Провадження 2/127/5472/18
УХВАЛА

18 грудня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бойко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, ДП « Сетам» в особі Вінницької філії ДП « Сетам», ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог КБ «Надра» про визнання результатів прилюдних торгів недійсними суд, -

ВСТАНОВИВ:

У вищевказаній заяві заявник просить суд вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на 9/1000 частини нежитлових приміщень, що складаються з: приміщення приймального пункту з №1 по № 9 загальною площею 99,5 кв. м. в будівлі під літ. «Б» за адресою вул. Бевза, 34, м. Вінниця шляхом заборонити вчиняти дії щодо реєстрації права власності на 9/1000 частини нежитлових приміщень, що складаються з: приміщення приймального пункту з №1 по № 9 загальною площею 99,5 кв. м. в будівлі під літ. «Б» за адресою вул. Бевза, 34, м. Вінниця, що належить на праві власності на 1/2 ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Заява мотивована тим, що при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо, що переможцем торгів по продажу майна на яке просить позивач накласти арешт став ОСОБА_3, а тому невжиття заходів забезпечення позову призведе до труднощів виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що акції, на які заявник просить суд накласти арешт належить позивачам, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заява обгрунтована підтверджена належними доказами, які дають підстави вважати, що в подальшому виникнуть обставини утруднення виконання рішення суду у даній справі, а отже підлягає задоволенню.

Керуючись ст.. 151, 152, 153, 260, 263, ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на 9/1000 частини нежитлових приміщень, що складаються з: приміщення приймального пункту з №1 по № 9 загальною площею 99,5 кв. м. в будівлі під літ. «Б» за адресою вул. Бевза, 34, м. Вінниця шляхом заборонити вчиняти дії щодо реєстрації права власності на 9/1000 частини нежитлових приміщень, що складаються з: приміщення приймального пункту з №1 по № 9 загальною площею 99,5 кв. м. в будівлі під літ. «Б» за адресою вул. Бевза, 34, м. Вінниця, що належить на праві власності на 1/2 ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Копію ухвали направити сторонам для подальшого предявлення для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя :