Справа №: 343/1415/18
Провадження №: 2/0343/608/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, на стягнення їх в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі, від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_3. 02 липня 2010 року їхній шлюб розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області, сина ОСОБА_3 залишено на проживанні з матір'ю. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2010 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, хоч він добровільно виконував свій обов»язок по матеріальному забезпеченню дитини. Після рішення суду, крім сплати аліментів, він додатково брав участь в утриманні сина, постійно відвідував його, вони спільно проводили час, син часто бував за місцем його проживання, відповідачка залишала дитину на тривалий період часу з ним на проживанні, тому 23.05.2014 року державним виконавцем відділу ДВС Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачці на її вимогу. З вказаних причин він до 12.06.2018 року аліментів на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 не сплачував. Однак,11.06.2018 року до виконавчої служби поступила заява від представника відповідачки про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 02 серпня 2010 року на підставі рішення Долинського районного суду від 30.07.2010 року у справі № 2-799/2010 року. Розуміючи свою відповідальність за забезпечення необхідних умов для розвитку дитини, він змушений звернутися з даним позовом, оскільки не в змозі сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у визначеному рішенням суду розмірі. Так, 14.09.2010 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, від якого в них ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_5. Крім сина ОСОБА_5 на їх утриманні знаходяться також неповнолітні діти дружини від першого шлюбу: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. В січні 2016 року він захворів на тяжку хворобу - абсцес нижньої долі правої легені, не госпітальна пневмонія група III з локалізацією в нижніх долях обох легень, важкий перебіг, яка ускладнилася двобічним метапневмонічним пневмоплеврофібозом, фаброзуючим альвеолітом, двобічним малим гідротораксом та хронічним не обструктивним бронхітом, у зв'язку з чим 26 травня 2016 року йому було встановлено другу групу інвалідності, а з 01.07.2018 року - третю групу інвалідності. В зв'язку з захворюванням він потребує постійного лікування та посиленого харчування і його доходів для цього не вистачає, так як його середньомісячний дохід складається із заробітної плати, яка становить близько 3400,00 грн. та пенсії по інвалідності в розмірі 1452,00 грн. Крім того, він проживає в квартирі дружини, яка придбала її за кредитні кошти і зобов'язана щомісячно погашати заборгованість за кредитним договором № 68-22/348 від 22 квітня 2008 року, яка станом на 08.12.2014 року складала 107 509,61 грн., 120 744,87 грн. та 13 450,47 доларів США, з кінцевим терміном повернення заборгованості - 2033 рік. З його доходів щомісячно проводяться відрахування в рахунок погашення заборгованості за цим кредитом згідно його заяви. Разом з тим, відповідачка отримавши за рішенням суду в 2014 році тимчасовий дозвіл на виїзд дитини за кордон, виїхала разом з сином ОСОБА_3 до Іспанії, де по сьогоднішній день проживає у своїх батьків, працевлаштувалася там і має стабільні та високі доходи, а син навчається в школі. Враховуючи значне погіршення стану здоров'я, зміну сімейного стану та важке фінансове становище, що є підставами для зміни раніше встановленого розміру аліментів, він змушений звернутися в суд з даним позовом.

Представник відповідачки згідно довіреності ОСОБА_8 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що з моменту припинення фактичних шлюбних відносин між позивачем та відповідачкою у 2010 році ОСОБА_1 жодним чином не бере участі у вихованні дитини, її матеріальному забезпеченні, не цікавиться життям дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто, самоусунувся від виконання своїх законних батьківських обов'язків. Наведені ним в позовній заяві твердження про участь у вихованні та забезпеченні дитини є вигаданими, не підтверджені жодними доказами і мають належне документальне спростування, так як у позивача станом на 15 серпня 2018 року є заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 35 406,56 грн. Також неправдивим є твердження позивача про звернення відповідачки у відділ державної виконавчої служби Долинського РУЮ про повернення виконавчого листа без виконання в зв'язку з належним виконанням ним батьківських обов'язків, адже таке звернення мало місце внаслідок цинічної поведінки позивача, який не дозволяв відповідачці поїхати за кордон на оздоровлення з дитиною, яка має хронічні захворювання дихальних шляхів. Щодо твердження позивача про наявність у нього іншої сім'ї та утримання неповнолітніх дітей дружини: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, то як вбачається із долучених позивачем свідоцтв про народження вказаних дітей, батьком останніх є ОСОБА_9, а не позивач. Батьківство позивача не визначено у свідоцтві про народження дітей і не визнано за рішенням суду. Таким чином, позивач не є батьком цих дітей, не має жодного батьківського правового зв'язку щодо них, а відтак не має жодних юридичних обов'язків. У цих дітей є батько, який і має обов'язок по їх матеріальному забезпеченню. Що стосується стану здоров'я позивача, то з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 481516 від 07.06.2016 року вбачається, що йому рекомендовано спостереження у пульмонолога по місцю проживання, тобто, жодного курсу лікування, реабілітаційних заходів, щоб спричиняло фінансові затрати, лікарем не рекомендовано. Окрім того цей документ містить інформацію двохрічної давності. З довідки до акта огляду МСЕК від 11.07.2018 року вбачається, що позивач має 3 групу інвалідності, у висновку про умови праці вказано про протипоказання важкої фізичної праці та роботи, пов'язаної з переохолодженням. Оскільки позивач має вищу освіту, то вказані висновки жодним чином не обмежують його у реалізації права на працю. Навпаки, вказані документи підтверджують повну можливість працездатності позивача з метою отримання доходів для забезпечення виконання обов'язку по утриманню своєї дитини. Щодо договору про внесення змін № 2 до договору кредиту № 68-22/348 від 22.04.2008 року, то основний договір кредиту було укладено 22.04.2008 року, тобто до моменту реєстрації шлюбу між позивачем і ОСОБА_10, що означає відсутність зобов'язань позивача по його виконанню, а також до позовної заяви не долучено жодного розрахункового документа, який би підтверджував фактичні витрати за цим договором, та хто саме несе ці витрати. Крім того, позивачем минулого року було придбано транспортний засіб марки «Волга», тобто, мали місце витрати платника аліментів на придбання рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. На даний час розмір раніше визначених судом аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2010 року стягнуто аліменти в розмірі ? частки від усіх видів доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, розмір аліментів визначений рішенням суду, є меншим ніж законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів. Разом з тим слід врахувати, що син ОСОБА_3 знаходиться на диспансерному обліку. Беручи до уваги, що обов'язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов'язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб, з метою забезпечення нормального догляду за дитиною, медичного догляду, так як дитина перебуває на диспансерному обліку, враховуючи матеріальне становище позивача, характер та розмір витрат на виховання та гармонійний розвиток дитини, те, що позивач працездатний, свідомо ухиляється від сплати аліментів протягом 5 років, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в зв»язку з його безпідставністю.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, на стягнення їх в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Заяви та клопотання учасників справи:

Сторони заяв та клопотань не подавали.

Процесуальні дії:

Ухвалою суду від 02.08.2018 року відкрито провадження в справі.

В судове засідання відповідачка повторно не з'явилася та не повідомила про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується повідомленнями про вручення їй рекомендованих поштових відправлень. За таких обставин суд 04.09.2018 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Як вбачається з рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області у справі № 2-799/2010 року від 30.07.2010 року (а.с. 17), з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вирішено стягнення аліментів розпочати з 14.06.2010 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 481516, виданої Івано-Франківською ОКЛ 07.04.2016 року (а.с. 23), ОСОБА_1 лікувався в даному закладі з 09.03.2016 року по 07.04.2016 року з діагнозом: абсцес нижньої долі правої легені, не госпітальна пневмонія група III з локалізацією в нижніх долях обох легень, важкий перебіг, яка ускладнилася двобічним метапневмонічним пневмоплеврофібозом, фаброзуючим альвеолітом, двобічним малим гідротораксом та хронічним не обструктивним бронхітом, у зв'язку з чим 26 травня 2016 року йому було визначено другу групу інвалідності, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК від 26.05.2016 року (а.с. 24).

Про те, що стан здоров»я позивача залишається неналежним, йому протипоказана важка фізична праця і роботи, пов»язані з переохолодженням та рекомендовано спостереження в пульмонолога, свідчить довідка до акта огляду МСЕК № 1235 від 11.07.2018 року (а.с. 25), згідно з якою йому встановлено 3 групу інвалідності.

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 14.09.2010 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 153 (а.с. 19), підтверджує, що в цей день ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4

Про те, що від даного шлюбу в них ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_5, свідчить свідоцтво про його народження серії НОМЕР_4 від 02.06.2011 року, видане виконкомом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 20).

Оцінка суду:

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задоволити частково, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 ч.2 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтню 192 ч.1 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що після постановлення 30.07.2010 року рішення суду про стягнення аліментів у розмірі в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку в позивача погіршився стан здоров»я, він став інвалідом, а також у нього змінився сімейний стан, він одружився, в шлюбі народилася дитина, яку він також зобов»язаний матеріально утримувати, що підтверджується вищенаведеними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, на сьогоднішній день є підстави для зменшення розміру стягнутих з позивача аліментів.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково та зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 за рішенням Долинського районного суду від 30.07.2010 року на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 їх частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки змінився його матеріальний та сімейний стан, він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, від другого шлюбу, хворіє та є інвалідом третьої групи.

Саме такий розмір аліментів, на думку суду, є обґрунтованим та справедливим, оскільки відповідає вимогам закону та враховує інтереси обох неповнолітніх дітей позивача.

При цьому, керуючись роз'ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що стягнення аліментів в новому розмірі слід розпочати з часу набрання законної сили даним рішенням, а не з часу звернення до суду з позовом, як просив позивач, і проводити до досягнення повноліття сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що з його доходів щомісячно проводяться відрахування в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 68-22/348 від 22 квітня 2008 року, укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4, як підставу для зменшення розміру аліментів, оскільки він не є стороною цього договору, дані сплати проводить виключно добровільно і вони не можуть впливати на його обов»язок по утриманню неповнолітнього сина ОСОБА_3.

Також безпідставним є твердження позивача про те, що на його утриманні знаходяться діти дружини від попереднього шлюбу: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки батьком цих дітей є ОСОБА_9, який і має обов'язок щодо їх матеріального забезпечення. Тим більше, що син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, вже є повнолітнім.

На підставі викладеного, ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», керуючись ст.ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2010 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) до 1/6 їх частки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати щомісячно з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення сином повноліття.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області 02.04.1997 року.

Відповідачка: ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, ІПН: НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_6, виданий Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 16.06.1999 року.

Суддя: