РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : - секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, із участі третьої особи - Виконавчого комітету Жмеринської міської ради, про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13.11.2018 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 У позовній заяві позивач ОСОБА_1 виклав наступну позицію. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.07.1985 року, він є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 На разі у належному йому на праві приватної власності житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 який є сином покійної дружини позивача ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року та пасинком позивача. Після смерті дружини ОСОБА_3 відносини позивача з відповідачем погіршилися і вони перестали спілкуватися. Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, проте фактично з 2014 року за місцем реєстрації не проживає та не з'являється, за комунальні послуги ніколи не сплачував. У позивача відсутня будь-яка інформація щодо місця проживання чи перебування відповідача. У зв'язку з тим, що в будинку зареєстрований відповідач, позивач має труднощі реалізації свого права власності, а саме: сплата додаткових коштів за комунальні послуги за відповідача, неможливість оформлення субсидій, або ж неправильне її нарахування через зареєстровану, але не проживаючу особу, а також у здійснені свого права при відчуженні нерухомості, оскільки у будинку зареєстрована особа, яка ним не користується. Просив визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 (а.с.2-3).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 30.11.2018 року відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.30).

Як вбачається з поштового повідомлення, яке повернулось на адресу суду, позивач ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження 04.12.2018 року. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області отримав копію ухвали про відкриття провадження 03.12.2018 року, представник третьої особи ОСОБА_4 05.12.2018 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, за змістом якої вказав, що позовні вимоги вважає законними та обгрунтованими, рішення по суті розгляду справи просив ухвалювати на розсуд суду.

Відповідачу ОСОБА_2 повідомлявся судом за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання в порядку, встановленого положеннями ч.7,8 ст.128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не представив.

У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду також не надходило.

З огляду на зазначене суд, на підставі вимог ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини.

Згідно договору купівлі-продажу від 24.07.1985 року, що у встановленому порядку зареєстрований у Вінницькому обласному бюро технічної інвентаризації 31.07.1985 року, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 (а.с.7-8).

Відповідно до повідомлення Управління містобудування та архітектури Жмеринської міської ради від 21.11.2016 року №127 (а.с.17) на підставі рішення виконкому Жмеринської міської ради від 04.01.1987 року №2 "Про наслідки проведення нумерації по м.Жмеринка" та додатків №1-284 будинковолодінню по АДРЕСА_1 присвоєно АДРЕСА_1

З копії довідки від 04.09.2018 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Жмеринське об'єднане управління ПФУ та отримує пенсію по інвалідності (а.с.18).

Відповідно до копії довідки МСЕК серії Д-70 №264874 ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання безстроково (а.с.21).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 дружина позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.19).

З копії довідки Квартального комітету "Першотравневий" м.Жмеринка від 02.11.2018 року №838 (а.с.20) встановлено, що ОСОБА_1 є домовласником будинку за адресою м.Жмеринка Вінницької області; згідно запису у домовій книзі за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2, але за місцем реєстрації останній не проживає більше трьох років.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.10.2018 року позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить в цілому житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м.Жмеринка Вінницької області по вул. Горєлова, 7 (а.с.24).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.41 Конституції України право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1,2,7 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Обставин щодо створення відповідачу будь-яких перешкод у проживанні в спірному житловому приміщенні або про поважність причин власної відсутності відповідачем ОСОБА_2 не заявлено.

Враховуючи наведене та вимоги діючого законодавства, а також те, що позивач, як власник нерухомого майна має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, відповідач створює позивачу перешкоди у здійсненні ним свого права користування та розпорядження особистим нерухомим майном та позбавляє можливості використовувати житловий будинок за власним розсудом, наразі відповідач ОСОБА_2 не є співвласником даного житлового приміщення, а також згідно об'єктивних відомостей квартального комітету відповідач фактично відсутній у зазначеному житловоу будинку терміном понад один рік, поважності причин чого суду ніким не повідомлено, сукупність встановлених обставин чого визначає застережені законом підстави визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача стягненню на його користь з відповідача підлягає сума сплаченого та документально підтвердженого судового збору в розмірі 704,80 грн. (а.с.1) згідно вимог ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.41 Конституції України, ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 82, 89, 141, 206, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1) 704 гривні 80 копійок судових витрат із сплати судового збору.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайоннй суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.