Справа № 143/1603/18
13.12.2018 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Марченко Л.В.,
з участю секретаря Шуваріної В.А.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Погребищенського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Погребищенської міської ради Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку, -
19 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 08.04.2002 ОСОБА_2 їй був подарований житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по вулиці Тракторній, 52 в м. Погребище Вінницької області. Договір дарування посвідчений державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори. Житловий будинок, що був подарований, розташований на земельній ділянці цільового призначення якої є для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1108 га. Земельна ділянка їй не дарувалася, оскільки на час дарування вона не була зареєстрована в державному органі та був відсутній її кадастровий номер.
15 лютого 2018 року даруватель, ОСОБА_2 померла.
Так як вона набула право власності на житловий будинок, господарські будівлі, після смерті ОСОБА_2 виникла необхідність набути право власності на присадибну земельну ділянку на якій вони розташовані.
В договорі дарування розмір земельної ділянки не визначений, відповідно до неї переходить право власності на земельну ділянку, для обслуговування будинку та яка є визначена державним актом в розмірі 0,1108 га.
Зазначила, в позовній заяві, що вимоги до відповідача щодо відшкодування судових витрат ним заявлятися не будуть.
Позивач в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. (а.с. 25)
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте спеціаліст з юридичних питань Погребищенської міської ради Погребищенського району Вінницької області ОСОБА_3 телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 26).
Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дані правовідносини у системному звязку регулюються:
-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;
-ст. 328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом;
-ст. 392 ЦК України, згідно із якою, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою;
-відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового використання, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Те ж саме передбачено і ст. 120 ЗК України, згідно якої право на земельну ділянку переходить до набувача житлового будинку, будівлі чи споруди з моменту набуття права на цей будинок, будівлю чи споруду.
Згідно Постанови Верховного суду України від 11 лютого 2015 року у справі №6-2 цс 15, Верховний Суд України дійшов висновку, що норми ст. 120 ЗК України закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташовано. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від власності на будівлю чи споруду. При цьому, при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти.
Таким чином, зважаючи на вищевикладене в контексті наведених правових норм, враховуючи те, що до позивача, ОСОБА_1, згідно договору дарування житлового будинку від 08.04.2002, перейшло право власності на житловий будинок, розташований по вулиці Тракторній, 52 в м. Погребище Вінницької області, до неї і переходить право власності на земельну ділянку, розташовану по вулиці Тракторній, 52 в м. Погребище Вінницької області, яка призначена для його будівництва та обслуговування.
Оскільки позивачем в позовній заяві не заявляється вимога щодо відшкодування Погребищенською міською ради Вінницької області судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 120, 125 ЗК України, ст.ст. 328, 392, 377 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 82, 200, 206, 258-265 ЦПК України суд,-
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Погребищенський районний суд.
Суддя