Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/844/18
Провадження № 2/480/609/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 грудня 2018року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Войнарівського М.М., при секретарі судового засідання Трифонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача в якому просить стягнути на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4854,50 грн.

Обгрунтовуючи вимоги позову, вказує, що відповідач не виконує свої зобов'язання по сплаті аліментів на утримання дружини, у зв'язку із чим утворилась заборгованість та неустойка (пеня), що підлягає стягненню з ОСОБА_2

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату та час слухання справи був повідомлений вчасно шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України; відзив не подав.

Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 11.10.2013 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ,яка 24.04.2015року змінила прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1, укладаючи шлюб з ОСОБА_4, аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини починаючи з 22.03.2013року.(а.с.7)

Відповідно до довідки ГТУЮ у Миколаївській області Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби від 02.05.2018 року ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_2 у період з 22.03.2013року по 15.03.2016 рік .(а.с.8)

Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів, за останнім утворилася заборгованість по виплаті аліментів .

З розрахунку заборгованості з аліментів у виконавчому провадженні з примусового виконання вбачається,що станом на 15.03.2016року заборгованість складає 15624,00грн.(а.с.9).

Позивачем розраховано неустойку (пеню) за несплату аліментів, яка за період з 22.03.2013 р. по 15.03.2016 р.складає 4854,50 грн.

Згідно ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Положеннями ч. 2 ст. 75 СК України, визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Диспозиція ст. 84 СК України визначає, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Так, розраховуючи розмір пені згідно з положеннями ст. 196 СК України, суд виходить з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, а пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Згідно ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Зважаючи на те, що відповідач був обізнаний про наявність даного спору на розгляді у суду, відзив не надав та доказів того, що заборгованість утворилась внаслідок причин, які не залежали від нього, а відтак суд дійшов до переконання про обгрунтованість вимог позовної заяви та наявність підстав для нарахування неустойки (пені).

З огляду на зазначене, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141,263-265, 281, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3,(уродженки с.Сапетня,Миколаївського району Миколаївської області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 4854,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Суддя М. М. Войнарівський

18.12.2018