Справа № 484/5652/18
Провадження № 2-о/484/189/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Лянгорт З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Первомайський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, про встановлення факту смерті в порядку статті 317 ЦПК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який помер 10.12.2018 року в м. Алчевськ Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом ДРАЦС. Вказує, що встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини.

Представник заявника, ОСОБА_3, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій вказав, що заяву підтримує в повному обсязі, просив слухати справу у його відсутність.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує, просив справу слухати у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом запису актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, 10.12.2018 року, в м. Алчевськ, помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблений відповідний актовий запис №1494.

Відповідно до довідки про причину смерті та лікарського свідоцтва про смерть № 118, причиною смерті ОСОБА_4, який помер 10.12.2018 року, вказана ракова інтоксикація.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_2 11.12.2018 року на Западному кладовищі в м. Алчевськ.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-ЕД № 299061, виданого Словяносербською селищною радою Словяносербського району Ворошиловградської області, заявник є дружиною ОСОБА_2

Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 18.12.2018р., наданої Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті чоловіка, так як нею, на підтвердження факту смерті, надано документ, виданий на території, де орган державної влади України тимчасово не здійснює свої повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1276-р м. Алчевськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Статтею 9 вищевказаного Закону передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. thе Republic of Moldova and Russia», «Ilasси аnd Оthers v. Моldovа and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia casе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного зясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ в порядку статті 317 ЦПК України.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що ОСОБА_1, як дружина померлого ОСОБА_2, має право звернутись із даною заявою. Факт смерті останнього підтверджується свідоцтвом про його смерть, довідкою про причини смерті, лікарським свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про поховання, які видані на непідконтрольній владі території, у зв'язку з чим відділом реєстрації актів цивільного стану відмовлено у державній реєстрації смерті. Встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, як за рішенням суду. Заявник не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує факт смерті, що має юридичне значення. Отже є всі підстави для задоволення заяви.

Таким чином, враховуючи, що заінтересовані особи проти задоволення заяви не заперечували, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 315, 317 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 10 грудня 2018 року в м. Алчевськ Луганської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко