Провадження № 2/243/3467/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

за участю

секретаря судового засідання Плаксіної Є.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до

відповідача ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1. У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що у неї з відповідачем народилася донька ОСОБА_4 Відповідач своє батьківство визнав і в актовому записі про народження дитини складеному відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 24 листопада 2011 року за № 1088 він записаний батьком дитини. Донька з народження постійно проживає з позивачем. Оскільки відповідач ухилявся від виконання свого обовязку по утримуванні доньки, то позивач 14.03.2018 року звернулася до Словянського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки. 19 березня 2018 року суддя Словянського міськрайонного суду по провадженню 2-н/243/121/2018 (243/1968/18) видала наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 14 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав чинності 19.03.2018 року. На підставі зазначеного судового наказу Словянським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відкрите виконавче провадження АСВП № 56130428 і відповідач мав виплатити аліменти в березні 2018 року (з 14.03.2018 року) в розмірі 818 грн., у квітні 2018 року у розмірі 1698 грн., у травні 2018 року 1698 грн. Відповідач аліменти у визначеному судом розмірі в березні, квітні, травні 2018 року не виплачував, допускав заборгованість. В травні 2018 року відповідач подав заяву до Словянського міськрайонного суду про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначив, що на його утриманні є крім дочки ОСОБА_5 ще двоє дітей 1999 та 2008 років народження, тому він вважає, що має виплачувати на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/6 частки від його доходів. 16 травня 2018 року суддя Словянського міськрайонного суду розглянула у судовому засіданні заяву ОСОБА_2 та винесла ухвалу, якою задовольнила заяву відповідача, визнала таким, що не підлітає виконанню судовий наказ виданий 19.03.2018 року. Ця Ухвала набула законної сили 01.06.2018 року. Отже до 01.06.2018 року відповідач був зобовязаний виплатити аліменти з 4 березня 2018 року по 01.06.2018 року , а саме : з 14 березня 2018 року по 01 квітня 2018 року відповідач мав виплатити аліменти в розмірі 818 грн., в квітні 2018 року 1698 грн. і в травні 2018 року 1698 грн. Відповідач у березні, квітні і травні 2018 року аліменти не виплатив, а в червні виплатив в погашення зазначеної заборгованості лише 1000 грн. тобто погасив заборгованість за березень 2018 року в розмірі 818 грн. з прострочкою на 61 день і має виплатити пеню в розмірі 1% за кожен день просрочки в розмірі 498 грн. 98 коп. В липні 2018 року відповідач виплатив ще 930 грн., в рахунок часткового погашення заборгованості по аліментам за квітень 2018 року з про строчкою на 61 дні (травень і червень) і має виплатити пеню в розмірі 567 грн. 30 коп. (930:100=9,30грн х 61 день = 567 грн. 30 коп.(непогашена заборгованість по аліментам за квітень 2018 року склала 586 грн.(1516 -930 =586 грн.) В серпні 2018 року відповідач виплатив в погашення заборгованості 930 грн., з якої в рахунок погашення заборгованості за квітень 586 грн. з про строчкою на 92 дні(травень, червень, липень) і має виплатити пеню в розмірі 539 грн. 12 коп. ( 586 :100 =5,86 х92дні = 539,12 грн.), та в часткове погашення аліментів за травень 2018 року в розмірі 344 грн. (930 -586= 344 грн. ) з простроченням на 61 день (червень, липень,)і має виплатити проценти в розмірі 209 грн.84 коп. (3,44,х 61 день =209 грн. 84 коп.). Невиплачена заборгованість по аліментам за травень 2018 року в розмірі 1354 грн. до теперішнього часу не погашена і прострочка на час звернення до суду склала 150 днів і відповідач має виплатити пеню в розмірі 2031 грн. (1354/100 = 1354х 150днів = 2031). Вважає, що на час набрання ухвали суду від 16 травня 2018 року про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме на 01.06.2018 року заборгованість по сплаті на її користь аліментів склала 4214 грн. Зазначену заборгованість відповідач частково погашав з простроченням і має виплатити пеню в розмірі 4084 грн. 66 коп. У звязку з чим, просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочку сплати аліментів за період з 14 березня 2018 року по 01 червня 2018 року у розмірі 4084 грн. 66 коп.

2. Як вбачається з відзиву на позовну заяву від 26.11.2018 року (а.с.19-20), що наданий відповідачем, останній не погоджується з вимогами позивача, оскільки про наявність судового наказу він дізнався тільки через місяць, аліменти він за домовленістю з позивачем сплачує, іноді декілька разів на місяць, іноді раз у два місяці, загалом вважає, що за останні 3 роки сплатив біля 100 000 грн. аліментів на утримання доньки. Розрахунок позивача щодо пені загалом вважає безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

5. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

6. Представник позивача адвокат ОСОБА_6, що діє на підставі ордеру серія ДН №049028 від 25.10.2018 року (а.с.9), у судове засідання не зявилась, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності за участю позивача.

7. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи та прийнятті рішення просив врахувати наданий ним відзив на позовну заяву від 26.11.2018 року (а.с.18).

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

8. 13.11.2018 року винесено ухвалу підготовчого засідання та справу призначено до розгляду. (а.с.15)

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається зі свідоцтва про народження серія І-НО №838829 (а.с.5) батьком ОСОБА_4 є ОСОБА_2, її матірю є ОСОБА_1.

10. Відповідно до судового наказу від 19 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з 14 березня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.6).

11. Згідно до Ухвали Словянського міськрайонного суду від 16.05.2018 року, заяву ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ від 19 березня 2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 (а.с.7-8).

12. Як вбачається з довідки розрахунку про отримання аліментів виданої Словянським міськрайонним відділом державної виконавчої служби від 11.09.2018 року АСВІТ №56130428/29379 (а.с.4), відповідач, згідно судового наказу від 19.03.2018 року повинен був сплачувати аліменти в наступному розмірі: з 14.03.2018 року нараховано 818 грн., аліменти не сплачував; за квітень 2018 року нараховано 1698 грн., аліменти не сплачував; за травень 2018 року 1698 грн., аліменти не сплачував, у червні 2018 року здійснив оплату у розмірі 1000 грн., у липні та у серпні по 930 грн.

V. Оцінка Суду.

13. Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами та її розмір сторонами не оспорений.

14. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

15. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в абзацах 1, 2 пункту 22 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, передбачена ст.196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 Сімейного кодексу України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

16. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

17. Таким чином, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Зазначена позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 25 квітня 2018 року (Справа № 572/1762/15-ц. Провадження № 14-37цс18).

18. В той же час, ОСОБА_1 ставить питання про нарахування та стягнення пені не на день ухвалення судом рішення, а на 01.06.2018 року, тобто по час набрання чинності Ухвали Слов»янського суду від 16.05.2018 року про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню (а.с.7-8).

19. Згідно д ст.13 ЦК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» 18.12.2009 року № 14 роз'яснено, що відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

У відповідність до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положення ч.4 статті 10 ЦПК України, вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено), суд має право лише у випадках, прямо передбачених законом.

20. Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

21. Враховуючи викладене, суд приходить до наступного розрахунку, виходячи із заявлених вимог та наданих документів.

Відповідно до довідки розрахунку про отримання аліментів виданої Словянським міськрайонним відділом державної виконавчої служби від 11.09.2018 року АСВІТ №56130428/29379 (а.с.4) вбачається, що відповідач, згідно судового наказу від 19.03.2018 року повинен був сплачувати аліменти в наступному розмірі:

з 14.03.2018 року 818 грн. аліменти не сплачував

за квітень 2018 року 1698 грн. аліменти не сплачував

за травень 2018 року 1698 грн. аліменти не сплачував

З вищезазначеної довідки від 11.09.2018 року слідує, що перша сплата аліментів відповідачем була проведена у червні 2018 року у розмірі 1000 грн.

22. Вивчивши надані відповідачем квитанції, судом не було встановлено, що ця сума є погашенням заборгованості по сплаті аліментів за березень 2018 року (як приводить позивач у своєму розрахунку), тому суд не погоджується з розрахунком позивача і приводить наступний розрахунок в межах заявлених вимог позивача до 01.06.2018 року.

818 грн. (аліменти за березень 2018 року) х 1% х 61 день (квітень + травень) = 498 грн. 98 коп.

1698 грн. (аліменти за квітень 2018 року) х 1% х 31 день (травень) = 1 035 грн.

23. Таким чином, загальна сума пені, що підлягає стягненню складає 1 534 грн. 76 коп. (498 грн. 98 коп. + 1 035 грн.)

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

24. Згідно із частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 264 грн. 81 коп., що пропорційна сумі задоволених позовних вимог, а іншу частину віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,12, 81, 128, 131,141, 263, 264, 265,268 ЦПК України, ст. ст. 19,180,196, СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, мешкає за адресою: м. Словянськ, пров. Волочаєвський, 14 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 пеню за прострочку сплати аліментів за період з 14.03.2018 року по 01.06.2018 року у розмірі 1534 грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Словянськ, пров. Волочаєвський, 14 судовий збір у розмірі 264 грн. 81 коп. до державного бюджету коштів на доходний рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 пені за прострочку сплати аліментів за період з 14.03.2018 року по 01.06.2018 року в сумі 2 549 грн. 90 коп. відмовити, у звязку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або в порядку п.15.5 Перехідних Положень ЦПК України. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20.12.2018 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_7