Крижопільський районний суд Вінницької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 грудня 2018 року Крижопільський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого-судді: Зарічанського В.Г.
з участю секретаря: Балух О.В.

розглянувши в спрощеному судовому провадженні в залі суду в смт. Крижопіль цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Істок» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитними договорами,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до КС «ІСТОК» із заявою на вступ до кредитної спілки, та на підставі рішення спостережної ради КС про делегування правлінню повноважень прийнято рішення при прийом відповідача в члени Кредитної Спілки «ІСТОК».
Того ж дня ОСОБА_1 сплатив вступний внесок та обовязковий пайовий внесок, чим набув членство згідно ст. 10, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про кредитні спілки». 25.10.2017 року між Кредитною спілкою «ІСТОК» та членом Кредитної спілки «ІСТОК» ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № ДКВ-2576.
Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 35 000 грн. і зобовязався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни, встановлені Кредитним договором. Строк дії договору становить 18 календарних місяців, до 07.06.2019 року. Відповідно п. 3.2. Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом становить 0,001% річних. Згідно п. 2.5. плата за надання кредиту становить 45,07 щоденно.
Позивач належним чином виконав зобовязання передбачені умовами Договору, що підтверджується видачею ОСОБА_1 кредиту відповідно до умов Договору. Згідно до п. 4.1. Кредитного договору ОСОБА_1 зобовязався щомісячно сплачувати платежі вказані в Графіку повернення кредиту та сплати зобовязань що наведено у додатку до Договору, який є невідємною частиною.
В порушення п.п. 4.1., 4.3. Кредитного договору ОСОБА_1 припинив здійснювати погашення кредиту та нарахованих відсотків.
Крім того, 25.10.2017 року між Кредитною спілкою «ІСТОК» та ОСОБА_1 був укладений додатковий договір № 1 до Кредитного договору № ДКВ-2576, який є невідємною частиною кредитного договору, згідно якого плата становить 180,27 грн.
Зі змісту п. 6.1. Кредитного договору, позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити нараховані зобовязання в повному обсязі.
Пунктами 4.7.2., 4.7.3. Кредитного договору передбачено сплату позичальником штрафу у розмірі 1000 грн. за порушення сплати кожного платежу, згідно графіку платежів. Повернення позичальником суми боргу (основної суми кредиту, плати та процентів) з урахуванням встановленого індексу інфляції та 100% річних від простроченої суми за весь час прострочення сплати зобовязань за договором, згідно ст. 625 ЦК України.
Відповідно п. 6.2.2. Кредитного договору, у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів більш як на один календарний місяць кредитор набуває права, згідно п. 6.2.1. вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту та нарахованих плати та процентів, згідно п. 6.2.2. - вимагати відшкодування збитків, завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору.
Відповідач в порушення зазначених умов договору зобовязання за вказаним договором не виконав. За період з 01.02.2018 року по 31 серпня 2018 року прострочена заборгованість склала 121839,87 гривень, з яких:
-0,26 гривень заборгованість по відсотках;
-1998,68 гривень інфляційні нарахування;
-7000 гривень штраф згідно п. 4.7.2. договору.
Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати взяте на себе зобовязання, тому виник даний спір.
Представник позивача до суду надіслав заяву, в якій заявлений позов підтримує повністю, просить провести судове засідання без його присутності.
Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач до суду та учасникам справи відзив не надіслав.
Розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відповідності із ст.ст. 223, 279, 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: договір № ДКВ-2576 від 25.10.2017 року, де позичальником є відповідач ОСОБА_1, який згідно вказаного договору зобовязувався повернути кредит та несе відповідальність за порушення умов кредиту; розрахунок заборгованості; копія заяви позичальника, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що обґрунтований вимогами ст.ст. 526, 527, 530, 549, 553, 554, 610-612, 625, 629, 1054 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема ... сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
На час подання позовної заяви заборгованість за кредитом на користь кредитора відповідачем не погашена.
В той же час, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 7000 гривень, не можуть бути задоволені.
Так, частина 2 ст. 549 ЦК України визначає, що штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Фіксована частина штрафу визначена в сумі 1000 гривень за порушення сплати кожного платежу згідно графіку (п. 4.7.2. договору), не відповідає положенню закону, яке визначає поняття штрафу, а тому не може таким вважатись, в звязку з чим в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Крім того, суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1722,51 грн. виходячи з розрахунку 121839,87 грн. 100%, 114839,87 грн. 94,25% (1722,51 грн.).
З наведеного вбачається, що наявні належні підстави для стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором та нарахованих відсотків за користування кредитом, комісійної винагороди (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості, а відтак позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 526, 527, 530, 549, 553, 554, 610-612, 625, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 279, 280-285 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1722 (одна тисяча сімсот двадцять дві) гривні 51 копійка.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: