Провадження № 2/520/2047/18
20.08.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною завою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та, зменшивши позовні вимоги, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за договором позики від 12 лютого 2017 року в розмірі 80 460 (вісімдесят тисяч чотириста шістдесят) гривень, що еквівалентно 3000 (три тисячі) доларів США. При цьому позивачка посилається на те, що 12 лютого 2017 року між нею та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів. На підтвердження виникнення зобовязань відповідач надав розписку про отримання в борг у ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 82 500 (вісімдесят дві тисячі пятсот) гривень, в еквіваленті 3000 (три тисячі) доларів США, які зобовязався повернути протягом трьох місяців. Проте, станом на теперішній час, ОСОБА_2 у добровільному порядку борг не повернув, уникає зустрічей, на телефоні дзвінки не відповідає, чим порушує взяти на себе зобовязання, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.
Позивачка до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, зменшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Як встановлено у судовому засіданні, 12 лютого 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, був укладений договір позики у простій письмовій формі, на підтвердження отримання відповідачем ОСОБА_2 від позивачки коштів в сумі 82 500 (вісімдесят дві тисячі пятсот) гривень в еквіваленті 3000 (три тисячі) доларів США, які відповідач зобовязався повернути на протязі трьох місяців. Факт передачі грошей відповідачу підтверджується розпискою.
Однак, відповідач ОСОБА_2 борг до теперішнього часу не повернув.
Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Нормами ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
При таких обставинах, суд вважає зменшені позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідачки підлягають витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 804,60 гривень.
Керуючись ст.ст.10,12,13,18,81,141,211,247,258,259,273,280-282 ЦПК України, ст.ст. 611,629,1046,1047,1049 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.