Справа № 212/8113/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., за участі секретаря судового засідання Конограй В.В., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_2, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_4, просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину за минулий період в розмірі 51988 грн. На її користь, а також просила стягнути з ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично, щомісячно, в розмірі ? прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь ОСОБА_3, починаючи з дня подачі позову до настання нею повноліття.

Мотивувала свою заяву тим, що вона з ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. У шлюбі у них народилась дитина донька ОСОБА_5, 24 травня 2005 року. В 2007 році за рішенням Довгинцевського суду м. Кривого Рогу з ОСОБА_4 стягнено аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, в розмірі ? частини, щомісячно до досягнення нею повноліття.

08.12.2008 року між сторонами укладено договір про припинення права на аліменти на дитину, за яким ОСОБА_4 з метою припинення обовязку по сплаті аліментів на користь малолітньої доньки передав у власність належну йому ? частку квартири , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Довгинцевської районної у місті ради від 04.06.2008 № 418 було надано згоду на укладення такого договору про припинення права на аліменти для ОСОБА_5, 24.05.2005 р., вартість предмету договору на момент посвідчення визначена у сумі 12970 грн. Також зазначила у своїй заяві, що починаючи з 2009 року середня вартість житла в Україні почала різко падати, тому є великі сумніви щодо того, чи насправді передане відповідачем нерухоме майно у майбутньому може вплинути на зміцнення її матеріального становища. Дитина мешкає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, починаючи з 2012 року вона несе додаткові витрати на дитину, які виходять за межі суми 12970 грн. В добровільному порядку відповідач не бере участь у додаткових витратах їх дитини, тому за останні три роки, виходячи з прожиткового мінімуму на дитину вона понесла витрати в розмірі 51988 грн., які просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 09 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 09 січня 2018 року позивачку звільнено від сплати судового збору за подання позову.

Позивач в судове засідання не зявилась, її представник ОСОБА_1 позовні вимоги в судовому засіданні підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив причини неявки, відзиву на позовну заяву не надіслав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень .

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, 12 грудня 2007 року їх шлюб розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія 1-КИ № 078410.

Як встановлено судом, сторони мають спільну дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком дитини відповідно до свідоцтва про народження є ОСОБА_4, відповідно свідоцтва про народження серії 1-КИ № 019001.

Згідно рішення виконавчого комітету Довгинцевської районної в місті ради № 418 від 04.06.2008 року про надання згоди ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на укладення договору про припинення права на аліменти для малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у звязку із передачею права власності на нерухоме майно, вирішено дати згоду у звязку з передачею права власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 на імя малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

08.12.2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір про припинення права на аліменти, у звязку із набуттям права власності на нерухоме майно, вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі № 3902.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз положень ст.185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування-виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесенні у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, і спеціальних допоміжних засобів, необхідних для дитини з вадами фізичного розвитку, висновки МСЕК, судово-медичної експертизи, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно травму, і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно-курортне лікування тощо.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

З урахуванням таких вимог закону, саме на позивача ОСОБА_3М покладено процесуальний обовязок довести наявність особливих обставин, що зумовили необхідність додаткових витрат на дитину, їх розмір та доцільність.

Позивачем не було представлено доказів понесення нею додаткових витрат на дитину, що, відповідно до ст. 185 СК України, викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). При цьому, обов'язок батьків утримувати дитину, сприяти її гармонійному фізичному та духовному розвитку, природній потребі у навчанні, зокрема у відвідуванні загальноосвітнього навчального закладу,гуртків охоплюється питанням стягнення аліментів та не може розглядатись як додаткові витрати на дитину.

Беручи до уваги, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нею були понесені додаткові витрати на дитину, які викликані особливими обставинами, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України має підстави стягнути з позивача на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 263-264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 185 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Г. Пустовіт