Постанова

Іменем України

19 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 562/737/15-ц

провадження № 61-43780св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - Миротинська сільська рада Здолбунівського району Рівненської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області, у складі судді Григоренка М. П., від 12 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області, у складі колегії суддів Григоренка М. П., Боймиструка С. В., Шимківа С. С., від 04 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

23 березня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Миротинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадщину за законом.

Позивач мотивував свої вимоги тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його тітки ОСОБА_3 відкрилась спадщина на майно, у тому числі на земельну частку (пай). Інших спадкоємців після смерті тітки немає. Він не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки пропустив строк на прийняття спадщини та не має документів про право на земельну ділянку (пай). Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки йому не було відомо, що після смерті тітки залишилося майно. Про наявність у неї земельної ділянки дізнався лише у лютому 2015 року.

Із урахуванням зазначеного, просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за ним право власності на спадкове майно за законом: право на земельну ділянку (пай), що залишилось після смерті тітки.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області, у складі судді Плевако О. П., від 10 червня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено ОСОБА_2 строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - терміном в 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини є поважними, оскільки позивачу не було відомо, що після смерті тітки залишилося майно.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року заяву Урвенської сільської радиЗдолбунівського району Рівненської області, яка не приймала участі у справі, про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року задоволено. Поновлено Урвенській сільській раді Здолбунівського району Рівненської області встановлений законом строк на апеляційне оскарження рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року. Відкрито апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Миротинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання права власності на спадщину за законом за апеляційною скаргою Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що оскаржуваним рішенням районного суду порушено права Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, копію якого було отримано заявником лише 24 січня 2018 року. Сільська рада була позбавлена права на своєчасне оскарження судового рішення, оскільки не була залучена до участі у справі.

Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року апеляційну скаргу Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області задоволено. Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що районний суд дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки на момент ухвалення рішення про задоволення позовних вимог останнього, спадщина вже визнана відумерлою. Окрім того, позов пред'явлено до неналежно відповідача, який жодного відношення до спірної земельної ділянки не має.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасуватиухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року, постанову Апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року та залишити в силі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, поновлюючи сільській раді строк на апеляційне оскарження, не застосував положення частини третьої статті 297 ЦПК України, 2004 року, які підлягали до застосування, оскільки сільською радою пропущено річний строк звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення районного суду. ЦПК України у редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, не може застосовуватися апеляційним судом із урахуванням пункту 13 Перехідних положень ЦПК України. Урвенській сільській радіЗдолбунівського району Рівненської області про наявність оскарженого судового рішення було відомо, ще в січні 2016 року, оскільки позивач у цей період часу звертався до сільської ради з метою визначення меж земельної ділянки. Технічна документація погоджувалась в сільській раді. У 2016 році з приводу користування земельною ділянкою існував спір, який вирішувався за участю сільської ради. Після оформлення права власності на спірну земельну ділянку її було передано в оренду ФГ «Агросім'я». Протягом 2016-2017 років, земельна ділянка перебувала в оренді ФГ «Агросім'я», що підтверджується податковими деклараціями, тобто сільська рада не могла не знати, що земельна ділянка, вибула із власності територіальної громади та не перебуває у складі земель запасу сільської ради. Таким чином, апеляційним судом безпідставно поновлено сільській раді строк на апеляційне оскарження рішення районного суду, відкрито апеляційне провадження та розглянуто справу по суті.

25 жовтня 2018 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження в указаній справі.

22 листопада 2018 року Урвенська сільська радаЗдолбунівського району Рівненської області направила до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, який мотивовано тим, що касаційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення, а оскаржені судові рішення відповідають вимогам чинного законодавства. Доводи касаційної скарги не підтверджуються жодними доказами. Ставлячи питання про скасування постанови Апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року, заявник не наводить жодного факту її незаконності.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною другою статті 406 ЦПК України визначено, що скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову.

У касаційній скарзі, заявник просив скасувати разом із постановою Апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року - ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права при відкритті апеляційного провадження та поновленні процесуального строку на оскарження рішення районного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

23 лютого 2018 року Урвенською сільською радоюЗдолбунівського району Рівненської області подано апеляційну скаргу на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року Урвенській сільській раді Здолбунівського району Рівненської області поновлено встановлений законом строк на апеляційне оскарження рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року та відкрито апеляційне провадження у справі.

Приймаючи до провадження апеляційну скаргу Урвенської сільської радиЗдолбунівського району Рівненської області та поновлюючи строк на апеляційне оскарження рішення районного суду, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки Урвенська сільська рада Здолбунівського району Рівненської області участі у справі не приймала, копію оскарженого рішення районного суду було отримано нею лише 24 січня 2018 року, а тому вона була позбавлена можливості у передбачений процесуальним законом строк оскаржити судове рішення.

Позов у цій справі було пред'явлено до Миротинської сільської ради Здолбунівського району Рівненської, яка не є належним відповідачем у цій справі, оскільки спірна земельна ділянка розташована в межах Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області.

Враховуючи необізнаність Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області про наявність оскарженого судового рішення, враховуючи інтереси територіального громади, як власника землі, обставини справи, апеляційним судом обґрунтовано поновлено заявнику строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що апеляційним судом поновлено строк на апеляційне оскарження у порушення вимог ЦПК України.

Судами встановлено, що ОСОБА_3 за життя належало право на земельну частку (пай) розміром 3,03 умовних кадастрових гектарів у складі земель, які перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Колос», що підтверджується копією сертифікату про право на земельну частку (пай) № 0172184.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкове майно померлої - земельний пай площею 3,03 умовних кадастрових гектарів перебував у складі земель КСП «Колос», що знаходяться на території Урвенської сільської ради.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2008 року (справа № 2-0-82/08) визнано відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_3, яка складається із земельної частки (паю) площею 3,03 умовних кадастрових гектарів вартістю 37 737, 10 грн відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 від 19 травня 1997 року, виданого на підставі розпорядження Здолбунівської районної державної адміністрації № 266 від 13 травня 1997 року, і цю земельну частку (пай) передано у власність територіальної громади в особі Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області.

Відповідно до статті 33 ЦПК України 2004 року суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Згідно зі статтею 119 ЦПК України 2004 року позивач формулює позовні вимоги і зобов'язаний зазначити належний склад відповідачів у позові, а суд згідно вимог пункту 2 частини шостої статті 130 ЦПК України 2004 року - уточнити склад осіб, які беруть участь у справі.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального та процесуального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем було заявлено позовні вимоги до неналежного відповідача, а районний суд у порушення вимог ЦПК України, 2004 року, не визначився зі складом осіб, які беруть участь у справі.

Окрім того, спадщина на яку претендує позивач, рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 червня 2008 року (справа № 2-0-82/08) визнана відумерлою та передана у власність територіальної громади в особі Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області.

Колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, оскільки суд апеляційної інстанції правильно застосував до даних правовідносин норми матеріального та процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв'язку із суб'єктним складом учасників справи. Апеляційний суд обґрунтовано встановив, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10 червня 2015 року порушуються права територіальної громади в особі Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, які визнані судовим рішенням, ухваленим 09 червня 2008 року.

Із урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цього висновку не спростовують.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 12 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді О. В. Білоконь
Б. І. Гулько
Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта