КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Стрижеуса А.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Шевченківського суду м. Києва від 13 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичне Консалтингове Агенство», третя особа, яка не заявляє самостійні вимог щодо предмета спору: Приватне підприємство «Ерідан», про визнання договору недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, 03 грудня 2018 року, через засоби поштового зв'язку ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначав, що повний текст оскаржуваного рішення отримано складено 17 вересня 2018 року, надіслано позивачу 20 вересня 2018 року, а його представником отримано 08 жовтня 2018 року. Представником ОСОБА_3 - ОСОБА_5 17 жовтня 2018 року подано апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року. Втім 07 листопада 2018 року його представником було повідомлено, що 29 жовтня 2018 року ним отримано ухвалу Київського апеляційного суду м. Києва від 24 жовтня 3018 року, якою було відмовлено у розгляді скарги на повернуто її у зв'язку з тим, що повноваження представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, передбачені довіреністю, більше не дозволяють йому представляти інтереси позивача у судах апеляційної інстанції. У зв'язку з чим, ОСОБА_2 було прийнято рішення представляти свої інтереси в апеляційному суді самостійно, тому вважає, що строк пропущено з поважних причин.

Вивчивши матеріали справи суд визнає клопотання обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були врученні у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Справа № 761/22687/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5594/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Як убачається з матеріалів справи, після отримання 07 листопада 2018 року від свого представника інформації про повернення апеляційної скарги, 11 листопада 2018 року ОСОБА_4 особисто звернувся до суду з апеляційною скаргою до суду через засоби потового зв'язку (а.с.80)

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до положень ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у праві, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках- на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 версеня 2018 року, визнавши поважними причини пропуску такого, а тому задовольняє клопотання про його поновлення.

Разом з тим, до апеляційної скарги додано копію квитанції №14 від 17 жовтня 2018 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в сумі 960 грн. /том 2 а.с.64/.

Разом з тим, надане платіжне доручення про сплату судового збору не можна вважати належним доказом, що підтверджує його сплату, оскільки до суду надано копію платіжного доручення, а не оригінал.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути доказом сплати судового збору.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліку, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. ст.185, 357 ЦПК України.

Таким чином, особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно надати оригінал платіжного доручення про сплату судового збору в розмірі 960 грн..

Керуючись ст. ст. 127, 185, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 Миколайовичапро поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського суду м. Києва від 13 вересня 2018 року - задовольнити та поновити його.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського суду м. Києва від 13 вересня 2018 року - залишити без руху, надати строк для усунення зазначеного недоліку протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз'яснити, що у випадку не усунення у встановлений строк недоліку, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя- доповідач: А.М.Стрижеус