Справа № 135/1490/18
Провадження № 2-о/135/46/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2018 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі судового

засідання Масняк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті Ладижин Вінницької області, цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Друга Тростянецька державна нотаріальна контора Вінницької області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цією заявою і повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме: 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1. Заповіту померла зажиття не залишила, проте спадщину прийняв цивільний чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_5, який постійно проживав разом із нею з 1978 року і до дня смерті за однією адресою. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, після чого вона, як рідна дочка, прийняла спадщину, шляхом подачі заяви у Другу тростянецьку державну нотаріальну контору, проте оформити спадщину не має можливості, оскільки неможливо підтвердити фактичні шлюбні відносини між матір'ю та батьком. У зв'язку з чим просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, у період часу з 31.12.1978 року і по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Заявниця ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримала повністю, заяву просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності.

Представник заінтересованої особи - Другої тростянецької державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду від завідувача нотаріальної контори Кощеєвої Г.С. надійшла заява, у якій остання, просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника контори.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення обґрунтована та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після смерті батьків є їх діти.

Згідно зі ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч.4 ст. 3 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем у шлюбі. Таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_2, у період часу з 31.12.1978 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 04.08.1971року ЗАГС Тростянецького р-на Вінницької обл., видно, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про що складено актовий запис № 220.

Із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 03.05.1990року Ладижинським міським відділом ЗАГС, видно, що ОСОБА_8 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, після чого прізвище дружини - «ОСОБА_2», про що складено актовий запис № 50.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 20.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ладижинського міського управління юстиції Вінницької області, видно, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 22.11.2017 року Ладижинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, видно, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що складено актовий запис № 201.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 видно, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 31.12.1978 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 жили однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, у АДРЕСА_1.

Із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 10.06.2005 року Виконавчим комітетом Ладижинської міської ради на підставі рішення № 327 від 25.05.2005 року, видно, що власниками житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2, по 1/3 кожен.

Із домової книги на житловий будинок АДРЕСА_1 видно, що у ньому, серед інших, зареєстровані також ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані з дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи, приймаючи до уваги норми діючого матеріального закону, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Встановлення факту, про який просить заявниця має для неї юридичне значення, оскільки дає право на прийняття спадщини, іншого порядку чи можливості встановити такий факт вона не має. Встановлення такого факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі ст.ст. 89, 95, 258, 259, 263-265, 305-308, 315, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 15, 1216-1218, 1220-1233, 1258, 1269-1270, 1296 Цивільного кодексу України, ст. 3 Сімейного кодексу України, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_12 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1, у період часу з 31.12.1978 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 включно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено «30» листопада 2018року.

Суддя: