Провадження № 2/263/2860/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2018 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Шевченко О.А., при секретарі Лапоног Т.Г., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,
В С Т А Н О В И В:
Позивачка в судове засідання не зявилась, надали заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає, також вона отримала грошові кошти у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень, у рахунок компенсації вартості 1/16 частини квартири, що розташована за адресою: м. Маріуполь, прос. НахімоваАДРЕСА_3, та підтверджує відсутність у неї будь-яких вимог, у тому числі майнового характеру щодо вказаної частки квартири.
Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наступне.
Судом встановлено, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/16 частині квартири, що розташована за адресою: м. Маріуполь, прос. НахімоваАДРЕСА_3.
Згідно звіту про результати незалежної експертної оцінки вартості нерухомого майна від 08.12.2017 року ринкова вартість квартири за адресою м. Маріуполь, прос. НахімоваАДРЕСА_2 становить 136800,00 грн.
За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних заперечень щодо заявлених позовних вимог, не здобуто таких і в ході судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
У відповідності з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною 2 цієї статті передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.
Згідно із ст. 155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.
Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.
Відповідно ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз'яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Оцінюючи подані докази та встановлені судом обставини, є всі підстави вважати, що в даних правовідносинах встановленими і доведеними є всі умови, передбачені ч.1ст.365 ЦК України.
Відповідно абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», розмір грошової компенсації за частку у майні визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 18 000 гривень, у рахунок компенсації вартості 1/16 частини квартири, що розташована за адресою: м. Маріуполь, прос. НахімоваАДРЕСА_3, що підтверджується відповідною розпискою від 22.11.2018 року.
Ухвалюючи рішення про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/6 частку у майні, що належить йому на праві спільної часткової власності, суд виходив із того, що частки у майні не можуть бути виділені в натурі, квартира є неподільною, відповідачка отримала грошову компенсацію відповідно до ст. 365 ЦК України, до того ж таке припинення не завдасть істотної шкоди ОСОБА_2
Щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/6 частку квартири, що розташована за адресою: м. Маріуполь, прос. НахімоваАДРЕСА_3, то дана вимога підлягає задоволенню, оскільки відповідачка втратила своє право власності на 1/6 частку вказаної квартири.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. ст 4, 5, 247 ч.2, 263-265 ЦПК України; ст. ст. 317, 356, 358, 382, 383, 386 ЦК України; ст. 155 ЖК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, задовольнити.
Припинити право часткової власності ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на 1/16 частину квартири за адресою м. Маріуполь, прос. НахімоваАДРЕСА_2 загальною площею 54,67 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м , з номером запису про право власності 24139850.
Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, право власності на 1/16 частину квартири за адресою м. Маріуполь, прос. НахімоваАДРЕСА_2 загальною площею 54,67 кв.м, житловою площею 36,7 кв.м, яка належала ОСОБА_2 за номером запису про цраво власності 24139850.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.
Суддя О.А. Шевченко