Справа № 127/3494/14-ц
Провадження 4-с/127/94/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Конецул О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в серпні 2018 року звернулася до суду з вищезазначеною скаргою.

Скарга мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2015 року у цивільній справі № 127/3494/14-ц встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0.0690 га на якій розташований житловий будинок № 9 по вул. Толбухіна в м. Вінниці, виділено ОСОБА_1 в користування 57/100 частини земельної ділянки, ОСОБА_3 43/100 земельної ділянки площею 0.690 га відповідно до варіанту 2 додаток № 2 додаткової судової земельно технічної експертизи № ОС-185 від 02.04.2015 року наданий Вінницькою торгово промисловою палатою відповідно до якого ОСОБА_3 виділяється відповідно до 43/100 частки земельна ділянка площею 297 кв.м.; ОСОБА_1 виділяється відповідно до 57/100 частки площі земельної ділянки площею 393 кв.м.

14.06.2018 року на підставі даного рішення було видано виконавчий лист.

Для примусового виконання рішення та відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 до Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області було подано 20.06.2018 року заяву із виконавчим листом.

01.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до відділу ДВС, в якій дізналась, що державним виконавцем Зінаковою С.В. 22.06.2018 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа.

Оскаржуване повідомлення мотивоване тим, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому листі відсутні заходи примусового виконання рішення суду, у звязку із чим, на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 Закону, виконавчий лист повертається без прийняття до виконання.

Заявник вважає, що дане повідомлення державного виконавця є незаконним і неправомірним, а тому просила визнати незаконними та неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про повернення 22.06.2018 року виконавчого листа, виданого 14.06.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/3494/14-ц, стягувачу без прийняття до виконання; визнати неправомірним та скасувати винесене 22.06.2018 року повідомлення державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого листа, виданого 14.06.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/3494/14-ц, стягувачу без прийняття до виконання.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив скасувати дане повідомлення.

Державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 заперечила проти задоволення скарги, надавши суду відзив на скаргу.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, однак повідомлялась належним чином.

Вивчивши матеріали справи, скаргу та додані до неї документи, взявши до уваги пояснення учаксників судового розгляду, суд встановив, визначив та дослідив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визначено, що розмір частки у спільній сумісній власності ОСОБА_5, яка померла 26.03.2013 року на земельну ділянки по вул. Толбухіна, 9 в м. Вінниці загальною площею 0.0690 га, яка належить їй та ОСОБА_3 на підставі Державного акту № 613 514 становить 57/100. Визначено що розмір частки у спільній власності ОСОБА_3 на земельну ділянку по вул. Толбухіна, 9 в м. Вінниця загальною площею 0.0690 га становить 43/100. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 26.03.2013 року право власності на 57/100 земельної ділянки площею 0.0690 по вул. Толбухіна, 9 в м. Вінниця, виданий на імя ОСОБА_5 Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 0.0690 га на якій розташований житловий будинок № 9 по вул. Толбухіна в м. Вінниці, виділивши ОСОБА_1 в користування 57/100 частини земельної ділянки, ОСОБА_3 43/100 земельної ділянки площею 0.0690 га відповідно до варіанту 2 додаток № 2 додаткової судової земельно-технічної експертизи № ОС-185 від 02.04.2015 р. наданий Вінницької торгово-промисловою палатою відповідно до якого ОСОБА_3 виділяється відповідно до 43/100 частки земельна ділянка площею 297 кв.м.; ОСОБА_1 виділяється відповідно до 57/100 частки площі земельної ділянки площею 393 кв.м. Додаток № 2 варіанту 2 висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи № ОС-185 від 02.04.2015р. вважати невід'ємною частиною рішення. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 20.07.2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2015 року скасовано. Ухвалити нове, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення розміру частки у спільному майні та виділ частки земельної ділянки та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення частки померлої у спільній власності, визнання права власності на частку земельної ділянки , виділ у володіння та користування частки земельної ділянки задоволено частково. Визначено розмір частки ОСОБА_3 у спільній сумісній власності за земельну ділянку, що по вул. Толбухіна, 9 в м. Вінниці площею 0,0690 га для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель та споруд, державний акт серія ЯЛ № 613514 від 24.01.2011 року, кадастровий номер :02:022:0199 у розмірі 1/2 частки зазначеної земельної ділянки. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла 26.03.2013 року, право власності на 1/2 частки земельної ділянки по вул. Толбухіна, 9 в м. Вінниці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, державний акт серія ЯЛ № 613514 від 24.01.2011 року, кадастровий номер :02:022:0199, що відповідає площі 0,0345 га (345 кв.м.). Виділено у володіння і користування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 частки земельної ділянки по вул. Толбухіна, 9 в м. Вінниці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, державний акт серія ЯЛ № 613514 від 24.01.2011 року, кадастровий номер :02:022:0199, що відповідає площі 0,0345 га (345,0 кв.м.) кожному, відповідно до варіанту 2 додатку 2 до висновку судової земельно-технічної експертизи від 28.05.2014 року № 81. Висновок судової земельно-технічної експертизи від 28.05.2014 року №81 є невід'ємною частиною рішення суду. Вирішено питання про судові витрати. В решті позовів відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 05.07.2018 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року задоволено.

Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляджу цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Вінницької області від 20 липня 2015 року скасовано, залишено в силі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20 травня 2015 року.

14.06.2018 року на підставі даного рішення було видано виконавчий лист.

Державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 22.06.2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Повідомлення мотивоване тим, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Нормою п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону України Про виконавче провадження передбачається, що до заходів примусового виконання рішень відносяться, зокрема, і інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Розділ VIII Закону України «Про виконавче провадження» врегульовує виконання рішень немайнового характеру, закріплюючи в нормі статті 63 згаданого розділу, порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно ст. 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Системний аналіз вище зазначених норм Закону України Про виконавче провадження дає суду підстави вважати, що законодавець в нормі ст. 63 даного Закону чітко виписав та передбачив відповідні заходи примусового виконання рішень немайнового характеру, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, при цьому така норма законодавства охоплюється площиною дії норми п. 5 ч. 1 ст. 10 згаданого Закону.

Суд звертає увагу на те, що наявність чи відсутність слова «зобовязати» в судовому рішенні немайнового характеру, яким врегульовуються спірні правовідносини щодо вчинення або утримання від вчинення відповідних дій певною особою - не може бути визначальною ознакою, яка виключає можливість виконання такого рішення суду державним виконавцем в примусовому порядку, якщо зміст такого рішення охоплюється диспозицією норми ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки можливість застосування державним виконавцем певних заходів примусового характеру, передбачених згаданою нормою законодавства, повинно вбачатись із змісту самого судового рішення, зокрема, якщо воно чітко передбачає вчинення або утримання від вчинення боржником певних дій, яке ухвалюється судом в межах обраного позивачем способу захисту та відповідає суті порушеного права, при цьому, з набранням відповідним судовим рішенням законної сили виникає обовязок у боржника щодо його виконання, тобто, незалежно від наявності в такому судовому рішенні слова «зобовязати», з набранням судовим рішенням законної сили - у боржника виникає обовязок вчинити передбачені судовим рішенням дії, оскільки згідно вимог чинного законодавства України рішення суду, яке набрало законної сили є обовязковим до виконання.

Як вбачається із змісту відповідного рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухваленого по справі № 1273494/14-ц, яке набрало законної сили згідно постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.07.2017 року, суд чітко передбачив дії, які повинна вчинити зазначена особа, що згодом набула статусу боржника, а саме: встановити порядок користування земельною ділянкою.

З набранням таким судовим рішенням законної сили особа, дій якої стосується відповідне рішення суду, зобовязана його виконати, тобто зобовязана вчинити дії, які передбачені в рішенні суду, а саме: встановити порядок користування земельною ділянкою, при цьому, в разі не вчинення відповідною особою дій, передбачених рішенням суду, та звернення такого рішення суду до примусового виконання таке рішення повинно виконуватись державним виконавцем в примусовому порядку згідно вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

За даних обставин, враховуючи, що відповідне судове рішення, яке звернуто до примусового виконання, - є рішенням немайнового характеру, згідно якого боржник повинен вчинити певні дії, з огляду на те, що з набранням відповідним рішенням суду законної сили у відповідної особи, яка згодом набула статусу боржника, виник обовязок щодо виконання такого судового рішення, тобто така особа зобовязана вчинити передбачені судовим рішенням дії, враховуючи, що законодавець в нормі ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» чітко передбачив заходи примусового виконання державним виконавцем відповідної категорії рішень, до складу якої відноситься і дане рішення суду, враховуючи, що норма ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондується і охоплюється площиною дії норми п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», що виключає можливість повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання з тих підстав, що виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішення, що було зазначено державним виконавцем у відповідному повідомленні, а тому суд вважає, що державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2, прийнявши відповідне повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22.06.2018 року, діяла не у спосіб, передбачений вимогами Закону України «Про виконавче провадження», чим унеможливила виконання відповідного рішення суду, що є неприпустимим та суперечить принципу обовязковості виконання судового рішення, як завершальної стадії судового провадження, яка повязана з необхідністю реального та ефективного захисту порушених прав та інтересів стягувача, в результаті чого скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення повністю.

При цьому Державний виконавець не позбавлений в ході виконавчого провадження залучати спеціалістів для виконання рішення суду, звертатись до суду із заявою про розяснення судового рішення, встановлення способу та порядку його виконання тощо.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і права заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 260, 261, 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконними та неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 про повернення 22.06.2018 року виконавчого листа, виданого 14.06.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/3494/14-ц, стягувачу без прийняття до виконання.

Визнати неправомірним та скасувати винесене 22.06.2018 року повідомлення державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 про повернення виконавчого листа, виданого 14.06.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/3494/14-ц, стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя