Провадження № 2-о/201/208/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2018р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді- Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Сидоренко І.С.

за участю заявниці - ОСОБА_1

за участю представника заявниці - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Пилипенко Наталія Миколаївна, Сільськогосподарське акціонерно-пайове товариство закритого типу «Україна») про встановлення факту сумісного проживання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 27.09.2018р. звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту сумісного проживання зі своєю матір'ю ОСОБА_4 у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, з 15.09.2002р. по день смерті останньої 02.09.2009р.

В обґрунтування заявлених вимог з урахуванням їх уточнення від 19.10.2018р. (а.с. № 18-20), посилалася на те, що її мати ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_2, належній доньці заявниці ОСОБА_5 на праві власності. Цей будинок знаходиться поруч з тим, в якому проживає заявниця. Мати мешкала за цією адресою до 15.08.2002р.

У серпні 2002р. мати зламала ногу, пересуватися самостійно не могла, потребувала постійного догляду, у неї загострилися хронічні хвороби, тому заявниця забрала її до себе. Таким чином, з серпня 2002р. мати стала проживати разом із заявницею у квартирі останньої - АДРЕСА_1 разом з нею і її чоловіком однією сім'єю, а донька ОСОБА_5 переїхала у свою квартиру, де раніше проживала бабуся. За новим місцем проживання матір відвідували лікарі, родичі, друзі; вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_1. мати померла.

Нещодавно заявниця дізналася про те, що за життя її мати отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2,62 га, як член САПТЗТ «Україна» Кролевецького району Сумської області.

З метою оформлення спадщини, заявниця звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Пилипенко Н.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою нотаріуса від 04.09.2018р. їй було відмовлено у зв'язку із пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців немає. Тому звернулася до суду із цією заявою задля того, щоб оформити спадщину як особа, яка проживала зі спадкодавицею однією сім'єю і таким чином прийняла спадщину згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат ОСОБА_2 (діє за ордером від 05.11.2018р. - а.с. № 65) вимоги заяви підтримали, просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи - приватного нотаріуса ДМНО Пилипенко Н.М. в судове засідання не з'явилась, про дату судового засідання 23.11.2018р. була повідомлена належним чином (а.с. № 68). 13.11.2018р. до суду направила поштою заяву про можливість розгляду справи за її відсутності (а.с. № 27). Разом з цією заявою скерувала матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с. № 28-61).

Представник заінтересованої особи - Сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Україна» в судове засідання 23.11.2018р. також не з'явився, про дату судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. № 68). Заяв про розгляд справи за відсутності їх представника або про відкладення розгляду справи суду не направив.

До суду надійшов лист секретаря Мутинської сільської ради Кролевецького району Сумської області ОСОБА_6 від 09.11.2018р. № 02-11/419, на території якої знаходиться земельна ділянка, яка належала померлій ОСОБА_4 В цьому листі зазначено, що заперечень проти позову сільська рада немає, просить справу розглянути за відсутністю їх представника (а.с. № 63).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 223 ЦПК України розглянути справу за відсутності представників заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 247 ЦПК України при розгляді справі 23.11.2018р. здійснювалось повне фіксування процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши заявницю та її представника, допитавши свідків, вивчивши матеріали спадкової справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1), народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджено свідоцтвом про її народження, актовий запис №58 від 07.10.1946р. (а.с. № 5). У цьому свідоцтві у графі «матір» записана ОСОБА_4.

21.03.1969р. заявниця одружилася з ОСОБА_8, і обрала його прізвище «ОСОБА_1» (свідоцтво про шлюб, актовий запис № 660 від 22.03.1969р. - а.с. № 6).

Мати заявниці - ОСОБА_4 проживала і була зареєстрована у квартирі будинку, що розташований на тій же вулиці, де проживає заявниця, а саме: АДРЕСА_2.

У цій квартирі мати ОСОБА_4 проживала до 15.08.2002р., що підтверджується довідкою ЖБК №185 «СОЮЗ» №36 від 20.09.2018р. (а.с. № 11).

Як зазначає заявниця, квартира належить її доньці ОСОБА_5 (а.с. № 6).

У серпні 2002р. ОСОБА_4 зламала ногу, пересуватися самостійно вона не могла, потребувала постійного догляду, у неї загострилися інші хронічні хвороби, тому заявниця забрала її до себе. Ці обставини підтвердила допитана в якості свідка - ОСОБА_5 (донька заявниці та онука померлої) та сусіди заявниці та померлої ОСОБА_9 та ОСОБА_10

З серпня 2002р. ОСОБА_4 проживала разом із заявницею у квартирі останньої (АДРЕСА_1) з нею і її чоловіком однією сім'єю, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

На підтвердження цих обставин заявниця надала декілька фото, на яких зображена вона з матір'ю у кімнаті, яку займала мати у її квартирі (а.с. № 22).

Цей факт підтверджується також Актом КП «Жилсервіс» від 18.10.2018р., складеними у присутності свідків, які у вказаний період часу мешкали у будинку, де проживала заявниця з матір'ю (а.с. № 21).

Означені обставини також підтвердили допитані у судовому засіданні 23.11.2018р. свідки - сусіди заявниці та померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_9, ОСОБА_10, а також онука померлої - ОСОБА_5 (а.с. № 69-74).

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис № 6309 від 05.09.2009р., зроблений відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. № 8).

Таким чином, матеріалами справи і показаннями свідків підтверджено, що у період з 15 вересня 2002р. по ІНФОРМАЦІЯ_1., заявниця ОСОБА_1, постійно проживала зі своєю матір'ю ОСОБА_4 у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1

За життя мати заявниці отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) на земельну ділянку розміром 2,62 умовних кадастрових гектарів.

Земельна ділянка належить САПТЗТ «Україна» Кролевецького району Сумської області, що підтверджено Сертифікатом на право на земельну ділянку (пай) НОМЕР_1, виданим Кролевецькою районною державною адміністрацією 23.03.1996р., зареєстрованим 23.03.2018р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) за № 463 (а.с. № 12).

З метою оформлення спадщини, заявниця звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Пилипенко Н.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але постановою приватного нотаріуса від 04.09.2018р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. № 61).

Як вбачається із надісланої приватним нотаріусом ДМНО Пилипенко Н.М. копії спадкової справи № 10/2018, заведеної після смерті ОСОБА_4 (а.с. № 28 - 62), заявниця є єдиним спадкоємцем померлої, інших спадкоємців немає.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Саме такі відносини були у ОСОБА_1 з її матір'ю протягом останніх років її життя. Заявниця змушена звернутися до суду з вказаною заявою в зв'язку з тим, що вона не зверталася до нотаріуса протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини, не була зареєстрована разом з матір'ю за однією адресою на час відкриття спадщини після її смерті.

Встановлення факту постійного проживання заявниці однією сім'єю разом з померлою матір'ю має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її права на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Підводячи підсумок викладеному вище, суд вважає, що слід встановити факт сумісного проживання заявниці зі своєю матір'ю ОСОБА_4 з 15 вересня 2002р. до ІНФОРМАЦІЯ_1. у АДРЕСА_1

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення у справах про встановлення юридичних фактів, розподіл судових витрат не застосовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 223, ч.1 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересовані особи - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Пилипенко Наталія Миколаївна, Сільськогосподарське акціонерно-пайове товариство закритого типу «Україна») про встановлення факту сумісного проживання - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 зі своєю матір'ю ОСОБА_4 з 15 вересня 2002р. до ІНФОРМАЦІЯ_1. у АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.