Провадження № 2/761/6405/2018
У Х В А Л А

31 серпня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

02 липня року позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04 липня 2018 року матеріали позову розподілені на суддю Фролову І.В.

Ухвалою суду від 11 липня 2018 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків, а саме: вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України відповідача, а також надати докази визначення загальної вартості майна у розмірі 794 100 грн.

27 серпня 2018 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої позивач зазначив, що реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України відповідача йому невідомий, а вартість спірного майна визначена орієнтовно, оскільки всі правовстановлюючі документи на майно знаходяться у відповідача, у зв'язку із чим у рамках поданого позову заявлено клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування вказаних документів.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що недоліки позову, викладені в ухвалі суду від 11 липня 2018 року, у повному обсязі позивачем не усунені, оскільки, визначаючи орієнтовну вартість майна, позивач не надав суду жодних доказів, з яких би вбачались реальні ціни на аналогічні об'єкти нерухомості та рухомого майна.

Крім того, позивач не позбавлений можливості звернутись до подання відповідного позову до суду із заявою про забезпечення доказів, у порядку статті 116 ЦПК України, а відтак здобути докази на підтвердження визначення вартості майна у розмірі 794 100 грн., тобто обставин, що викладені ним у позові.

При цьому, зазначені недоліки мають суттєве значення, зокрема, для правильного визначення порядку позовного провадження, у якому має розглядатись даний спір, та визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті за подання відповідного позову.

Так, у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у відповідності до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: