____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/520/1506/18
УХВАЛА

19.12.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на малолітнього сина,

ВСТАНОВИВ:

Заявник - ОСОБА_1 18 грудня 2018 року звернулось до Київського районного суду міста Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу вказану справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Під час вирішення питання про видачу судового наказу, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Судом враховується, що відповідно до вимог ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

У той же час статтею 163 ЦПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, відповідно до яких у заяві повинно бути зазначено зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У заяві заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів.

Суд зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 ЦПК України).

Отже на підставі вищевказаного положення закону вбачається, що умовою для стягнення аліментів на дитину на користь його батька/матері можливе лише за наявності підтвердження, що дитина проживає з ним.

Заявником у заяві зазначено посилання, що її малолітній син проживає з нею, однак жодного доказу на підтвердження викладеного посилання до суду не надано, у зв'язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити обставини чи має заявник право на звернення до суду з цією заявою.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

З урахуванням вищевикладеного, оскільки заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів подана з порушенням і недотриманням вимог ст. 163 ЦПК України, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 160, 161, 163, 165, 166, 263, 352-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на малолітнього сина.

Роз'яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу у даному випадку, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначену ст. 261 ЦПК України.

Суддя Калініченко Л. В.