Справа № 211/242/18
Провадження № 2/211/822/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 вересня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі :

представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_2 кредитного договору № б/н від 27.03.2014 року, ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

В порушення умов Договору станом на 25.12.2017 року відповідач ОСОБА_2 має заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2014 року у загальному розмірі 41336,80 грн., яка складається із:2525,53 грн. тіло кредиту; 24282,65 грн. відсотки за користування кредитом; 12084,01 грн. пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1944,61 грн. штраф (процентна складова).

До теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2014 року у добровільному порядку не погасив, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Просять стягнути з відповідача заборгованість по кредиту в розмірі 41336,80 грв., та судові витрати у розмірі 1762,00 грв.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідач подав до суду відзив на позов, яким просив у задоволенні позову відмовити, вважаючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» незаконними та необґрунтованими. Так анкета - заява про приєднання до Умов і Привал надання банківських послуг від 27.03.2014 року не містить конкретного найменування банківських послуг. В анкеті - заяві не зазначено ні виду картки, ні погодженої сторонами суми кредитного ліміту. Крім того в анкеті-заяві вказано, що він (відповідач) згоден з тим, що дана заява з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, проте не зазначено яких саме. Сторонами не визначено розмір процентів за користування коштами Банку, у звязку із чим має застосовуватися розмір процентів на рівні облікової ставки НБУ. Таким чином розмір відсотків за користування коштами станом на 25.12.2017 року має становити 3820, 38 грн. Крім того нарахована пеня в сумі 12084,01 грн., ( сальдо за нарахованою пенею за прострочене зобовязання - 10634,01 грн., + пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 1450,00 грн.) та штраф в сумі 2444,61 грн., є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно правової відповідальності за одне і те саме порушення. Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України. Розмір збитків банку складає суму отриманих і неповернутих коштів - 2525,53 грн., в той час як має бути враховано , що ним (відповідачем) за період з 27.05.2014 року по 25.12.2017 року внесено до банку на погашення заборгованості 28855,61 грн., у звязку із чим є підстави для зменшення розміру неустойки. Оскільки сторонами не погоджено розмір неустойки, в цій частині позову має бути відмовлено.

Представник позивача ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, якою вважав заперечення відповідача щодо позову безпідставними, а позовні вимоги обґрунтованими, на підтвердження яких додатково надав виписку по рахунку, накази, витяг про направлення смс повідомлень, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти та підтвердження відправки копії відповіді відповідачу.

Відповідач надав заперечення на відповідь на відзив та його позиція залишилася незмінною.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав покладаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просили відмовити в звязку з недоведеністю позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що 27.03.2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір (а.с. 7 - 23) який відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання та складається з Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та самих Правил та Умов.

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язківПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК».

Статтею 1054 ЦК України, встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 4-6) заборгованість відповідача перед позивачем за договором станом на 25.12.2018 року становить в сумі 41336,80 грн., яка складається з:2525,53 грн. тіло кредиту; 24282,65 грн. відсотки за користування кредитом; 12084,01 грн. пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1944,61 грн. штраф (процентна складова).

При оформленні кредитної картки позичальник ОСОБА_2 був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами банку, та підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета - заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві.

З огляду на те, що ОСОБА_2 не спростовував факт підписання анкети-заяви та факту отримання кредитних коштів, збіг прізвища, ім`я та по батькові, дати народження та місця проживання , суд дійшов висновку, що позов пред`явлений до належного відповідача.

У зазначеній заяві наявний пункт про те, що підписавши 27.03.2014 року заяву відповідач приєднався до запропонованих ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Умов та Правил надання банківських послуг та погодився вважати Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку складовими частинами договору.

Інших документів з підписом клієнта позивач не надав.

Розмір процентної ставки за користування кредитом у позовній заяві і у анкеті-заяві взагалі не зазначений. Підписаний відповідачем документ з зазначенням розміру процентної ставки за кредитом відсутній.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 27.03.2014 року у ОСОБА_2 з 26.06.2014 року виникла поточна заборгованість за наданим кредитом у розмірі11973,41 8 грн., яка збільшувалась, що дає підстави для висновку проте, що він дійсно отримав кредит у розмірі 15000,00 грн., як зазначає позивач . Ця обставина також підтверджується наданою позивачем випискою з особового рахунку відповідача та довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти.

У розрахунку процентна ставка (поточна) з 27.05.2014 року становила 27,6 до 01.09.2014 року, з 01.09.2014 року склала 32,4, а з 01.04.2015 року 42. Така сама процентна ставка значиться як прострочена (а.с. 4). У подальшому розрахунку на а.с. 5-6 процента ставка зазначена як 2,3, 2,7, 3,5 без будь-яких пояснень, чому, наприклад 01.10.2015 року в один день до різних сум застосовані різні розмірі процентної ставки. Суми, до яких застосовані різні розмірі процентної ставки, зазначені як складові заборгованості за даним кредитом, без конкретизації.

Пеня у підсумку до розрахунку зазначена в розмірі 12084,01 грн.

Штраф у загальній сумі 2444,61 грн.

Позов в частині стягнення заборгованості по процентам за користуванням кредитом суд вважає недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

У пункті 1.1.3.2.4 Умов і правил надання банківських послуг, які є частиною укладеного між сторонами кредитного договору, зазначено, що банк має право в односторонньому порядку змінювати тарифи, проінформувавши про це клієнта за 7 днів до введення змін.

Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Позивачем не надані докази, які б підтвердили, який тип процентної ставки застосовний сторонами у договорі, у тому числі досягнення домовленості про застосування змінюваної процентної ставки, встановленої у відповідності до вимог частин 4-6ст. 1056-1 ЦК України.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-1374 цс17 У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Тому надані позивачем витяги про направлення відповідачу смс повідомлень, суд не може взяти до уваги як доказ належного повідомлення відповідача про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом.

Отже жодного належного доказу про отримання відповідачем повідомлення про зміну процентної ставки (фіксованої або змінюваної) позивач не надав.

У абзаці 1 пункту 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо правомірності підвищення процентної ставки згідно зі ст. 1056-1 ЦК України у зв'язку з прийняттям Закону України від 12 грудня 2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку", яким передбачено, що встановлений кредитним договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений банком в односторонньому порядку, а також, що умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, суди мають виходити з того, що цей закон набрав чинності з 10 січня 2009 року.

У абзаці 3, 4 пункту 28 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року судам роз'яснено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог ст.ст. 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному ч. 6 ст. 1056-1ЦК України. При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Згідно пункту 2.1.1.5.4 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний при незгоді із змінами правил і/або тарифів, надати банку письмову заяву про розірвання договору і погасити виниклу перед банком заборгованість.

Таким чином, відповідач був позбавлений передбаченої законом гарантії отримати попередження про зміну процентної ставки за 15 днів, а також права не погодитися на зміну умов договору, і, у випадку незгоди із запропонованими змінами, зобов'язаний ініціювати розірвання договору.

Отже, умова договору про право банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною, і позивач не довів, що відповідач був повідомлений та погодився на зміну процентної ставки хоча б мовчазною згодою.

Оформлення банком інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, зокрема про реальну процентну ставку та абсолютне значення подорожчання кредиту, за матеріалами даної справи не відповідали Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженим Постановою Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року, які втратили чинність 10.06.2017 року, однак були чинними станом на 27.03.2014 року.

У правовій позиції Верховного Суду України у справі за № 6-1374 цс17 зазначено: щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на те, що позивач нарахував пеню як на грошові кошті, безпосередньо отримані і не повернені відповідачем, так і на заборгованість за відсотками, розмір якої суд вважає недоведеною, суд вважає за можливе стягнути з відповідача один з видів неустойки, заявленої до стягнення штраф у заявленому розмірі 2444,61 грн. (фіксовану і проценту складову).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, в частині стягнення з відповідача тіла кредиту у розмір 2525,53 грн. та штрафу 2444,61 грн.

В іншій частині позовні вимоги не доведені та задоволенню не підлягають.

Обов`язок відповідача сплатити отримані від банку кошти, у даному випадку тіло кредиту, передбачений ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. по справі «Руїз Торіха проти Іспанії» Суд вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, а згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки позовні вимоги задоволені частково, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ААТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 41336,80 грн., задоволено на суму 4970,14 грн.) 1762,00 грн.-сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 4970,14 грн.: 41336,80 грн.= 211,85 грн.).

Керуючись ст.ст. 12,13, 19, 76-81, 141, 258-259, 223, 264-265, 354-355ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2014 року, що виникла станом на 25.12.2017 року, у розмірі 4970 (чотири тисяч девятсот сімдесят ) грн. 17 коп., з яких: 2525 ( дві тисячі пятсот двадцять пять ) грн. 53 коп. тіло кредиту; 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); 1944 ( одна тисяча девятсот сорок чотири ) грн. 61 коп. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д код ЄДРПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 211 (двісті одинадцять ) грн. 85 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Сторони по справі :

Позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_4 «ПРИВАТБАНК», м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д .

відповідач - ОСОБА_2 , паспорт громадянина України АК 137942 виданий Довгинцівським РВ КМУ УМВС України у Дніпропетровській області 05.05.1998 року, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, вул. Водоп`янова, 1/182.

Суддя: ОСОБА_5

Повний текст рішення складено 04 09 2018 р.