Справа №243/1457/18
Провадження № 2-п/243/45/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Воронков Д.В.,

при секретарі судового засідання Лісняк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 17.04.2018 року у справі за № 243/1457/18 за позовом органу опіки та піклування Словянської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, тертя особа Словянський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Словянської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2018 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про скасування заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17.04.2018 року по справі за позовом органу опіки та піклування Словянської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, тертя особа Словянський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Словянської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що вказаним заочним рішенням його та його дружину ОСОБА_2 було позбавлено батьківських прав у відношенні їх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вважає, що вказане заочне рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Про розгляд даної справи він не був повідомленим про час та місце судового розгляду, копію позовної заяви він не отримував, а тому, був позбавлений можливості надати суду докази та заперечення. Суд в рішенні послався на ОСОБА_3 обстеження умов проживання дітей, які були складені в 2017 році (останній акт датований 23.11.2017 року), але він був позбавлений можливості надати суду докази про те, що з 2017 року до дня розгляду справи його родина провела ремонт в будинку, придбала для дітей ліжка та постільні приналежності, стіл для занять, тобто ними були створені належні умови проживання дітей.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги та вказав, що про судовий розгляд він не був повідомлений, ремонт вони з дружиною почали робити вже після того, як органи опіки забрали їх дітей, ремонт на теперішній час не закінчено, ліжка для дітей в будинку відсутні через те, що у них не має грошей оплатити їх перевезення.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 підтримала заяву, просила суд скасувати заочне рішення, надала пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_1 Вказала, що судові повістки, які приходили на їх адресу, отримувала її повнолітня донька Наталія, яка проживає разом з ними. З моменту відібрання дітей вони жодного разу дітей не відвідували.

Представник позивача по справі - органу опіки та піклування Словянської міської ради ОСОБА_4 у судовому засіданні проти скасування заочного рішення категорично заперечувала, вказавши, що навіть після набрання рішення законної сили у будинку відповідачів ні яких позитивних змін не відбувалося, а тому, акти обстеження житлових умов, на які посилався суд, на момент ухвалення заочного рішення відповідали дійсності.

Представник третьої особи Словянського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Словянської міської ради ОСОБА_5 проти скасування заочного рішення заперечувала, підтримала позицію представника органу опіки та піклування.

Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення, заслухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17.04.2018 року задоволенні позовні вимоги органу опіки та піклування Словянської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, тертя особа Словянський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Словянської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав у відношенні їх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей по ? частини з усіх їх доходів та судовий збір у сумі 352,40 грн. з кожного.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, законодавець для скасування заочного рішення суду передбачає сукупність умов, а саме, неявка в судове засідання з поважних причин та істотне значення доказів для вирішення справи.

Частинами 1-4 ст. 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обовязковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обовязковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.

Частинами 1-2 ст. 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Частина 3 вказаної статті зазначає, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Дослідженням матеріалів справи № 243/1457/18 вбачається наявність судових повідомлень від 15.03.2018 року про виклик ОСОБА_1, ОСОБА_2 до судового засідання на 22.03.2018 року (а.с. 63,64), від 27.03.2018 року про виклик останніх до судового засіданні на 17.04.2018 року ( а.с. 65). Вказані судові повідомлення містять відмітку про особисте отримання «Лимаренко»

Суд звертає увагу, що у судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що повістки отримувала її повнолітня донька Наталія, яка проживає разом з ними.

Такими чином, в силу ч. 3 ст. 130 ЦПК України, судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 були належним чином сповіщені про час та дату судових засідань, а тому, їх посилання на зворотне, як на підставу для скасування заочного рішення, судом визнаються необґрунтованими.

Суд вважає, що заявником не додано доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають мати істотне значення для правильного вирішення спору для можливості скасування заочного рішення відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_1 у заяві вказує, що при ухваленні заочного рішення суд послався на ОСОБА_3 обстеження умов проживання дітей, які були складені в 2017 році (останній акт датований 23.11.2017 року) та не звернув уваги на той факт, що родина ОСОБА_1 з 2017 року почала робити ремонт у будинку, придбала ліжка, постільну білизну, меблі для дітей.

Проте, на підтвердження таких посилань заявник не надав жодного доказу.

Крім того, як вбачається з пояснень самого заявника, ОСОБА_2, а також представників третіх осіб, навіть на момент відібрання дітей, що відбулося після набрання заочного рішення законної сили, будь-яких позитивних змін побутових умов будинку ОСОБА_2 не відбулося. Ліжка та постільна білизна для дітей у будинку відсутні по теперішній час.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, про недоведеність істотності обставин, які можуть вплинути на вирішення спору, зокрема якимось чином змінити заочне рішення суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Відповідно до ч. 3ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що заявник був повідомлений належним чином про розгляд справи, докази, які б мали істотне значення для вирішення спору суду не надано, з врахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо остаточності рішення суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, а значить заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 223, 247, 284, 285, 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 17.04.2018 року у справі за № 243/1457/18 за позовом органу опіки та піклування Словянської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, тертя особа Словянський міський центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Словянської міської ради, про позбавлення батьківських прав,- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз'яснити відповідачеві, що заочне рішення суду може бути оскаржено в загальному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дати постановлення даної ухвали.

Повний текст виготовлено 03.09.2018 року 16-30

Суддя Д.В. Воронков