Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2871/18
Провадження №: 2-о/332/81/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Жечевій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, в якій вказав, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його сестрою, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим. Після смерті матері заявник отримав наступні документи: свідоцтво про смерть від 26.03.2018 року Серії НОМЕР_1, довідку про смерть від 26.03.2018 року № 406, медичне свідоцтво № 009593 від 26 травня 2018 року. 21.08.2018 року Заводським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті з підстав, що документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки вони були видані на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тому він позбавлений можливості зареєструвати смерть матері на території України.

Встановлення факту смерті особи необхідно для оформлення спадщини. У зв'язку з викладеним просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим.

Заявник через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав, просив задовольнити заяву з підстав вказаних в ній.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, надано заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти заяви не подали.

Враховуючи, що розгляд даної справи, відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України, здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши заяву, дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, (а.с.7).

Згідно з свідоцтвом про смерть від 26.03.2018 року Серії НОМЕР_2, виданого відділом записів актів цивільного стану Гагаринського району м. Севастополя Управління РАЦС м. Севастополя (а.с. 8), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим.

21 серпня 2018 р. заявником отримано відмову Заводського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З урахуванням наданих суду документів, а також того, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявнику для державної реєстрації факту смерті матері, суд приходить до висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим.

За наведених обставин, вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані ним докази достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 у певний час і за певних обставин.

Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-80, 89, 95, 265, 268, 272, 273, 315, 317,319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Заводський районний у місті Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим.

Допустити негайне виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Л.В. Безлер