У х в а л а

Іменем України

17 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 640/13118/17-ц

провадження № 61-48147 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5,

на постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, Харківська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 звернулись до суду

з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, Харківська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2017 року провадження у зазначеній справі відкрито та призначено її до попереднього судового засідання.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, Харківська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням зупинено до розгляду Київським районним судом м. Харкова цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8,

ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - служба у справах дітей по Київському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики, про поновлення порушеного права шляхом вселення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 - ОСОБА_13 задоволено. Ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 01 серпня 2018 року скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_14 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5,просить оскаржуване судове рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності.

У пункті 6 частини першої статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити

та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі

№ 6-1957цс16 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 липня 2018 року у справі

№ 726/46/17-ц зроблено висновок, що «визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України (2004 року), за яких провадження

у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. При цьому справа знаходиться на стадії судового розгляду з серпня 2017 року.

У справі, яка переглядається, за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, Харківська міська рада предметом спору є визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням (справа № 640/13118/17-ц).

Підставою для зупинення провадження судом першої інстанції у цій справі став факт розгляду судом позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8,

ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_6,

ОСОБА_7, третя особа - служба у справах дітей по Київському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної

політики, про поновлення порушеного права шляхом вселення (справа

№ 640/12663/17-ц).

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши предмети та підстави позовів

у справах, дійшов обґрунтованого висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції, оскільки наявність спору у справі про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, надає можливість на підставі наданих сторонами доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивачі обґрунтовували свої вимоги.

Доводи касаційної скарги про те, що цивільні справи № 640/13118/17-ц та

№ 640/12663/17-ц пов'язані між собою, оскільки предметом спору є квартира № 3 по вул. Дівочій (Демченко), 7 у м. Харкові, а заявлені стосовно неї вимоги про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та про поновлення порушеного права шляхом вселення

є взаємовиключними, вирішення яких впливає одна на одну, є безпідставними, так як таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника

у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновку суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, на постанову Харківського апеляційного суду від 08 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, Харківська міська рада, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк