Справа №345/5103/18
Провадження № 2/345/2071/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним.

Відповідач є батьком позивачки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 Шлюб між батьками позивачки розірвано 26.07.2000 року. На даний час дочка ОСОБА_3 є повнолітньою, проте з 01.09.2016 року є студенткою денної форми навчання Тернопільського національного педагогічного університету ім..ОСОБА_4. Термін закінчення навчання до 30.06.2020р.

ОСОБА_5 навчається на 3 курсі, історичного факультету, денної (державної) форми навчання, у звязку із чим позивачка потребує матеріальної допомоги. Кошти потрібні для оплати проживання, проїзду, харчування, купівлю матеріалів для навчання. Мати позивачки працює у салоні «Лана» на посаді кравця , отримує мінливі доходи, яких не вистачає навіть на часткову проплату тих витрат, які необхідні для навчання дочки.

Відповідач матеріальну допомогу може надавати, так як є здоровою, працездатною особою, працює за межами України і одержує значно більші доходи, ніж мати позивачки. Тому позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 3000,00 грн., щомісячно, до закінчення нею навчання до 30.06.2020 року, а також стягнути з відповідача на її користь витрати за надання правничої допомоги в розмірі 700,00 грн.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов (а.с.20), згідно якого позов визнає частково у розмірі 2000,00 грн. щомісяця. Також зазначив, що він являється учасником бойових дій АТО, тому просить звільнити його від сплати судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання історичного факультету Тернопільського національного педагогічного університету ім..ОСОБА_4. Строк навчання з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с.3,7).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином ( ч.2 ст. 200 СК України).

Відповідач визнав, що працює за кордоном та має мінливі доходи. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, яка навчається в Україні.

При цьому суд враховує визнання позову відповідача у розмірі 2000,00 грн., а також його стан здоровя (а.с.22-23).

Суд також бере до уваги, що дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, молода, здорова особа і зобовязана на власний розсуд піклуватись про своє утримання та матеріальне забезпечення.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000,00 грн. є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи матеріальне становище сторін та обставини, визначені в ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4,5 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

За вищевикладених обставин, враховуючи клопотання відповідача про звільнення його від сплати витрат на правничу допомогу, оскільки він являється учасником бойових дій в зоні АТО, а також ціну позову, обсяг наданих адвокатом послуг, малозначність справи та її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, суд приходить до висновку про необхідність звільнення відповідача від сплати витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 75, 80, 84, 180-182,184, 199, 200 СК України, ст.ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою м.Калуш, площа Героїв, 1/9 Івано-Франківської області, непрацюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 28.11.2018 року до закінчення навчання 30.06.2020 року, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

СУДДЯ: