КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/1257/16-ц

20 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Катющенко В.П., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

20 січня 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 27 лютого 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 406-003/06Р, за умовами якого банк надав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 50 000,00 доларів США, зі сплатою 14% річних.

З метою забезпечення належного виконання зобов'язання та захисту майнових інтересів позивача, як кредитодавця, на випадок порушення зобов'язання ОСОБА_4, як позичальником, 01 березня 2006 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 406-003/06Р, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальником за кредитним договором.

Вказував на те, що станом на 24 червня 2015 року ОСОБА_4 неналежним чином виконуються зобов'язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 48 487,72 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом - 23 235,00 доларів США, заборгованість за процентами - 11 487,18 доларів США, неустойка (пеня) за кредитом - 7 965,42 доларів США, неустойка (пеня) за процентами - 5 800,12 доларів США.

У зв'язку із неналежним виконанням умов договору та виникненням заборгованості за кредитним договором 14 серпня 2015 року відповідачам було направлено вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, яка утворилась станом на 03 липня 2015 року, проте такі вимоги відповідачами не виконані

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, як позичальник, а ОСОБА_2 не виконує свої зобов'язання за договором поруки, як поручитель, у зв'язку з чим наявна заборгованість за кредитом, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 406-003/06Р від 27 лютого 2006 року у розмірі 48 002,23 доларів США, яка складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 23 235,00 доларів США, заборгованості за процентами у розмірі 11 487,18 доларів США, неустойки (пені) за кредитом у розмірі 7 965,42 доларів США, неустойки (пені) за процентами у розмірі 5 314,63 доларів США, та стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 129,06 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 406-003/06Р від 27 лютого 2006 року у розмірі 48 002,23 доларів США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» судовий збір у розмірі 7 564,53 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року скасувати, ухвалити нове судове рішення яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Зазначав, що поза увагою суду залишилася та обставина, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення основної заборгованості та непогашених відсотків частково поза межами строку загальної позовної давності, встановленої ст. 257 ЦК України, а з вимогою про стягнення пені частково після спливу спеціальної позовної давності, встановленої ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Вказував на те, що оскільки позивач повинен був дізнатися про порушення свого права з моменту неотримання чергового платежу, а саме 10 березня 2012 року, а позов банк пред'явив до суду 20 січня 2016 року, то з урахуванням положень ст. ст. 257, 258 ЦК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає прострочена заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за період з 20 січня 2013 року по 20 січня 2016 року, а заборгованість по пені за період з 20 січня 2015 року по 20 січня 2016 року. З урахуванням зазначеного вважав, що підлягає стягненню прострочена заборгованість по кредиту за період з 20 січня 2013 року по 03 липня 2015 року (в межах заявлених позовних вимог) в сумі 11 125,48 доларів США, заборгованість по відсоткам за період з 20 січня 2013 року по 03 липня 2015 року (в межах заявлених позовних вимог) в сумі 8 626,01 доларів США, сума дострокового стягнення кредиту в розмірі 7 931,00 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 20 січня 2015 року по 03 липня 2015 року в сумі 1 961,96 грн., та пеня за несвоєчасне погашення процентів за період з 20 січня 2015 року по 03 липня 2015 року в сумі 1 469,38 доларів США.

Також зазначав, що задовольняючи вимогу позивача про стягнення пені в розмірі, який в декілька разів перевищує розмір заборгованості, суд першої інстанції не врахував вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, якою передбачено право суду зменшити розмір неустойки за умови, якщо її розмір значно перевищує розмір збитків, та правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14.

Указом Президента України від 29 грудня 2018 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті «Голос України» № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду.

В судове засідання ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» відповідач ОСОБА_4 не з&q?аз;явилмись, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 лютого 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 406-003/06Р, відповідно до умов якого банк надав позичальникові ОСОБА_4 кредит в іноземній валюті на загальну суму 50 000 доларів США для споживчих цілей, строком до 27 лютого 2017 року, зі сплатою 14% річних.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором, 01 березня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 406-003/06Р, за умовами якого поручитель у порядку та на умовах, передбачених даним договором зобов'язався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань позичальника ОСОБА_4 за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 27 лютого 2017 року у розмірі 50 000 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

Позичальником ОСОБА_4 були порушені умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 24 червня 2015 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 406-003/06Р від 27 лютого 2006 року становить 48 487,72 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом - 23 235,00 доларів США, заборгованість за процентами - 11 487,18 доларів США, неустойка (пеня) за кредитом - 7 965,42 доларів США, неустойка (пеня) за процентами - 5 800,12 доларів США.

14 серпня 2015 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про погашення заборгованості, в той же час, дані вимоги були залишені без уваги відповідачів та заборгованість за кредитним договором погашена не була.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк», стягуючи солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 406-003/06Р від 27 лютого 2006 року у розмірі 48 002,23 доларів США; стягуючи солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» судовий збір у розмірі 7 564,53 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позичальник порушив умови кредитного договору в частині сплати кредиту та процентів за користування кредитом, доказів на спростування вимог позивача відповідачами не надано, поручитель солідарно з боржником відповідає за виконання зобов&qust;язань за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів в повній мірі погодитися не може, оскільки він не в повній мірі відповідає дослідженим судом доказам та вимогам закону, з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 379 доларів США щомісяця до 10 числа наступного місяця.

Пунктом 4.2. кредитного договору встановлено, що відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місця) у строк до 10 числа місяця наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент повернення кредиту, зазначений у п. 1.2. даного договору.

Кредит надається позичальникові строком з 27 лютого 2006 року до 27 лютого 2017 року зі сплатою 14 відсотків річних (п. 1.2 кредитного договору)

Відповідач ОСОБА_4 свої обов'язки за кредитним договором належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості по кредитному договору.

З наданого Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс-Банк» розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 03 липня 2015 року заборгованість ОСОБА_4 за кредитним договором від 27 лютого 2006 року становить 48 487,72 доларів США, а саме: заборгованість по кредиту - 23 235,00 доларів США, заборгованість по відсоткам - 11 487,18 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 7 965,42 доларів США, пеня за своєчасне погашення відсотків - 5 800,12 доларів США.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до умов п. 1.1 договору поруки, поручитель, у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 406-003/06Р від 27 лютого 2006 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені) вчасно та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 27 лютого 2017 року у розмірі 50 000 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

Договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до 27 лютого 2020 року (п. 4.1 договору поруки).

Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель зобов'язується у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором виконати за нього зобов'язання перед кредитором на умовах, у порядку та у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1. даного договору, зі змінами і доповненнями до нього.

Оскільки факт не виконання відповідачем ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором достовірно встановлений, та враховуючи, що ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з боржником за невиконання зобов'язань за договором кредиту, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції про стягнення заборгованості з відповідачів за період з 01 березня 2006 року по 03липня 2015 року у загальному розмірі 48 487,72 доларів США і доводи апеляційної скарги про неправильність висновку суду в цій частині є обгрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції 20 травня 2016 року було ухвалене заочне рішення у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором року.

30 травня 2018 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 20 травня 2016 року, в якій зазначав, що неповідомлення відповідача у встановленому законом порядку про розгляд справи, позбавило його права надати суду свої пояснення та докази, які мають істотне значення для вирішення справи, права подати до суду заперечення проти позову про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, та можливості подати заяву про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

Увалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року залишено без задоволення.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.

Такі висновки суду викладені в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року № 14-59цс18.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не був належно повідомлений судом першої інстанції про час та місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, та враховуючи що ухвалою суду першої інстанції від 08 серпня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року залишено без задоволення, з метою створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року № 14-59цс18, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про застосування строку позовної давності є обґрунтованими.

За змістом ст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п'ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно умов кредитного договору від 27 лютого 2006 року ОСОБА_4 зобов'язувалася повернути одержані кредитні кошти не пізніше 27 лютого 2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості останній платіж по сплаті відсотків ОСОБА_4 здійснила 03 жовтня 2013 року, а по кредиту - 03 лютого 2012 року. В подальшому відповідачка припинила виконувати свої зобов'язання за кредитнимдоговором.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості 20 січня 2016 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи положення статті 257 ЦК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в межах трирічного строку позовної давності.

Так, заборгованість по кредиту підлягає стягненню за період з 20 січня 2013 року по 03 липня 2015 року (в межах позовних вимог) та становить 10 991,00 доларів США (379 (щомісячний платіж) * 29 (кількість платежів за вказаний період) = 10 991,00 доларів США), заборгованість по процентам підлягає стягненню за період з 20 січня 2013 року по 03 липня 2015 року та становить 8 129,92 доларів США (11 487,18 ( сума заборгованості по відсоткам станом на 03.07.2015 року) - 3264,26 (сума заборгованості по відсоткам станом на 01.02.2013 року) = 8 129,92 доларів США).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою.

Відповідно до п. 9.1 кредитного договору за порушення термінів погашення заборгованості за кредитним договором або внесення відсотків за користування коштами позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п. 1.2. кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України встановлює, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором, вбачається, що позивачем нараховано пеню за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та внесення відсотків за користування коштами за період з 01 березня 2006 року по 03 липня 2015 року.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 20 січня 2015 року по 03 липня 2015 року у розмірі 2 183,00 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення відсотків за період з 20 січня 2015 року по 03 липня 2015 року у розмірі 1 634,53 доларів США ( в межах заявлених позовних вимог).

Отже, з урахуванням вищезазначених норм ЦК України, солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає заборгованість по кредиту у розмірі 10 991,00 доларів США, заборгованість по процентам у розмірі 8 129,92 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 2 183,00 доларів США та пеня за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1 634,53 доларів США.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині не застосування судом першої інстанції ст. 551 ЦК України, колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом.

Частина 3 статті 551 ЦК України надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через не співмірність з розміром основного зобов'язання.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

З встановлених обставин справи та досліджених доказів вбачається, що на момент розгляду справи судом першої інстанції, заборгованість відповідача за кредитним договором становила 34 722,18 доларів США, а пеня становила 13 765,42 доларів США, що не перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом, а тому у суду були відсутні підстави для застосування ч.3 ст. 551 ЦК України.

З урахуванням застосування судом апеляційної інстанції загальної позовної давності до вимог про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом та спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення пені, заборгованість, що підлягає стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача станом на 03 липня 2015 року складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 10 991,00 доларів США, заборгованість по процентам у розмірі 8 129,92 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 2 183,00 доларів США та пеня за несвоєчасне погашення відсотків у розмірі 1 634,53 доларів США, а тому підстав для застосування положень ст. 551 ЦК України до вказаної заборгованості колегія суддів також не вбачає.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 та скасування рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованості по кредиту за період з 20 січня 2013 року по 03 липня 2015 року у розмірі 10 991,00 доларів США, заборгованість по процентам за період з 20 січня 2013 по 03 липня 2015 року у розмірі 8 129,92 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту за період з 20 січня 2015 року по 20 січня 2016 року у розмірі 2 183,00 доларів США, та пені за несвоєчасне погашення відсотків за період з 20 січня 2015 року по 20 січня 2016 року у розмірі 1 634,53 доларів США.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

В ході розгляду даної справи Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Правекс-Банк» було понесено судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 15 129,06 грн.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» задоволено частково на загальну суму 22 938,45 доларів США, що за курсом НБУ - 569 814,04 грн., та становить 48% від суми заявлених вимог.

Враховуючи зазначене, з урахуванням розміру задоволених вимог позивача з відповідачів підлягає стягненню на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 630,98 грн. з кожного (15129,06 *48% : 2).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року було відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору у розмірі 22 693,59 грн. за подання апеляційної скарги на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року, до ухвалення Київським апеляційним судом судового рішення у даній справі.

Апеляційну скаргу задоволено частково, а тому з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 10 892,93 грн. за подання апеляційної скарги на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року, а з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 5 228,61 грн. (10 892,93 * 48%).

Керуючись ст.ст. 253, 256, 257, 258, 261, 526, 530, 549, 554, 551, 611,610, 1054 ЦК України, ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» () заборгованість по кредиту за період з 20 січня 2013 року по 03 липня 2015 року у розмірі 10 991,00 доларів США, заборгованість по процентам за період з 20 січня 2013 по 03 липня 2015 року у розмірі 8 129,92 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту за період з 20 січня 2015 року по 20 січня 2016 року у розмірі 2 183,00 доларів США, та пеню за несвоєчасне погашення відсотків за період з 20 січня 2015 року по 20 січня 2016 року у розмірі 1 634,53 доларів США.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 630,98 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» () судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 630,98 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» () на користь держави судовий збір у розмірі 5 228,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 10 892,93 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 грудня 2018 року.

Головуючий: Судді: