Справа № 263/1265/18
Провадження № 2-о/263/303/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кулика С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ребеко О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Департамент міського майна Маріупольської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановлення факту невикористання ним права на безкоштовну приватизацію житла - квартири АДРЕСА_1 В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що у жовтні 2017 року він звернувся до Департаменту міського майна Маріупольської міської ради із заявою про передачу в приватну власність квартири АДРЕСА_2. Згідно з вимогами п. 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, ним разом з заявою подана довідка, видана КЗ «Комунальник-15» про невикористання ним права на приватизацію державного житлового фонду за часів його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, у період з 1992 року по 2010 рік включно. Проте Департаментом міського майна йому відмовлено у приватизації, оскільки надана ним довідка за попереднім місцем проживання, видана органом, розташованим на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому не може бути взята до уваги під час вирішення питання про приватизацію. Рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку з наведеним просить суд встановити факт невикористання ним права на безкоштовну приватизацію державного житлового фонду під час його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 1992 року по 2010 рік включно, оскільки встановлення цього юридичного факту необхідне йому для отримання документа, що підтверджує невикористання ним житлового чеку для приватизації державного житлового фонду.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судовому засіданні доводи, викладені в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримали, в подальшому надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник заінтересованої особи - Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, у судове засідання не з'явилася, у попередніх судових засідання заперечувала проти заявлених вимог, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що з заявлених ОСОБА_1 вимог спір про право, адже встановлення даного факту надасть можливість заявнику звернутися до Департаменту міського майна Маріупольської міської ради з за явою про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_2. Доказів невикористання житлових чеків від органу приватизації, створеному на підприємстві «Макіїввугілля», до житлового фонду якого відносилася квартира АДРЕСА_1, заявником не надано. При зверненні до Департаменту міського майна заявнику було правомірно відмовлено у приватизації та роз'яснено про право звернутися до суду з відповідним позовом.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1978 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1; 15.07.2010 року знятий з реєстрації з вказаної адреси, що підтверджується паспортом громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1.

Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради № 125 від 15.06.2016 року двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 розподілено ЖКП «Жилкомплекс» для надання монтажнику сантехсистем та обладнання ОСОБА_1 та включено до числа службової житлової площі.

Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 27.02.2017 року № 25 двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (наймач - ОСОБА_1.) виключено з числа службової житлової площі.

На підставі вказаного рішення виконкому ОСОБА_1 видано ордер НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_2.

Згідно з особовим рахунком № 2304, виданим ЖКП «Жилкомплекс» ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_2.

Крім того, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 у жовтні 2017 року звернувся до органу, що реалізує державну політику у сфері приватизації - Департаменту міського майна Маріупольської міської ради, з заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_2, але на своє звернення 17.11.2017 року отримав відмову у приватизації квартири, оскільки на підтвердження невикористання ним права на приватизацію житла за час його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в період з 1992 року по 2010 рік, ним надано довідку КП «Комунальник-15» м. Макіївки, тобто підприємством, яке створене не у передбаченому законодавством України порядку та на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду з позовом для встановлення факту невикористання права на безоплатну приватизацію житла за час проживання в м. Макіївці в період з 1992 по 2010 роки.

З наданої Фондом державного майна України інформації за вих. від 05.01.2018 року № 10-22-349 вбачається, що інформація щодо здійснення ОСОБА_1 приватизації квартири АДРЕСА_1 відсутня.

У відповідь на запит представника заявника ОСОБА_2 щодо існування спору з приводу невикористання ОСОБА_1 права на приватизацію житла за час проживання у квартирі АДРЕСА_1 Департаментом міського майна у листі від 19.02.2018 року повідомлено, що спору з даного приводу не існує, щодо залучення Департаменту у якості заінтересованої особи в разі встановлення факту невикористання права на приватизацію житла у судовому порядку в порядку окремого провадження не заперечували.

Факт відсутності спору про право у вимогах заявника щодо встановлення факту невикористання ним права на приватизацію в період 1992 - 2010 років встановлено також постановою Апеляційного суду Донецької області від 05.04.2018 року.

З наданої суду інформаційної довідки № 105105808 від 25.11.2017 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності (частка власності 1/1) на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.2003 року належить ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Приватизація державного житлового фонду в Україні здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закону) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396.

Відповідно до вимог ст.1 Закону приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до ст. 2 Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Статтею 3 Закону передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир з розрахунку санітарної норми 21 кв.м загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 кв.м на сім'ю.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону житлові чеки - це приватизаційні папери, які отримують усі громадяни України і які використовуються при приватизації державного житлового фонду.

Частиною 4 ст.5 Закону передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Згідно п.п. 17, 18, 20 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подається, зокрема документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. Документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка з попередніх місць проживання (після 1992 року) щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду.

Таким чином, на виконання вказаних положень закону заявником надано органу, що здійснює приватизацію житла, довідку з попереднього місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, щодо невикористання ним права на приватизацію державного житлового фонду.

При цьому суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до яких, зокрема, відноситься м. Макіївка Донецької області, у зв'язку з чим заявнику відмовлено у приватизації квартири, наймачем якої він є на теперішній час.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Таким чином, оскільки достовірність наведених заявником фактів не спростовано під час розгляду справи, враховуючи надані заявником докази, з метою захисту прав заявника, оскільки останній позбавлений можливості отримати документ, що посвідчує факт невикористання ним права на безоплатну приватизацію державного житлового фонду через припинення виконання своїх повноважень органами державної влади України в м. Макіївці Донецької області, суд вважає заявлені ОСОБА_1 вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Департамент міського майна Маріупольської міської ради, задовольнити.

Встановити факт невикористання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, за час реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, у період з 1992 року по 15.07.2010 року права на безоплатну приватизацію житла - квартири АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В.Кулик