З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
спр. № 336/6917/18
пр. № 2/336/3433/18
м. Запоріжжя 19 грудня 2018 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу № 295 «Прогрес-4» про визнання права власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування за заповітом,
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2
Вищевказана справа була призначена до судового розгляду, проте у судове засідання сторони не явилися. При цьому позивач просив розглядати справу без його участі.
Відповідач про причини своєї неявки не повідомив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, рішенням загальних зборів членів ЖБК від 03.10.1984 року батьку позивача ОСОБА_3 на сім*ю із двох осіб -ОСОБА_3 та його дружини ОСОБА_2 в ЖБК № 295 «Прогрес-4» була виділена двокімнатна кооперативна квартира АДРЕСА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3
Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів від 23.03.1989 року затверджено рішення загальних зборів членів ЖБК про прийняття в члени ЖБК -295 ОСОБА_2 та закріплено за нею зазначеної двокімнатної квартири, з передачею їй пая у сумі 8790,7 руб., у зв'язку зі смертю чоловіка ОСОБА_3

Вартість квартири матір'ю позивача виплачена повністю 16.02.1988 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить і зазначена двокімнатна квартира.

На випадок смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, вказаний заповіт посвідчений нотаріусом П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори.

Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, 22.11.2000 року звернувся до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Було заведено спадкову справу.

31.05.2016 року позивач звернувся до П'ятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено, оскільки відповідно до відповіді ТОВ «ЗМБТІ» в матеріалах справи відсутні документи про право власності.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність» в ред. від 28.02.1995 року, що діяв на момент спірних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ч.1 ЦК України).

При цьому ст. 1218 ЦК України вказує на те, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Перелічені обставини достовірні підтвердженні наданими суду доказами, а саме рішенням виконавчого комітету від 23.03.1989 року, довідкою про виплату паю, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, свідоцтвами про смерть, свідоцтвом про народження, корінцем ордеру, копією спадкової справи з якої вбачається, що інших спадкоємців окрім позивача не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16 Закону України «Про власність» в ред. від 28.02.1995 року, ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 258, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2; номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до Житлово-будівельного кооперативу № 295 «Прогрес-4» (місце знаходження: вул.. Полякова, 25, м. Запоріжжя; код ЄДРПОУ-20509390) про визнання права власності на кооперативну квартиру в порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін