У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" грудня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 про скасування арешту та заборони відчуження,

встановив:

В серпні 2018 року заявники звернулись із заявою про скасування заходів забезпечення позову в якій просять суд зняти арешт та заборону відчуження квартири АДРЕСА_1, що належала на праві приватної власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, накладений згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва № 2-3086/2006 р. від 16 жовтня 2006 року.

Вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявників ОСОБА_4.

У власності ОСОБА_4 мав квартиру АДРЕСА_1.

Після смерті батька заявників відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно.

У встановлений строк заявники прийняли спадщину шляхом подачі відповідної заяви про прийняття спадщини у нотаріальну контору.

Однак на прийомі у нотаріуса, у провадженні якого перебуває спадкова справа, що заведена після смерті батька ОСОБА_4, заявники дізналися про наявність арешту спадкового майна та неможливість вирішити вказане питання без звернення до суду.

Вказаний факт підтверджується інфодовідкою з державного реєстру від 12.07.2018 року та копією ухвали № 2-3086/2006 від 16 жовтня 2006 року. перебувала цивільна справа № 2-3086/2006 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення неустойки від сум несплачених аліментів.

Враховуючи, що спір було вирішено ще у 2006 році на виконання до відділу ДВС виконавчі документи про стягнення будь-яких сум з боржника ОСОБА_2, не надходили, спору на даний час не існує, сплили всі строки пред'явлення будь-яких виконавчих листів до підстави для арешту давно зникли.

Заявники є спадкоємцями та правонаступниками учасника справи ОСОБА_4, тому мають право не звернення до суду з приводу вказаного питання.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Для розгляду даної заяви судом 23.08.2018 року, 20.09.2018 року, 18.10.2018 року.

Згідно до відповіді з відділу архівної роботи вих. № В 253 від 01.11.2018 року місце перебування даної справи на даний час невідоме.

Відповідно до листа в.о. голови Дніпровського районного суду м. Києва за результатами перевірки слід вважати втраченою цивільну справу № 2-3086/2006 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення неустойки від сум несплачених аліментів, внаслідок суб'єктивних причин - недбалості або ненавмисних дій працівників суду, під час переміщення архіву суду по вул. І. Сергієнка, 3 до приміщення вул. О. Кошиця, 5.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що питання про скасування забезпечення позову у цивільній справі № 2-3086/2006 у даному випадку не може бути вирішено до відновлення втрачених матеріалів судового провадження, суд вважає за необхідне повернути заяву відповідно до ст. 185 ЦПК України.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 185, 261, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3 про скасування арешту та заборони відчуження повернути заявникам.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н. О. Яровенко