Справа № 222/672/18
Провадження № 2/222/281/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2018 року Володарський районний суд Донецької області в складі:

Головуючого судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Нікольського району Донецької області та ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру та виділення її в натурі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою вказуючи, що йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.05.2006 року належить двокімнатна квартира № 1 в багатоквартирному будинку № 16 по вул. Центральна в с. Малинівка Нікольського району Донецької області, загальною площею 43,7 кв.м., у т.ч. житловою площею 26,2 кв.м. Також на підставі договору купівлі-продажу від 12.05.2010 року йому належить однокімнатна квартира № 2 в багатоквартирному будинку № 16 по вул. Центральна в с. Малинівка Нікольського району Донецької області, загальною площею 26,8 кв.м., у т.ч. житловою площею 14,4 кв.м. Квартира № 3 в вищевказаному будинку належить відповідачці ОСОБА_3 Він зробив переобладнання належних йому квартир шляхом обєднання, таким чином його будівля складається з житлового будинку, загальною площею 79,9 кв.м., в яку входить коридор площею 4,8 кв.м., санвузол площею 3,7 кв.м., кухня площею 9,1 кв.м., житлова кімната площею 12,9 кв.м., житлова кімната площею 13,6 кв.м., передня площею 12,0 кв.м., житлова кімната площею 13,1 кв.м. та коридор площею 10,7 кв.м. Проте, дозволу на такі роботи в органах місцевого самоврядування він не отримував, оскільки переобладнання квартир не передбачало втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування. В звязку з чим просить визнати за ним право власності на квартиру № 16/1 по вул. Центральна в с. Малинівка Нікольського району Донецької області, що складається з наступних приміщень: коридор 4,8 кв.м. - 1, санвузол 3,7 кв.м. - 2, кухня 9,1 кв.м. - 3, житлова кімната 12,9 кв.м. - 4, житлова кімната 13,6 кв.м. - 5, передня 12,0 кв.м. - 6, житлова кімната 13,1 кв.м. - 7 та коридор 10,7 кв.м. - а-1, загальною площею 79,9 кв.м., та виділити вищевказану квартиру в натурі.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 21.05.2018 року по даній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на підготовче судове засідання.

Крім цього, відповідачам визначено пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копія зазначеної ухвали була надіслана сторонам.

Також стороні відповідачів разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами.

Стороною відповідачів у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подано.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 13.09.2018 року провадження по даній справі було зупинено у звязку з призначенням за клопотанням позивача судової будівельно-технічної експертизи, на час проведення експертизи.

26.10.2018 року на адресу суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи № 22-с від 24.10.2018 року.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 02.11.2018 року по даній справі поновлено провадження та справу призначено до розгляду на підготовче судове засідання.

Інших клопотань учасниками справи не заявлялося.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 10.10.2018 року у прийнятті визнання відповідачами предявленого до них позивачем позову було відмовлено, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Також суду пояснив, що він на підставі договорів купівлі-продажу від 23.05.2006 року та 12.05.2010 року є власником квартир № 1 та № 2 в багатоквартирному будинку № 16 по вул. Центральна в с. Малинівка Нікольського району Донецької області. З метою покращення своїх житлових умов, він обєднав вищевказані квартири, проте дозволу в органах місцевого самоврядування на такі роботи не отримував, оскільки переобладнання квартир не передбачало втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування. Також зазначив, що він не звертався до відповідних органів з приводу оформлення права власності на обєкт нерухомості. Яким чином відповідачі по справі порушують його права пояснити не може.

Відповідачка ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Нікольського району Донецької області ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду письмові заяви, в яких проти задоволення позову не заперечували та просили справу розглянути у їх відсутність.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутність незявившихся відповідачів.

Вислухавши пояснення позивача, розглянувши письмові заяви відповідачів, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 23.05.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1828, ОСОБА_1 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1 (Леніна) в с. Малинівка Нікольського (Володарського) району Донецької області, загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 26,2 кв.м., що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Володарське бюро технічної інвентаризації» № 10766347 від 27.05.2006 року.

Згідно технічного паспорту виготовленого «Володарське бюро технічної інвентаризації» станом на 28.03.2006 року квартира АДРЕСА_1 (Леніна) в с. Малинівка Нікольського (Володарського) району Донецької області складається з коридору загальною площею 3,4 кв.м., ванної кімнати загальною площею 3,7кв.м., кухні загальною площею 9,1 кв.м., житлової кімнати загальною площею 13,8 кв.м., житлової кімнати загальною площею 12,4 кв.м., тамбура загальною площею 1,3 кв.м., загальна площа квартири складає 43,7 кв.м., жила площа квартири складає 26,2 кв.м.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Володарської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1823, ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_2 (Леніна) в с. Малинівка Нікольського (Володарського) району Донецької області, загальною площею 26,8 кв.м., житловою площею 14,4 кв.м., що також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Володарське бюро технічної інвентаризації» № 26268418 від 31.05.2010 року.

Згідно технічного паспорту виготовленого «Володарське бюро технічної інвентаризації» станом на 26.02.2010 року житловий будинок № 16/2 по вул. Центральна (Леніна) в с. Малинівка Нікольського (Володарського) району Донецької області складається з коридору площею 2,6 кв.м., комори площею 1,6кв.м., кухні площею 8,2 кв.м., житлової кімнати площею 14,4 кв.м., загальна площа квартири складає 26,8 кв.м., жила площа квартири складає 14,4 кв.м.

Згідно технічного паспорту виготовленого ФОП-України «Бюро технічної інвентаризації» за замовою ОСОБА_1 станом на 16.03.2018 року житловий будинок № 16 по вул. Центральна в с. Малинівка Нікольського району Донецької області складається з коридору літ. А1-1 загальною площею 4,8 кв.м., санвузла загальною площею 3,7 кв.м., кухні загальною площею 9,1 кв.м., житлової кімнати літ. А-1 загальною площею 12,9 кв.м., житлової кімнати загальною площею 13,6 кв.м., передньої загальною площею 12,0 кв.м., житлової кімнати загальною площею 13,1 кв.м. та коридору літ. а-1 загальною площею 10,7 кв.м., разом загальна площа складає 79,9 кв.м.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 22-с від 24.10.2018 року квартира № 16/1 по вул. Центральна в с. Малинівка Нікольського району Донецької області, що складається з наступних приміщень: коридор 1 площею 4,8 кв.м., санвузол 2 площею 3,7 кв.м., кухня 3 площею 9,1 кв.м., житлова кімната 4 площею 12,9 кв.м., житлова кімната 5 площею 13,6 кв.м., передня 6 площею 12,0 кв.м., житлова кімната 7 площею 13,1 кв.м., коридор І площею 10,7 кв.м., загальною площею 79,9 кв.м., за обємно-планувальним рішенням не суперечить ДБН В2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В3.2.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», ДБН Б2.2-12:2008 «Планування та забудова територій» та знаходиться у нормальному технічному стану. Демонтаж несучих конструкцій будинку не проводився. Виділ вищевказаної квартири в натурі можливий.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано право особи на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно правового змісту положень ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Зокрема п.1 ч.2 цієї статті передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 152 ЖК України (у редакції Закону України від 12.02.2015 р. №191-VIII) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно правової позиції викладеної в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» де зазначено, що суд не повинен заміняти органи, які зобов'язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з'ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Позивачем не надано суду жодних доказів, що він в позасудовому порядку звертався до відповідних органів, зокрема до органів БТІ, місцевого самоврядування з приводу визначення статусу обєкта нерухомості, а також реєстраційної служби з приводу реєстрації правова власності на зазначений обєкт нерухомості і йому в цьому було відмовлено, а тому наявність спірних правовідносин судом не встановлено. Тим паче самим позивачем стверджується, що відповідних офіційних звернень з цього приводу ним вчинено не було.

Таким чином позивачем не доведено, що відповідачі по справі своїми діями (бездіяльністю) будь яким чином порушили його права.

З огляду на наведене, беручи до уваги, що судом не встановлено, що відповідачами порушено права позивача, суд приходить до висновку, що права позивача не порушені, а тому судовому захисту не підлягають, в звязку з чим підстави для задоволенню позову відсутні, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Між тим слід зазначити, що інші доводи сторони позивача та надані ним докази, зокрема висновок експерта, не спростовують висновків суду.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачу в задоволенні його позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що сплачені ним при зверненні до суду судові витрати у виді суми судового збору в розмірі 704,80 грн. відшкодуванню на його користь з боку відповідачів не підлягають.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355, пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 331, 383, 392 ЦК України, ст. 152 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Нікольського району Донецької області та ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру та виділення її в натурі відмовити.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок відшкодуванню на користь позивача ОСОБА_1 відповідачами ОСОБА_2 сільською радою Нікольського району Донецької області та ОСОБА_3 не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Повне рішення складене 17.12.2018 року.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Є.О. Подліпенець.