Номер провадження: 22-ц/785/846/18
Номер справи місцевого суду: 520/244/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

від відповідача ОСОБА_4 - не з'явились,

переглянувши цивільну справу №520/244/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом, вселення, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житлом за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 1 грудня 2017 року у складі судді Васильків О.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 11 січня 2017 року до суду з вищевказаним позовом, вказала, що вона ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 є співвласниками по 1/2 частці кожна квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на перешкоди у володінні та користуванні квартирою, позивач ОСОБА_2 просила вселити її в квартиру АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкоди у користуванні квартирою (а.с.3-4).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 2 лютого 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.15).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, звернулась до суду із зустрічним позовом про встановлення порядку користування квартирою, переданням їй у володіння та користування житлової кімнати площею 18,2 кв.м, частини балкону та кухні з можливістю встановлення другої газової плити (а.с.39-40).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 4 вересня 2017 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.44).

Позивач ОСОБА_2 вимоги зустрічного позову не визнала.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 1 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1, зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою, зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково, встановлено порядок користування квартирою, згідно якого виділено у користування ОСОБА_2 житлову кімнату площею 18,2 кв.м, виділено у користування ОСОБА_4 житлову кімнату площею 11,9 кв.м, залишено у спільному користуванні балкон, кухню, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року у вигляді арешту 1/2 частки квартири (а.с.66-69).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та про задоволення повністю зустрічного позову.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у недоведеності створення перешкод у користуванні житлом, у встановленні порядку користування квартирою не у спосіб, який заявлено.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, вказано заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

ОСОБА_2 (мати) та ОСОБА_4 (дружина) успадкували після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частках квартиру АДРЕСА_1 Право власності посвідчено Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 22 листопада 2016 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, зареєстрованим в реєстрі за №4-1710 (а.с.5-9, 16).

Квартира АДРЕСА_1 і Петрова в м. Одесі належала на праві власності померлого ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради, зареєстрованого 9 лютого 1998 року Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості; дублікат видано 21 листопада 2016 року на підставі розпорядження Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 21 листопада 2016 року за №181.

Квартира має житлову площу 30,1 кв.м загальну площу 52,1 кв.м, складається з житлової кімнати площею 18,2 кв.м, житлової кімнати площею 11,9 кв.м, кухні площею 8,4 кв.м, ванної кімнати площею 2,5 кв.м, вбиральні площею 1,0 кв.м, коридору площею 8,6 кв.м, вбудованої шафи площею 0,2 кв.м, 0,4 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м (а.с.10-11).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч.1 ст.356 ЦК України).

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (ч.ч.1,2,3 ст.358 ЦК України).

Власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб (ч.1 ст.383 ЦК України).

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Квартира АДРЕСА_1 і Петрова в м. Одесі є спільною частковою власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4, частки кожного є рівними. Виходячи з права спільної часткової власності на нерухоме майно, порядок володіння та користування майном підлягає здійсненню за домовленістю між співвласниками. Така домовленість відсутня, відтак, обгрунтованими є доводи ОСОБА_2 про перешкоди у користуванні майном та, відповідно, безпідставними є доводи ОСОБА_4 про відсутність перешкод ОСОБА_2 у користуванні спільним майном.

Квартирою користується ОСОБА_4, ОСОБА_2 не має доступу до квартири, права співвласника нерухомого майна ОСОБА_2 порушені та підлягають захисту шляхом зобов'язання іншого співвласника ОСОБА_4 не чинити перешкод у користуванні квартирою, вселення ОСОБА_2 в квартиру.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 в частині відмови в задоволенні первісного позову не відповідають положенням закону, який захищає право власності та регулює право спільної часткової власності на майно.

Квартира є двокімнатною, житлові кімнати роздільні. Порядок володіння та користування квартирою між співвласниками не досягнуто, відтак, кожен із співвласників вправі претендувати на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Вимоги про встановлення порядку користування квартирою заявлено співвласником ОСОБА_4, інший співвласник ОСОБА_2 не заперечувала проти встановлення порядку користування квартирою, суд першої інстанції встановив такий порядок користування квартирою, виділивши ОСОБА_4 житлову кімнату площею 11,9 кв.м, ОСОБА_2 житлову кімнату площею 18,2 кв.м, залишивши у загальному користуванні кухню, коридор, ванну кімнату, туалет, балкон, вбудовані шафи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 не переконують у чому полягає неправильність такого порядку користування квартирою. Саме по собі посилання на те, що ОСОБА_4 просила виділити саме їй житлову кімнату площею 18,2 кв.м, не вказує на незаконність судового рішення, оскільки спірним був порядок користування квартирою, а не те, яку житлову кімнату і кому слід виділити. Суд встановив такий порядок користування квартирою, підстав скасовувати рішення суду в цій частині не вбачається, оскільки обставини справи вказують на те, що сторони є рівними в своїх правах щодо квартири, кожна зі сторін забезпечена іншим житлом, що у спірній квартирі є лише дві житлові кімнати різної площі і кожна зі сторін претендує на кімнату більшої площі.

Оскільки квартира у 1978 році була отримана сім'єю ОСОБА_4, зокрема, й ОСОБА_2, та за згоди останньої в порядку приватизації передана у власність лише її сину ОСОБА_5, зважаючи на те, що ОСОБА_2 має похилий вік, інвалідність тощо, то, виходячи з принципу справедливості, правильним є виділення у користування більшої житлової кімнати саме ОСОБА_2

Встановлений судом першої інстанції порядок користування квартирою прав співвласника ОСОБА_4 не порушує.

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, правильно визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, справу розглянув з дотриманням норм процесуального права.

Правові підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 1 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

Є.С.Сєвєрова