Справа № 462/3920/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого-судді Ліуша А.І.,

з участю секретаря Трипалюк А.Б.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4 про демонтаж самочинного будівництва,-

В С Т А Н О В И В:

представник третьої особи звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження з підстав того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Заяву мотивує тим, що згідно ст. 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законом. Відповідно до п. 4.57 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому від 01 листопада 2016 року № 977, до компетенції районної адміністрації належать, зокрема, повноваження щодо фактів самочинного будівництва. У справі, яка перебуває у провадженні Залізничного районного суду міста Львова, Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до суду із позовом, у якому просить зобовязати відповідача демонтувати самочинно встановлений балкон на швелерах розміром 1,10 х 5, 20 до квартири № 101 у будинку № 52 на вулиці Низинній та привести планування квартири до попереднього стану, посилаючись на положення про порядок регулювання питань самочинного будівництва у місті Львові, затвердженого рішенням ЛМР від 09 вересня 2011 року № 835. Отже спірні правовідносини у зазначеній справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обовязковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного субєкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин.

Представник позивача у судовому засідання при вирішенні заяви поклалась на розсуд суду.

Представник третьої особи заяву у судовому засіданні підтримав, просить таку задодольнити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України (у редакції Закону № 2147-VIII) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність стороною у справі суб'єкта владних повноважень та виконання ним у спірних відносинах управлінських функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України від 20 травня 1999 року № 687 ХІV «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Частиною 3 ст. 6 Закону № 3038-VI визначені органи архітектурно-будівельного контролю, до яких належать, зокрема, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Згідно з підп. 1 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України від 21 травня 1997 року№ 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, а саме: надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради є суб'єктом владних повноважень, оскільки здійснює делеговані повноваження, а тому юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за участю виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад, які виникають під час виконання повноважень у сфері державного архітектурно-будівельного контролю.

Отже, суд вважає, що спори, які виникають за участю суб'єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими.

Відповідно до ст. 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно, або заінтересованої особи, що не пов'язані з правом власності на ці будівлі, зокрема, про визнання права на матеріали, одержані при їх знесенні, підлягають розгляду судами на загальних підставах.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що спір, який є предметом даного розгляду, не пов'язаний з вирішенням питання щодо речового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб'єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом приведення до первинного стану житлового будинку, а тому справа за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4 про демонтаж самочинного будівництва належить до компетенції адміністративних судів.

Керуючись ст. 19 КАС України, ст. 376 ЦК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4 про демонтаж самочинного будівництва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5

Копія вірна.

Суддя А. І. Ліуш