Справа № 453/1367/15-ц
№ провадження 2/453/10/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.08.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Ясінського Ю.Є.
при секретарі Гринюк Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом на житловий будинок позначений в технічному паспорті під літ. «А-1» загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 17,9 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою смт. В. Синьовидне по вул. І. Франка, 86, Сколівського району Львівської області, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 28.04.2013 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.04.2013 року помер її чоловік ОСОБА_6. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок що за адресою смт. В. Синьовидне, вул. І. Фрнака, 86, Сколівського району Львівської області. За життя спадкодавець ОСОБА_6 склав заповіт, в який не увійшов вищезгаданий житловий будинок. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є вона та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Частина майна померлого ОСОБА_6 була передана за заповітом ОСОБА_7 (сестра спадкодавця) та ОСОБА_5 (племінник спадкодавця), відповідачам по справі. Вважає, що оскільки наявні спадкоємці першої черги то відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мають права на спадкування спірного будинку. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла, однак через відсутність оригіналів правовствновлюючих документів змушена звернутись до суду.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов, просила задоволити.
Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ним була написана заява про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 Крім того, на даний час ним подано позов до Сихівського районного суду м. Львова про визнання недійним заповіту складеного за життя його батьком ОСОБА_6, на користь відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоча про дату час та місце розгляду справи був повідомленний належним чином. Крім того, в матеріалах справи наявна заява відповідача ОСОБА_2 згідно якої він відмовляється від спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_6 на оформлення спадкових прав не претендує. Не заперечує щодо прийняття спадщини його мамою ОСОБА_1.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились. В минулих судових засіданнях відповідач ОСОБА_4 та представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення позову ОСОБА_1
Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок в с. В. Синьовидне по вул. І. Франка, 86, Сколівського району Львівської області, належав померлому ОСОБА_6, що стверджується наявним в матеріалах справи копією свідоцтва про реєстрацію права власнсоті на нерухоме майно (а.с. 19). Підставою виникнення права власності є рішення Сколівського районного суду Львівської області від 21.04.2006 (а.с. 20).
За життя спадкодавець ОСОБА_6 31.01.2014 року склав заповіт, згідно якого заповів належне йому майно ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Спірний будинок, що в смт. В. Синьовидне, вул. І. Франка, 68, Сколівського району Львівської області не увійшов до заповіту.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ №324868, виданого 26.06.2013 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, ОСОБА_6 помер 28.04.2013 року.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_6, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлого ОСОБА_6. Факт родинних відносин між якими підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження.
24.10.2013 року ОСОБА_1 подала до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у зв»язку з чим було заведено спадкову справу №223/2013р.
13.10.2015 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно даної постанови нотаріусом позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в смт. В. Синьовидне по вул. І. Франка. 68, Сколівського району Львівської області, у зв»язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.
В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 вступила в управління та володіння спадковим майном, звернулась до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, за наслідками подання якої Сколівською ДНК заведено спадкову справу №223/2013 р.
Крім того, в матеріалах справи наявне рішення Апеляційного суду Львівської області від 30.06.2015 року по справі №453/1368/14 за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності, під час розгляду даної справи встановлено, що згідно копії матеріалів спадкової справи №223/13, яка була заведена нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області після смерті ОСОБА_6, вбачається, що із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернулись, як спадкоємці по заповіту так і за законом, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_1. ОСОБА_2 відмовився від належної йому частки спадкового майна за заповітом в користь ОСОБА_3.
Також, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 з якої вбачається, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, померлого 28.04.2013 року. Строк на прийняття спадщини він пропустив і на оформлення спадкових прав не претендує. Не заперечує щодо прийняття спадщини мамою ОСОБА_1. Справжність підпису ОСОБА_2 на заяві посвідчена секретарем виконкому Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області 10.09.2014 року.
Згідно вимог ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Частиною 1 ст.1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).
Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права.
Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.
Враховуючи вищенаведені положення ЦК України про спадкування та встановлені судом обставини справи, зокрема про те, що спадщину після смерті ОСОБА_6, крім позивачки ОСОБА_1, прийняв також інший спадкоємець першої черги за законом, а саме син померлого ОСОБА_3, і такий у встановлений законом строк та порядок не відмовився від спадщини, а отже спадщина належить їм обом з часу відкриття спадщини рівних частках, тобто по 1/2 частині за кожному, тому суд приходить до висновку, що даний позов слід задоволити частково та визнати за позивачкою право власності лише на 1/2 частину житлового будинку позначеного в технічному паспорті під літ. «А-1», загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 17,9 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою смт. В. Синьовидне по вул. І. Франка, 86, Сколівського району Львівської області, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 28.04.2013 року.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позов задоволити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку позначеного в технічному паспорті під літ. «А-1» загальною площею 50,1 кв.м, житловою площею 17,9 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами, що за адресою смт. В. Синьовидне по вул. І. Франка, 86, Сколівського району Львівської області, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 28.04.2013 року.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_10