Справа № 541/2018/18
Номер провадження 2/541/1080/2018
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
10 грудня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої, судді Куцин В. М.,
секретаря Євдокимової Н. Ю.
з участю представника відповідача адвоката ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування сплаченого внаслідок ДТП,
11 вересня 2018 року ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на їх користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 8700,00 грн та судовий збір в розмірі 1762, 00 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначав, що ОСОБА_2 06.08.2015 року о 12 годині 25 хвилин в м. Миргород по вул. Гоголя 47/2 керуючи автомобілем «NISSAN SUNNY» державний номерний знак ВІ 8869АЕ, рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним і не дотримавшись безпечної дистанції допустив наїзд на транспортний засіб «LEXUS RX 35,0.», державний номерний знак АН 311З ВА, що стояв, порушивши п.п 10,1, 13.1, 10.9 Правил дорожнього руху України. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області у справі №541/1993/15-п від 11.08.2015 року. Відповідача було визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до ст. 122-4, 124 КУпАП України. На момент настання страхового випадку діяв договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5447514 від 25.12.2014 року, укладений зі Страховою компанією ПрАТ "СК "УНІКА" згідно якого Страхова компанія прийняла на себе ризики щодо автомобіля потерпілої ОСОБА_3 Водій ОСОБА_4 надала письмові пояснення щодо обставин ДТП від 06.08.2015 року, та звернувся до позивача із заявою від 06.08.2015 року про виплату матеріальних збитків.
У звязку із пошкодженням автомобіля, який належить ОСОБА_3, під час ДТП страховою компанією було здійснено розрахунок та виплату страхового відшкодування, на основі: Акту узгодження розміру страхового, відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00173853 від 10.09.2015 року; Калькуляції №004 від 07.08.2015 року; Калькуляції №0173853 від 07.08.2015 року; Страхового акту № 00173853 від 10.08.2015 року; Наказу №00173853/ЕК від 10.09.2015 року., що підтверджується платіжним дорученням № 031546 від 14.09.2015 року. 19.12.2017 року відповідачу було направлено Лист-претензію №396 УН/АГ, проте на момент подачі позовної заяви вказаної суми відповідач не сплатив.
Відповідно до п.п. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником.
За таких обставин позивач вимушений був звернутися до суду для захисту своїх законних прав.
Позивач в судове засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримав (а.с. 54).
Представник відповідача, адвокат ОСОБА_1, просив відмовити в задоволенні позову, оскільки ОСОБА_2 добровільно сплатив позивачу 4000 грн., вважаючи, що саме на вказану суму ним завдано збитків, заперечував проти твердження позивача про залишення ОСОБА_2 місця ДТП.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 застраховано автомобіль «NISSAN SUNNY» державний номерний знак ВІ 8869АЕ, що підтверджено полісом №АІ/5447514 від 25.12.2014 року.
06.08.2015 року за участю застрахованого автомобіля «NISSAN SUNNY» державний номерний знак ВІ 8869АЕ під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «LEXUS RX 35,0.», державний номерний знак АН 311З ВА під керуванням ОСОБА_5, власником якого є ОСОБА_3 сталася дорожньо транспортна пригода. В наслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «LEXUS RX 35,0.», державний номерний знак АН 311З ВА, власником якого ОСОБА_3 Цей факт підтверджено довідкою №69952900 про дорожньо транспортну пригоду (а.с. 4).
11.08.2015 року постановою Миргородського міськрайонного суду, встановлено, що 06.08.2015 року о 12 годині 25 хвилин в м. Миргород по вул. Гоголя 47/2 ОСОБА_2 керуючи автомобілем «NISSAN SUNNY» державний номерний знак ВІ 8869АЕ, рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечним і не дотримавшись безпечної дистанції допустив наїзд на транспортний засіб «LEXUS RX 35,0.», державний номерний знак АН 311З ВА, що стояв, порушивши п.п 10,1, 13.1, 10.9 Правил дорожнього руху України. Автомобілі отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124, 122-4 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. на користь держави.
Відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5447514 від 25.12.2014 року, укладеного зі Страховою компанією ПрАТ "СК "УНІКА", Страхова компанія прийняла на себе ризики щодо автомобіля Потерпілого (а.с. 11).
Потерпіла ОСОБА_4 надала письмові пояснення щодо обставин ДТП від 06.08.2015 року (а.с. 10) та звернулася до страхової компанії із заявою від 06.08.2015 року про виплату матеріальних збитків (а.с. 14).
Страховою компанією було здійснено розрахунок та виплату страхового відшкодування, на основі Акту узгодження розміру страхового, відшкодування (угода про відшкодування матеріальної шкоди) № 00173853 від 10.09.2015 року (а.с. 15), калькуляції №004 від 07.08.2015 року (а.с.16) , калькуляції №0173853 від 07.08.2015 року (а.с.17-21), Страхового акту № 00173853 від 10.08.2015 року (а.с. 22), наказу №00173853/ЕК від 10.09.2015 року (а.с. 23), що підтверджується платіжним дорученням № 031546 від 14.09.2015 року (а.с.24).
19.12.2017 року відповідачу ОСОБА_2 було направлено Лист-претензію №396 УН/АГ (а.с. 27).
Відповідно до квитанції наданих відповідачем, ОСОБА_2 сплатив ПАТ «Страхова компанія «Уніка» 4000 грн в рахунок відшкодування шкоди (а.с. 57-60).
Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до п.п. 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником.
Згідно ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.
Відповідно дост.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 1191 ЦК Українитаст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.
Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо розміру шкоди, оскільки вони всупереч ст. 81 ЦПК України не підтверджені доказами і спростовуються належними та допустимими доказами наданими позивачем, а саме калькуляцією вартості послуг і матеріалів (а.с. 16), яка відповідачем не оспорювалася. Суд також вважає безпідставними твердження представника відповідача щодо не залишення місця ДТП відповідачем, оскільки дані обставини підтверджені рішенням суду, а саме постановою Миргородського міськрайонного суду від 11.08.2015 року, якою визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, яка набрала законної сили і не оскаржувалася ОСОБА_2
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на судовий збір в розмірі 951,48 грн.(4700*100/8700=54%. 1762*54/100=951,48 грн.) .
Керуючись ст. 5,10, 12 13,263, 264, 265, 266, 268, 273,354 ЦПК України, ст. 1194 ЦК України, ст.33, 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів суд
Позовні вимоги ПАТ "Страхова компанія "УНІКА" задовольнити частково.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавської апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складене 18 грудня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_7