Справа № 274/4922/18 Провадження № 2/0274/2372/18
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
18.12.18 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Лободи В.Л.,
розглянувши цивільну справу за позовомОСОБА_1
до1) ОСОБА_2, 2) ОСОБА_3, законним представником якої є ОСОБА_2, 3) ОСОБА_4,
за участю:Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області,
провизнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
У вересні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38, посилаючись на те, що він є власником зазначеного житла, за адресою якого зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які там не проживають, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не проживають з 2010 р., а малолітня ОСОБА_3 взагалі ніколи там не проживала.
Від ОСОБА_2, законного представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 заяв про визнання позову або відзивів не надходило.
Від Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області, надійшов висновок від 03.12.2018 р. № 02-8/2638 (далі Висновок), згідно з яким вона вважає недоцільним визнання малолітньої дитини ОСОБА_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38 (а. с. 41).
Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 є власником житла за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38 (а. с. 14, 15).
Адреса вказаного житла є зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2, малолітньої дитини ОСОБА_3, яка народилась 18.08.2011 р., ОСОБА_4 (а. с. 8, 20, 22, 23).
ОСОБА_2 є дочкою, ОСОБА_3 онукою, ОСОБА_4 дочкою ОСОБА_1 (а. с. 8).
Частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Частиною першою статті 405 Цивільного кодексу України встановлено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, зважаючи на зміст позовної заяви та встановлені вище обставини, Суд вважає, що право ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користуванням житлом за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38 (сервітут), виникло на підставі закону як у члена сім'ї власника цього житла ОСОБА_1.
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у будинку за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38, не проживають близько восьми дев'яти років (а. с. 8, 44, 45).
Судом не встановлено обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у житловому приміщенні за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38, відсутні з поважних причин.
Частиною другою статті 405 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 як члени сім'ї власника житла за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38, які були відсутні у цьому житлі без поважних причин понад один рік, втратили право користування цим житлом.
Відповідно до частини шостої статті 19 Сімейного кодексу України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Суд не погоджується з Висновком, оскільки він є недостатньо обґрунтованим, так як у ньому відсутні будь-яки відомості щодо причин, з яких малолітня дитина ОСОБА_3, не проживає у житлі за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38, а також щодо фактичного місця та умов проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 та можливості її подальшого там проживання, тобто він не відповідає частині п'ятій статті 19 Сімейного кодексу України (орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи).
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах законодавства України, а відтак підлягає задоволенню.
На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 469,86 грн., а з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 234,94 грн.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Позов ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38.
3. Визнати ОСОБА_3 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38.
4. Визнати ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Мартинівка, вул. Гагаріна, 38.
5. Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) на користь держави судовий збір у розмірі 469,86 грн.
6. Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, дані про РНОКПП у матеріалах справи відсутні) на користь держави судовий збір у розмірі 234,94 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів (одного з відповідачів).
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя В.В. Корбут