Справа № 465/3507/18 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/769/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Львів

Справа № 465/3507/18

Провадження № 22-ц/811/769/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2018 року у складі судді Ванівський Ю.М.

у справі

за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерної страхової компанії «ІНГО Україна» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 18 червня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерної страхової компанії «ІНГО Україна» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Дану ухвалу суду оскаржило Приватне акціонерне товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що ухвала є постановленою з порушенням норм процесуального права. Вказує, що при постановленні ухвали суд не дотримав правил підсудності та порушив вимоги ч. 2 ст. 27 ЦПК України, відповідно до якої позови до юридичних осіб пред'являється за їхнім місцезнаходженням. Оскільки позивач звертається до суду із позовом про стягнення страхового відшкодування, спір не є таким, що пов'язаний із виконанням договору страхування та угоди про пряме врегулювання збитків, а тому справа має розглядатися за загальними правилами підсудності, встановленими ст. 27 ЦПК України, за місцезнаходженням юридичної особи - ПрАТ СК «АСК «ІНГО Україна». Враховуючи ту обставину, що відповідач у справі має своїм місцезнаходженням: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, що відноситься до Шевченківського району м. Києва, вважаємо, спір має розглядатися Шевченківським районним судом м. Києва.

Просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2018 року скасувати та прийняти постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерної страхової компанії «ІНГО Україна» про відшкодування шкоди завданої унаслідок ДТП у розмірі 37 180, 28 гривень.

Відкриваючи провадження у справі районний суд виходив з того, що подана заява відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Як вбачається із матеріалів справи транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1 трапилася у м. Львові на вул. Єфремова, що відноситься до території Франківського районного суду м. Львова.

В пункті 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що згідно зі статтею 8 Закону № 2453-VI ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» передбачено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності, підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Оскільки, даний спір не відноситься до виключної підсудності передбаченої ст.. 30 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції відкрито провадження з дотриманням правил підсудності, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПрАТ СК «АСК «ІНГО Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 18.06.2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді