РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Верніка В.М.,

за участі: - секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, в якому просила збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлених рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 17.11.2004 року, та стягувати аліменти в розмірі 972 гривні щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. Підставами звернення до суду з позовом вказала те, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, у них народилась спільна дитина, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якої відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 17.11.2004 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 85 грн. щомісячно до повноліття дитини. Наразі дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Крім примусового виконання рішення про стягнення аліментів, іншим чином відповідач про дитину не піклується, з моменту розірвання їх стосунків участі у вихованні дитини не приймає. Враховуючи, що дитина зросла та навчається у школі, відповідно збільшились витрати, дочка потребує належного харчування відповідно до вікових норм, гардеробу та лікування, усі витрати є чималими, тому отримуваних аліментів на їх задоволення не вистачає. Сама позивач офіційно не працює, має мінливий дохід, якого не вистачає для належного утримання дитини. Відповідач знаходиться у працездатному віці із задовільним станом здоров'я, а отже може брати участь в утриманні дитини та належним чином виконувати свої батьківські обов'язки.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 22.10.2018 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з поштових повідомлень, які повернулись на адресу суду, позивач ОСОБА_1 29.10.2018 року та відповідач ОСОБА_2 згідно власної розписки 02.11.2018 року отримали копії ухвали про відкриття провадження, та останній скористався своїм правом надання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 16.11.2018. Згідно відзиву, відповідач позов визнав частково в розмірі 642 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позов не визнав, вважаючи, що позовна заява є необґрунтованою та не доведена належними доказами і ґрунтується виключно на припущеннях позивача, обґрунтовуючи це тим, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4 від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Наприкінці 2010 року спільне проживання з ОСОБА_4 припинили, після чого з метою належного утримання їх спільної дитини, за взаємною домовленістю між ним ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була досягнута домовленість про добровільну участь у сплаті щомісячних аліментних платежів на користь матері на утримання сина ОСОБА_5. Під час перебування у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 у них народилася донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Факт наявності батьківства підтверджується копією свідоцтва про народження, де ОСОБА_2 записаний батьком дитини. З ОСОБА_6 на даний час спільно не проживають, між ними була досягнута домовленість про добровільну участь у сплаті щомісячних аліментних платежів на користь матері на утримання доньки ОСОБА_7 Пояснив, що на теперішній час задоволення позовних вимог позивача за позовом ОСОБА_1 в повному обсязі поставить у скрутне матеріальне становище інших його дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_7, а тому за наявності на його утриманні трьох неповнолітніх дітей вважає, що на підставі ст.183 СК України розмір аліментів на кожну дитину повинен становити 1/6 частину його заробітку (доходу), що у відповідній частці від мінімальної заробітної плати у грошовому обчисленні складає 648 грн., в розмірі яких просив визначити оспорювані аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач подала до суду відповідь на відзив в якому зазначила, що з вимогами відповідача категорично не погоджується, пояснила, що вона жодним чином не намагається погіршити матеріальне становище його дітей, оскільки розмір аліментів, який має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини встановлений Сімейним законодавством України, згідно якого мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому просила відхилити відзив ОСОБА_2 на позов ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Інших клопотань сторонами до суду не представлено.

З огляду на зазначене суд на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії виконавчого листа від 20.12.2004 року рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 17.11.2004 року присуджено до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_8 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 85 грн. щомісячно, починаючи з 29.10.2004 року і до її повноліття. (а.с.3).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 сторони у даній справі розірвали свій шлюб, про що зроблено актовий запис №132 від 01.09.2005 року (а.с.6)

Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 20.09.2018 року №1696 щодо позивача ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2018 року по 2 квартал 2018 року інформація про доходи відсутня (а.с.7).

Згідно довідки Квартального комітету "Доваторський" м.Жмеринка від 20.09.2018 року №1059 позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1; до складу її сім'ї входить дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її повному утримані (а.с.8).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 17.11.2003 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

З доданих до відзиву на позовну заяву документів (а.с.23-24) вбачається, відповідно до копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 відповідач у справі ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25). Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.30).

Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані та представлені у встановленому законом порядку, ніким із сторін не оспорюються.

До спірних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із положеннями ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 85 грн. щомісячно, за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.11.2004 року, в теперішній час вочевидь не відповідає мінімальному гарантованому розміру, встановленому статтею 182 СК України.

На час звернення з цим позовом до суду встановлений законом прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в період з 01.07.2018 року до 30.11.2018 року складав 1944 грн.; 50 відсотків цієї суми дорівнюють заявленому позивачем розміру аліментів у твердій грошовій сумі 972 грн.

Відповідно до положень ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_3 сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх досліджені, приходить до висновку, що з огляду на те, що відповідач є працездатною особою, стосовно обставин чого ніким із сторін не висловлено заперечень, він зобов'язаний та може сплачувати на утримання дочки ОСОБА_3 аліменти у гарантованому законом мінімальному розмірі 972 гривні щомісяця, виходячи із значення суми, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що у сукупності із наданням пропорційного утримання дитині позивачем з огляду на рівність відповідного обов'язку батьків є необхідною та достатньою, законною та такою, що відповідає потребам неповнолітньої ОСОБА_3

При цьому суд не враховує, визнаючи неаргументованими заперечення відповідача стосовно наявності у нього інших неповнолітніх дітей, а також застосований ним у відзиві обрахунок оспорюваних алментів з вравхуванням їх кількості пропорційно до мінімальної заробітної плати, оскільки вказаний обов'язок надання батьками утримання кожній своїй неповнолітніій дитині у розмірі, який не може бути меншим від гарантованого мінімального розміру аліментів є безумовним з часу його законодавчого запровадження, а отже не залежить ані від майнового становища платника аліментів, ані від кількості його утриманців.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи суд визнає, що вимоги позивача про заявлене збільшення розміру аліментів, які стягуються із відповідача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, відповідають вимогам закону та є та належно доведеними, заперечення відповідача не спростовують грунтовних доводів позивача, відтак позов підлягає задоволенню в частині зміни розміру аліментів із визначенням його з дня пред'явлення позову у твердій грошовій сумі 972 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно, оскільки таке гарантоване мінімальне обмеження застосовується до усіх видів аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Разом з тим суд визначає такою, що підлягає залишенню без задоволення вимогу позивача стосовно визначення обмеження аліментів у розмірі десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, яке підлягає застосуванню виключно щодо вимог про стягнення аліментів у певній частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, що не становить підстав його застосування щодо аліментів у твердій грошовій сумі.

За наслідком вирішення питання щодо зміни розміру раніше присуджених згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.11.2004 року аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виконання вказаного судового рішення підлягає припиненню.

Пропорційно задоволеним позовним вимогам відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень виходячи з відповідної ставки щодо вимог майнового характеру.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 180-182, 184, 192 СК України, ст.3, 11-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265,274, 279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково

Змінити розмір аліментів, що згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.11.2004 року стягуються з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_1) на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши їх в розмірі 972 (дев'ятсот сімдесят дві) гривні, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років щомісячно, починаючи з 24.09.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнення аліментів за виконавчим листом, виданим 20.12.2004 року на підставі рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.11.2004 року (справа №2-1453/2004 р.), з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 85 гривень щомісячно, починаючи з 29.10.2004 року, до її повноліття, - припинити з 24.09.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106, рядок 1.1.2).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.