Справа № 539/1725/18
Пр.№2/539/808/2018
РІШЕННЯ
заочне
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2018 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді Гудкова С.В.,
з участю секретаря судового засідання Яценко Л.І.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -
ВСТАНОВИВ:
04 червня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
Свій позов мотивувала тим, що вона згідно договору позики надала відповідачці ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 1 000 доларів США із яких 200 ОСОБА_3 повернула 19.02.2015 року. Станом на 04.06.2018 року борг відповідачки перед нею складає 800доларів США, що станом на 04.06.2018 року по курсу НБУ становить 20 891 грн. 12 коп., та який відповідачка зобов'язалася повернути до 20 листопада 2015 року.
Відповідачка ОСОБА_3 свої зобов'язання, щодо повернення коштів не виконала, і на неодноразові звернення про повернення коштів ніяким чином не відреагувала, що змусило її звернутись до суду.
Позивачка ОСОБА_2 прохає суд стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на її користь суму боргу в розмірі 20 891 грн. 12 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн.80 коп.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримав прохав його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, на поштові повідомлення про отримання судової повістки не відреагувала, проігнорувавши виклик до суду.
Згідно повідомлення виконавчого комітету Засульської сільської ради від 18 червня 2018 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
04 вересня 2018 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, оскільки вважає що маються підстави для проведення заочного розгляду справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 в письмовій формі укладено договір позики, згідно якого позивач надала у борг відповідачеві кошти в сумі 1000 доларів США, строком до 20 листопада 2015 року. Станом на 04.06.2018 року борг відповідачки ОСОБА_3 перед позивачкою ОСОБА_2 становить 800 доларів США, що по курсу НБУ становить 20 891 грн. 12 коп., та який відповідачка зобов'язалася повернути до 20 листопада 2015 року. (а.с.4,5).
За нормами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини другої статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов'язанням її повернення), так і дати її отримання.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 02 липня 2014 року при розгляді цивільної справи №6-79цс14, - відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Із змісту ст. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк на в порядку встановленому договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачені наслідки порушення договору позичальником.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).
Отримавши кошти в борг, позичальник ОСОБА_3 свої зобов'язання не виконала, оскільки в обумовлений у договорі строк кошти, взяті у борг позивачу не повернула.
Статтею 526 ЦК України передбачено обов'язковість виконання зобов'язання належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
На неодноразові вимоги позивача, щодо досудового врегулювання спору, відповідачем відредаговано не було, тобто оплата заборгованості не проведена, тому кошти за договором позики слід стягнути у примусовому порядку з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п.1ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Позивачем ОСОБА_2 при подачі до суду матеріалів позову було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1), таким чином з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 - 704 грн. 80 коп. судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 259,263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 610, 612,625, 626, 1046-1050 ЦК України, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, (зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_2 (зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_4) - 20 891 гривню 12 коп. боргу та 704 грн. 80 коп. судового збору, а всього - 21 595 гривень 92 коп. ( двадцять одну тисячу п'ятсот дев'яносто п'ять гривень дев'яносто дві копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 04 вересня 2018 року.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_4