Провадження № 2/679/486/2018
Справа № 679/1226/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2018 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
судді Гавриленко О.М.,
секретар судового засідання Василюк Л.С.,
номер справи 670/1226/18,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПАТ «СК «УСГ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі ТДВ «СТ «Домінанта») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Однак, ТДВ «СТ «Домінанта» виплати на вказану претензію здійснено не було і на даний час останнє вилучено зі списку СК - членів МТСБУ через заборгованість до фондів останнього.
02 жовтня 2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що його цивільна відповідальність на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТДВ «СТ «Домінанта», з яким він уклав договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК 2571702, тому вважає, що позивач має право та може звернутись з регресним позовом до ТДВ «СТ «Домінанта» для відшкодування заподіяних для нього збитків, яка не перебуває в процесі припинення.
Водночас вказує на те, що ним не було порушено жодного з підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що на його переконання, виключає право позивача на регресну вимогу до нього.
19 жовтня 2018 року представник позивача подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказано на неправильне встановлення відповідачем характеру спірних правовідносин та неправильне правове регулювання, яке останнім обрано. Вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами, не може бути застосований Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки такі є суброгацією і до них застосовуються правила ст. 993 ЦК України.
З приводу застрахованої цивільно-правової відповідальності відповідача зазначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову, заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності
Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 03 жовтня 2018 року було задоволено клопотання представника позивача про проведення судових засідань у даній справі в режимі відеоконференції.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.
В судове засідання представник позивач ОСОБА_5 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому також зазначила, що підтримує заявлений позов.
Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та просив справу розглянути у його відсутності, про що надав суду відповідну заяву.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав.
Встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що в позові слід відмовити повністю зважаючи на таке.
Постановою Подільського районного суду м. Києва по справі №758/7053/17 від 16 червня 2017 року була встановлена винність водія ОСОБА_2 у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (арк. спр. 11).
Позивач, виплативши потерпілій стороні на основі договору добровільного страхування страхове відшкодування, обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом звернення вимоги про відшкодування шкоди внаслідок ДТП безпосередньо до винної особи, в звязку з чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Таким чином, спірні правовідносини щодо відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про страхування».
Стаття 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Законуреалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач зазначив, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як водія транспортного засобу «Chevrolet Laccetti», державний номерний знак НОМЕР_1, застрахована ТДВ «СТ «Домінанта», проте, він обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом звернення вимоги безпосередньо до особи, що завдала шкоди.
Доказів того, що ТДВ «СТ «Домінанта» отримало претензію про відшкодування шкоди, яка була направлена на адресу останнього позивачем 27 липня 2018 року, матеріали справи не містять, як не містять про отримання позивачем відмови ТДВ «СТ «Домінанта» у виплаті страхового відшкодування.
Доводи позивача про вилучення ТДВ «СТ «Домінанта» зі сприску СК членів МТСБУ, за відсутності будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин, та наявності даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, про те, що товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» не є банкрутом та не перебуває у процесі припинення (арк. спр. 30-32), висновків суду не спростовують.
Водночас суд зауважує на тому, що згідно з приписами ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі неможливості страховою компанією виконати зобов'язання через неплатоспроможність, то шкоду потерпілим відшкодовує в порядку регламентної виплати Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Також вказаною нормою закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
За встановлених обставин та вимог закону, суд дійшов висновку про те, що позивач передчасно звернуся з позовними вимогами про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, до власника застрахованого транспортного засобу ОСОБА_2
При вирішенні питання розподілу судових витрат суд враховує вимоги ст. 141 ЦПК України та, зважаючи на відмову в позові, приходить висновку, що такі слід покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити повністю.
Судові витрати покласти на ОСОБА_1 акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147 VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-а, ).

Відповідач ОСОБА_2 (місце проживання: 30100, м. Нетішин вул. Старонетішинська, 5-А, РНОКПП НОМЕР_3).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (місцезнаходження: 03056, м. Київ, пров. Індустріальний, 23, ЄРДПОУ 35265086).

Повне судове рішення складено 17 грудня 2018 року.

Суддя О.М.Гавриленко