

За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається зі ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України "Оформлення права на спадщину"). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судовий порядок продовження даного строку застосовується у випадках, коли інші спадкоємці, які прийняли спадщину, або хоча б один із них, заперечують проти вступу у спадщину особи, що пропустила вказаний строк, якщо спадщина перейшла до територіальної громади і немає інших спадкоємців або усі спадкоємці, крім позивача, відмовилися від спадщини. За частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними.

Відповідно до роз'яснень, даних у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщини в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, бере до уваги те, що протягом строку, встановленого для прийняття спадщини позивач перебувала на стаціонарному лікування та мала оперативне втручання з тривалим терміном реабілітації тому, позов слід задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

На підставі викладеного та керуючись ст.1272 ЦК України, ст. 12,13, 81, 189-200, 206, 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Зіньківського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, в два місяці, з часу набрання рішенням суду чинності, для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 28 грудня 2014 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -