Справа 329/582/18
Провадження 2/329/223/2018
5 вересня 2018 року смт Чернігівка
Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Проценко А.М.,
за участю секретаря судового засідання Сивак В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», представник позивача ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,
ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить в рахунок погашення заборгованості відповідачем ОСОБА_2 у розмірі 36 738,22 грн. перед позивачем, звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки ВАЗ, модель 211010, 2010 р. в., номер шасі Y6L211010BL220787, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ 160882, виданого ВРЕР м. Шахтарськ при УДАІ ГУМВСУ в Донецькій області 02.02.2011, шляхом продажу заставного майна ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям з обліку вищевказаного транспортного засобу у територіальних органах з надання сервісних послуг МВС України, а також надати позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зобовязати відповідача передати позивачу автомобіль з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, посилаючись на наступне.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №56113455 від 22.06.2018 року за заявою позивача філією міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» було зареєстровано звернення стягнення відносно предмету застави.
В судове засідання представник позивача не зявився, однак надіслав суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Крім цього, в позовній заяві вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи в разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання також не зявився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений на сайті Чернігівського районного суду Запорізької області, заяв чи клопотань до суду не надав.
Суд, обєктивно, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з вказаними договорами відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі 2 лютого 2016 року та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 19% річних.
Станом на 22.06.2015 року відповідач мав заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк» у розмірі 25 397,54 грн., що включала 9 411,88 грн. основного боргу за кредитом, 11 253,62 грн. простроченого основного боргу за кредитом, 189,50 грн. нарахованих процентів, 4 542,54 грн. прострочених процентів.
У зв'язку з невиконанням зобов'язань ОСОБА_2 по поверненню кредитних коштів перед новим кредитором утворилась заборгованість у розмірі 36 738,22 грн. за період з 22.05.2015 по 07.06.2018 (сума боргу 25 397,54 грн., сума боргу з інфляцією 34 481,67 грн., інфляційне збільшення боргу 9084,13 грн.)
Оскільки договірні зобовязання відповідачем в добровільному порядку не виконані, позивач просить суд відновити його порушене право шляхом задоволення позовних вимог.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Положення ст.572 ЦК України передбачає, що у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відомості про звернення стягнення ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на предмет обтяження, були зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується витягом № 56113455 від 22.06.2018 року.
Згідно зі ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно зі ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і у разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад).
За правилами ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Актами цивільного законодавства України надано право сторонам договору самим обирати спосіб та порядок врегулювання спірних питань щодо виконання умов договору, зокрема заставодержатель має право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові у справі № 6-10цс13 від 06.03.2013 року.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.
У відповідності статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати, які включають судовий збір в розмірі 1762 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 572, 589, 593, 599, 1050 ЦК України, Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, суд
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Довіра та Гарантія», представник позивача ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, задовольнити повністю.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.М.Проценко