Справа № 337/1703/18
Провадження № 2/337/1098/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бессарабової Т.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

02.05.2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом у якому вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.04.2014 року. Від сумісного життя мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, оскільки він працює, має постійний дохід. Крім того дитина є інвалідом, має захворювання: дитячий аутизм, у звязку з цим потребує постійного догляду. Позивачка зараз не працює, доглядає за дитиною інвалідом. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів. Також просить стягнути з відповідача витрати повязані з оплатою правничої допомоги.

25.05.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення(викликом) сторін.

12.11.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов у якому вказано, що позовні вимоги визнає частково. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини, він не має жодних заперечень. Він надає посильну фінансову допомогу ОСОБА_4 на утримання сина, який мешкає разом із нею, і буде її надавати. Щодо позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її особисте утримання, він категорично заперечує. Вказує, що позивачка не надала суду оригінал медичного документу, яким встановлена інвалідність дитини. В жодному документі не зазначено про те, що разом із дитиною потрібна залишатись саме позивачка. У дитини є живі дід та дві бабусі, всі вони пенсіонери. Його мати та батько, які є пенсіонерами, і не працюють, мають змогу та бажання, у разі необхідності, не тільки доглядати свого онука, який є їм кровним родичем, але й приймати активну участь у його вихованні та лікуванні. Разом із цим, сама відповідачка вже на протязі з січня 2017 року по теперішній час не надає можливості йому, та бабі і діду ОСОБА_5, навіть бачитись з останнім на самоті. ОСОБА_4 спекулює хворим сином, відверто не бажаючи працювати. Також вказав, що не працює, має тимчасовий, непостійний заробіток, якого ледь хватає для особистого проживання, не має фінансової можливості утримувати позивачку. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог до щодо стягнення аліментів на особисте утримання позивачки.

21.11.2018 року до суду надійшла відповідь на відзив у якій, окрім іншого, вказано, що дитина має діагноз «дитячій аутизм», та у звязку з захворюванням дитині встановлена інвалідність з дитинства. У звязку з захворюванням дитини позивачка перебуває у відпустці без збереження заробітної плати. Враховуючи діагноз та стан дитини, син був направлений та зарахований до відділення реабілітації дітей з інвалідністю Хортицького району для проходження курсу реабілітації, який відвідує. Крім того, дитина відвідує позашкільний навчальний заклад «Центр естетичного виховання Хортицького району», та Центр ранньої соціальної реабілітації при Хортицькій національній академії м.Запоріжжя. Оскільки позивачка не працює, то потребує утримання. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у позові та відповіді на відзив. Також пояснила, що позивачка отримує пенсію по догляду за дитиною інвалідом у розмірі 1760 грн., мешкає із своїми батьками і дитиною.

У судовому засіданні відповідач з позовом згоден частково, не має заперечень проти стягнення аліментів на утримання дитини, але категорично не згоден з позовними вимогами щодо утримання позивачки. Також пояснив, що надавав матеріальну допомогу, придбавав продукти харчування, одежу для дитини, які передавав позивачці. У період з березня по травень кожен місяць перераховував позивачці грошові кошти у розмірі більше 1000 грн. щомісяця. Його батьки мають можливість і бажання здійснювати догляд за дитиною.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24.04.2014 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №210.

Від шлюбу мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач ОСОБА_2

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З огляду на позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, і такий розмір аліментів на дитину забезпечить можливість подальшого утримання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача.

Відповідно до ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову, в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки.

Згідно з ст.88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 зареєстрована і проживає разом із неповнолітнім ОСОБА_5, являється його законним представником.

Неповнолітньому ОСОБА_5, як інваліду з дитинства, призначена державна соціальна допомога до 2038 року у розмірі 1762 грн.

Відповідно до рішення № 256 від 13.03.2018 року, ОСОБА_5 зараховано на реабілітацію до реабілітаційної установи: відділення соціальної реабілітації дітей з інвалідністю Хортицького району Запорізького територіального центру соціального обслуговування.

З вересня 2017 року неповнолітній ОСОБА_5 проходить курс реабілітації за планом рекомендованим лікарем неврологом у Центрі ранньої соціальної реабілітації при Хортицькій національній академії м.Запоріжжя. Також навчається у гуртку соціально реабілітаційного напрямку «Іверія» позашкільного навчального закладу «Центр естетичного виховання Хортицького району».

Відповідно до довідки №635 від 25.07.2018 року ОСОБА_5 з 01.03.2018 року має статус «дитина інвалід».

Згідно до витягу із наказу № 442-к від 27.07.2018 року, ОСОБА_4 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною яка потребує домашнього догляду.

Враховуючи матеріальне становище позивачки, стан здоровя дитини, яка є дитиною інвалідом, стан її здоров'я вимагає постійного медичного догляду, реабілітаційних заходів, які носять безперервний характер, матеріальне становище відповідача, суд доходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання матері дитини, який необхідно визначити на рівні, який й би міг частково задовольнити потреби на утримання дитини, та її лікування, в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, протягом всього часу проживання позивачки з дитиною з інвалідністю, та опікування нею.

Що стосується витрат позивачки на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до договорів від 02.05.2018 року, від 22.10.2018 року про надання правничої допомоги, актів прийому-передачі наданих послуг від 02.05.2018 року, 19.11.2018 року, квитанцій до прибуткового касового ордеру №18-2018 від 02.05.2018 року та 19.11.2018 року, розрахунками, позивачкою понесено витрати на правову допомогу в розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачка по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 89, 133, 137, 141, 206, 229, 263, 264, 274, 354, 430 ЦПК України, ст. 88, 141, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, м. Запоріжжя вул. Незалежної України, б. 13, кв. 33) на користь ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_2, м. Запоріжжя вул. Лахтінська, б. 9Б, кв. 67) аліменти на утримання не повнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.05.2018 року і до досягнення дитиною повноліття до 29.01.2033 року.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, м. Запоріжжя вул. Незалежної України, б. 13, кв. 33) на користь ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_2, м. Запоріжжя вул. Лахтінська, б. 9Б, кв. 67) аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку(доходу) щомісяця починаючи з 02.05.2018 року і протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю, та опікування нею.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, м. Запоріжжя вул. Незалежної України, б. 13, кв. 33) на користь ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_2, м. Запоріжжя вул. Лахтінська, б. 9Б, кв. 67) витрати на правничу допомогу у розмірі 487(чотириста вісімдесят сім) грн. 50 коп.

В інший частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, м. Запоріжжя вул. Незалежної України, б. 13, кв. 33) на користь держави судовий збір у розмірі 704(сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 03.12.2018 року.

Суддя: