20.12.2018 637/1529/18

РІШЕННЯ

Іменем України

20грудня2018року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Тордія Е.Н. секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у піготовчому судовому засіданні с.м.т. Шевченкове цивільну справу №637/1529/18 (2/637/448/18) про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03 грудня 2018 року звернувся до Шевченківського районного суд Харківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу зі ОСОБА_3, який було зареєстровано, 23 серпня 2000 року у Шевченківському райвідділі реєстрації актів громадського стану Харківської області, актовий запис №34. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

В обгрунтування позовних вимог зазначв, що спільне життя з відповідачем не склалося. Останнім часом сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач не розуміє , та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають між ними, вона не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сумісне життя та ведення господарства припинено з 2014 року, сторони проживають за різними адресами. Подальше збереження шлбних відносин між ними не можливе. Шлюб розриває вперше. В добровільному порядку відповідач розривати шлюбні відносини відмовилася.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у своєї відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохає їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду письмову заяву та проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує.

Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах.

Судом встановлені та кі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва (серія І-ВЛ № 117920 видане Шевченківським райвідділом реєстрації актів громадського стану Харківської області) 23 серпня 2002 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено , що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Сумісне життя сторін не склалось, через різні погляди на життя, подружжя шлюбні відносини з 2014 року не підтримують, спільного господарства не ведуть, на теперішній час їх родина розпалась та поновити її немає можливості.

Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено , що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого суд вважає ,що позовні вимоги підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судові витрати суд вважає за можливим залишити за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 197-200, 223, 247, 259-268 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112. Сімейного Кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований, 23 серпня 2000 року у Шевченківському райвідділі реєстрації актів громадського стану Харківської області, актовий запис №34 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи,зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

СУДДЯ