Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №315/871/17

Провадження №22-ц/778/2943/18

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

учасники справи:

позивач -управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області на рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 31 травня 2018 року в складі судді Яроша С.О. в справі за позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Пологівському районі Запорізької області звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №531 «Про особливості реалізації прав деяких категорій осіб на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» з метою забезпечення безперервності та першочерговості одержання щомісячних страхових виплат та медико-соціальних послуг потерпілими на виробництві (членами їх сімей), які переміщаються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 року №20 затверджено Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2015 року за №6/26451 (далі - Порядок).

Відповідно до п.1 розділу III Порядку особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта. Копії засвідчуються працівником відділення при пред'явленні оригіналів. У випадку відсутності в особи, яка тимчасово переміщена, оригіналу справи про страхові виплати, сформованої іншим робочим органом виконавчої дирекції Фонду відповідно до вимог законодавства, робочий орган виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) одержує відомості з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду про розмір щомісячних страхових виплат.

На підставі заяви ОСОБА_1 про продовження раніше призначеної страхової виплати, відомостей з Централізованої інформаційно-аналітичної системи Фонду та наказу Управління виконавчої дирекції Фонду у Запорізькій області №137 від 18.03.2015 року відповідачу було продовжено страхові виплати з 01.01.2014 року в розмірі 3440,75 грн. щомісячно.

19.12.2016 року та 12.01.2017 року відділення Фонду було повідомлено відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Пролетарському районі м. Донецьк, що довідка про визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 17.12.2014 року №244770 є недійсною, оскільки на момент її видачі Донецька обласна профпатологічна МСЕК знаходилась на непідконтрольній українській владі території, посилалися на ч.1-3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», відповідно до якого будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

12.01.2017 року постановою відділення Фонду ОСОБА_1 припинено страхові виплати та листом №41 від 12.01.2017 року роз`яснено, що з метою продовження йому виплат йому необхідно звернутися до Фонду для отримання направлення на огляд МСЕК.

Оскільки довідка від 17.12.2014 року №244770 про визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги ОСОБА_1 є недійсною, відділенням Фонду за період з 17.12.2014 року по 31.12.2016 року зайво виплачено відповідачу 84 242 грн.88 коп. страхових витрат.

Посилаючись на ч. 9 ст. 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», відповідно до якої суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат, про позивач просив суд стягнути з відповідача суму зайво сплачених страхових виплат в розмірі 84 242грн.88 коп..

Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 03 жовтня 2017 року замінено первісного позивача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Пологівському районі Запорізької області на його правонаступника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області.

Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 31 травня 2018 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі - Управління) подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судові витрати стягнути з відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у відповідності до ч. 9 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат

Оскільки МСЕК, яка 17.12.2014 року провела огляд ОСОБА_1 та встановила йому ступень втрати професійної працездатності, не була переміщена на підконтрольну українській владі територію в термін, який визначено Кабінетом Міністрів України, то відсутні підстави вважати, що вказана МСЕК діяла в межах повноважень, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та створена в порядку, визначеному законом. Тому, з урахуванням положень ч. 2, ч. 3 ст. 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», довідка МСЕК від 12.12.2014 року про встановлення ОСОБА_1 30% втрати професійної працездатності є недійсною і не створює правових наслідків.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справив межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що з 14.11.2014 року ОСОБА_2 взято на облік як особу, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № від 14.11.2014 р. (а.с.7).

Згідно із довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги №244770 від 17.12.2014 р., виданої Обласною профпатологічною МСЕК м. Донецьк, ОСОБА_2 встановлено втрата професійної працездатності 30% з 17.12.2014 р. безстроково (а.с.8).

18.03.2015 року наказом №137 Управління виконавчої дирекції Фонду у Запорізькій області наказано начальнику відділення ВД ФСНВ у Пологівському районі Запорізької області ОСОБА_3 тимчасово продовжити щомісячні страхові виплати потерпілим (членам їх сімей), які перебувають на обліку в робочих органах ВД Фонду у Донецькій та Луганській областях та переїхали на тимчасове проживання до Запорізької області (4 особи, в тому числі ОСОБА_2) згідно з додатком до цього наказу (а.с.13-14).

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Пологівському районі №0824/9258/9258/16 від 12.01.2017 року припинено з 01.01.2017 року виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, що компенсує частину втраченого заробітку в розмір 3 440,75 грн. на підставі листа відділення ВД Фонду у Пролетарському районі м. Донецька від 12.01.2017 р. №05-29/10, оскільки рішення про призначення страхових виплат було прийнято на підставі рішення МСЕК про встановлення відсотків стійкої втрати профпрацездатності після 01.12.2014 року на непідконтрольній українській владі території (а.с.10-11).

Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, у період з грудня 2014 року по грудень 2016 року відповідачу виплачено 84242,88 грн. грошової суми у зв'язку із частковою чи повною втратою професійної працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку (а.с.6).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 9 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.

Отже, законом встановлено дві підстави для повернення одержаних сум страхових виплат: по-перше, у разі недобросовісності набувача; по-друге, якщо сума виплат вказаних платежів є результатом помилки з боку особи, яка проводила цю виплату.

Позивачем, у відповідності до ст. 81 ЦПК України, не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо недобросовісності дій відповідача під час надання ОСОБА_2 довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги №244770 від 17.12.2014 р. для призначення та нарахування страхових виплат.

Оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 грошових коштів, які є страховими виплатами у зв'язку із втратою професійної працездатності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 9 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для утримання сум, одержаних відповідачем в рахунок страхових виплат.

У пункті 74 рішення у справі «Лелас проти Хорватії» і пункті 70 рішення у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування» та пояснив його практичне значення, зокрема, зазначивши, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов'язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів щодо недобросовісності дій відповідача, відтак заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 31 травня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

Г.С. Подліянова