Справа № 481/1277/18
Провадж.№ 2/481/481/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
04.12.2018 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Вжещ С.І.,
при секретарі Юхименко Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
11.09.2018 року представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі АТ «Ощадбанк») звернувся до суду з цивільним позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит № 151-036 (надалі кредитний договір) у розмірі 10 000,00 грн., а також судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не зявився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву за якою просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання 25.10.2018 року та 04.12.2018 року не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подавав.
Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Так як в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Дійсно, між АТ «Ощадбанк» і ОСОБА_1 03.05.2018 року був укладений Договір про споживчий кредит № 151-036, відповідно до якого, Банк надав позичальнику кредит в розмірі 10 000 грн. строком до 02.05.2023 року зі сплатою за користування кредитом 56 % річних.
Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 166,67 грн. та сплачувати відсотки, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом.
За порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню в розмірі 15 % від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення, що відповідає вимогам п.8.3 кредитного договору.
В порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобовязання не виконувала в повному обсязі, у звязку з чим станом на 27.08.2018 року, за наданим позивачем розрахунком, у неї виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 11 781,14 грн., з яких:
10 000 грн. 00 коп., - основний борг;
1 733 грн. 70 коп., - заборгованість по відсотках за користування кредитом;
43 грн. 59 коп., - пеня за прострочення виконання зобовязання;
3 грн. 85 коп. 3 % річних від прострочених сум заборгованості.
Відповідно частин 1, 3 ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити відсотки.
До того ж, ч. 2 ст. 1050 цього ж Кодексу та пунктами 3.9., 3.9.3. та 3.9.3.2 кредитного договору передбачено, що в разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та погашення позичальником заборгованості за кредитом.
Виходячи з вимог статей 526 і 527 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Факт порушення відповідачкоюОСОБА_1 взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором № 151-036 від 03.05.2018 року, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 1762 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 258,259,263-265,268,273,280-282 ЦПК України, суд
Позов ПАТ "Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
Повний текст рішення складено 14.12.2018 року.
Суддя Вжещ С.І.