Справа № 303/4634/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

6 вересня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Носова В.В., за участю секретаря судового засідання Гузо Н.Н., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування АДРЕСА_1, який обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі з 2005 року у зв'язку з чим реєстрація відповідача в квартирі створює йому, як одному із співвласників квартири, незручності, додаткові витрати на його утримання, порушує його право, як співвласника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у зв'язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.08.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Заперечення від сторін щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Від позивача надійшла заява, відповідно до якої позов підтримує.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку.

Відповідно до частини 3 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про право власності від 05.11.2002 року, виданого Виконавчим комітетом Мукачівської міської ради, квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6(а.с.13).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Як передбачено ст.ст. 317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що відповідач є співвласником АДРЕСА_1

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач є співвласником квартири, домовленостей щодо порядку користування квартирою між сторонами не встановлено, а відтак вимоги позивача є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 368, 369, 383 ЦК України суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування АДРЕСА_1 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстований за аресою: поштовий індекс АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: поштовий індекс АДРЕСА_1

Суддя Носов В.В.