Дата документу 06.12.2018
Справа № 320/3735/18
З А О Ч НЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" грудня 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого - судді Калугіна І.О.,
при секретарі - Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,
Позивач, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, звернулася до суду із позовом в якому просить позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно його малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінити розмір аліментів передбачених договором про сплату аліментів від 19 листопада 2014 року, посилаючись на те, що відповідач по справі тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, не цікавиться його життям і здоров'ям, успіхами у навчанні, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення.
Ухвалою суду від 10 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в частині зміни розміру аліментів залишено без розгляду./а.с.40/
У судове засідання сторони не з'явилися.
Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини неявки, про час і дату судового засідання бува повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи, про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим ухвалити заочне рішення за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вислухавши доводи позовної заяви, зазначені позивачем на її обґрунтування, вислухавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 26 квітня 2012 року відділом ДРАЦС по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 519 /а.с.7/.
Відповідно до рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 квітня 2014 року справа № 320/1456 14-ц, шлюб між сторонами було розірвано /а.с.8/.
Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 жовтня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2012 року і до повноліття сина. На виконання вказаного рішення суду 09 листопада 2012 року було видано виконавчий лист /а.с.35/.

Відповідно до довідки голови квартального комітету №33 Мелітопольської міської ради Запорізької області від 02 травня 2018 року ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_4 по липень 2013 року та з квітня 2015 року по 10 серпня 2015 року. ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживав /а.с.11/.

22 липня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в Ногинському управлінні ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області зареєстрували шлюб /а.с.10/.

Відповідно до довідки з місця проживання №01-30/02-166 від 05 червня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, вона проживає за адресою: АДРЕСА_2. Син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з матір'ю за вказаною адресою /а.с.34/.

Відповідно до довідки адміністрації ДНЗ № 21 «Вербонька» комбінованого типу Мелітопольської міської ради Запорізької області №01-14/769 від 02 травня 2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відвідував вказаний заклад з 11 вересня 2014 року по 03 серпня 2015 року. Батько ОСОБА_3 не брав участі у вихованні дитини /а.с.12/.

01 серпня 2015 року ОСОБА_3 своєю нотаріально засвідченою заявою надав свою згоду ОСОБА_1 про те, що він не заперечує проти її виїзду та виїзду їхнього спільного сина на постійне місце проживання до Російської Федерації /а.с.13/.

Згідно висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, №194/15 від 13 вересня 2018 року, встановлено, що відповідач по справі тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, не цікавиться його життям і здоров'ям, успіхами у навчанні, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її самоусвідомлення, тому керуючись пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської Запорізької області - вважає, що на сьогодні відсутні підстави, щоб не підтримати позовну заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.78/.

Також з даного приводу в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які показали, що відповідачем належним чином не виконуються батьківські обов'язки по відношенню до його сина ОСОБА_4. Долею дитини він не цікавиться, з дитиною не спілкується, матеріальну допомогу не надає.

Суд вважає, що відсутні підстави не довіряти показанням допитаних в судовому засіданні свідків, оскільки їх показання не суперечать одне одному, жодного противоречивого факту ними в судовому засіданні надано не було.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку своєї особистості потребує любові і розуміння, вона повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

У відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані поважати дитину, виховувати її, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до пункту 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» закріплює, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідач систематично і навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків протягом тривалого часу: не виявляє інтересу до існування своєї дитини, не спілкується з дитиною у обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не цікавиться долею дитини, матеріальної допомоги не надає, про її фізичний, духовний та розумовий розвиток не піклується.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст. ст. 12, 141, 241-246, 258, 263-265, 280-284 ЦПК України, п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав",суд - суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мелітопольської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно його малолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Калугіна І.О.