Справа № 296/6675/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

"05" вересня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що є наймачем квартири АДРЕСА_1 та на даний час проживає у ній. Разом з ОСОБА_1 у вказаній квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2, який з 2000 року у квартирі не проживає, участі в оплаті комунальних послуг та квартплати відповідач не приймає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою судді від 06.08.2018 у справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Позивач та представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували (а.с. 27,28).

Від відповідача до суду відзив на позов не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 06.08.2018, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання останнього, відомості про яке надано відповідним органом реєстрації (а.с.25).

Згідно з ч.1 ст.178 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 8 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_2, що підтверджується ордером на жиле приміщення від 04.02.1971 №10, виданим виконавчим комітетом міської ради депутатів та трудящих та технічним паспортом на квартиру (а.с.12,13).

Згідно копії довідки ТОВ Керуюча Компанія КомЕнерго Житомир № 11154 від 22.06.2018 у вказаній квартирі зареєстрована позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та онук ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

Як вбачається з акту ТОВ Керуюча Компанія КомЕнерго Житомир від 25.06.2018 відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4, але фактично не проживає у квартирі з 2000 року (а.с.6).

Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як передбачено ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами,наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому (п.9 Постанови).

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

З урахуванням наведеного, оскільки на даний час позивач є наймачем квартири АДРЕСА_2, а зареєстрований у цій квартирі відповідач ОСОБА_2 в ній не проживає більше шести місяців, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 300,85 грн. та в дохід держави 304,00 грн.

Керуючись ст.ст.258-259, 268, 272-283 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 46 за адресою : м. Житомир, вул. Ціолковського,5.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 грн. 85 коп. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на користь держави 304 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1,

зареєстрована та проживає за адресою:

10002, АДРЕСА_3

НОМЕР_1

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_2,

зареєстрований за адресою:

10002, АДРЕСА_3

НОМЕР_3

Суддя О. С. Рожкова