233 № 233/1536/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Бєлостоцької О.В.,
секретаря Теліціної О.О.
представника позивача -
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності на підставі наявних доказів; не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що 25 листопада 2013 року ОСОБА_2 підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.7).
Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ОСОБА_2 погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг (а.с.8-31).
Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та представником банку, ОСОБА_2 погодився з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. У заяві, зокрема, зазначено, що позичальник ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Суд вважає за необхідне зауважити, що розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 25 листопада 2013 року здійснено банком станом на 31 грудня 2017 року, а не станом на час смерті позичальника 19 квітня 2016 року.
ОСОБА_2 помер 19 квітня 2016 року, що підтверджується актовим записом про смерть № 531 від 20 квітня 2016 року (а.с.77).
Отримавши 23 травня 2017 року ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2017 року, АТ КБ «Приватбанк» дізнався про смерть боржника ОСОБА_2 (а.с.34).
Листом від 07 серпня 2017 року № 1183/01-16 Костянтинівська державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «Приватбанк» про відсутність спадкової справи після померлого 19 квітня 2016 року ОСОБА_2 (а.с.38).
Згідно актового запису про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком є ОСОБА_2 (а.с.103-105).
Як вбачається з копії паспорта (а.с.33) та довідки про реєстрацію місця проживання, ОСОБА_1 зареєстрована за однією адресою із ОСОБА_2 (а.с.32) - м.Костянтинівка, вул.Калініна, 56/76 (а.с.52-53).
Згідно листа КП «Костянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» № 755 від 16 серпня 2018 року інформація щодо належності квартири № 76 по вул. Європейська (Калініна), 56 в м.Костянтинівка та щодо нерухомого майна, належного ОСОБА_2 відсутня (а.с.79,89).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно не зареєстроване (а.с.94-95).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно не зареєстроване (а.с.96).
Як вбачається з листа Костянтинівської державної нотаріальної контори від 04 вересня 2018 року № 1907/01-09 (а.с.106) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.87,107), в провадженні нотаріальної контори немає спадкової справи щодо майна померлого 19 квітня 2016 року ОСОБА_2
В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що на відповідача ОСОБА_1 як спадкоємицю померлого ОСОБА_2, яка вважається такою, що прийняла спадщину, законом дійсно покладено обов*язок задовольнити вимоги банка в межах вартості майна, отриманого у спадщину.
За клопотанням представника позивача (а.с.68) суд вживав заходів щодо витребування доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 майна у спадщину після смерті ОСОБА_2, але як вбачається з вищенаведеного, відсутні докази отримання відповідачкою у спадщину будь-якого майна після смерті батька.
Відповідно до ч.3,4 ст.12 ЦПК України, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року суд при оцінці доказів має керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series A № 25, cc. 64-65, n. 161). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.
Проаналізувавши наведені докази з точки зору їх належності, допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та у взаємозв*язку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, оскільки позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 успадкувала певне майно після смерті батька - ОСОБА_2 та не надано доказів на підтвердження вартості успадкованого майна.
Відповідно до ст.141 ЦПК України оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 1054, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 78,80,81, 259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення по справі виготовлений 06 вересня 2018 року.

Суддя