Провадження № 2/234/2011/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі головуючого судді Чернобай А.О.,

секретар судового засідання Науменко А.Е., Ситник О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу № 234/16593/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.11.2017 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до Краматорського міського суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 (Соціалістична) у м. Краматорську Донецької області на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1997 року, посвідченого нотаріусом Першої Краматорської нотаріальної контори ОСОБА_5 У зазначеній квартирі позивачка зареєстрована з 22.04.1997 року та мешкає в ній до теперішнього часу. З 2000 року в даній квартирі зареєстрований її син - ОСОБА_4 Але з моменту реєстрації, відповідач в даній квартирі не проживав, свої речі в ній не зберігав, так як фактично проживав за іншою адресою. На теперішній час відповідач мешкає за адресою м. Краматорськ вул. Двірцева, 53-200. Ніяких особистих речей відповідача у квартирі позивачки не має. Комунальні послуги відповідач не сплачує. Позивачка просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванню квартирою № 70 у будинку № 23 по вул. Василя Стуса у м. Краматорську, визнати відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 70 у будинку № 23 по вул. Василя Стуса в м. Краматорську Донецької області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що відповідач у квартирі позивачки не проживає, весь час з моменту реєстрації у квартирі позивачки відповідач мешкає за іншими адресами. Позивачка бажає отримати субсидію, але їй відмовляють, оскільки у квартирі є зареєстрованим відповідач, який працевлаштований та отримує заробітну плату.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що квартиру АДРЕСА_2 придбав у 1997 році батька відповідача для своєї родини. Відповідач не має іншого житла, він знімає квартиру. До травня 2017 року відповідач проживав у ОСОБА_6, інколи приходив до матері, міг залишитися на ніч, харчувався. Потім відповідач почав сваритися з матір'ю та позивачка сказала відповідачу, щоб той уходив з квартири. Вважає, що це і є перешкодою позивачки для проживання відповідача у квартирі. Відповідач зібрав свої речі та після травня 2017 року перестав проживати за адресою реєстрації. Факт поганих стосунків між сином та матір'ю підтверджується тим, що мати, як свідок, в іншому судовому провадженні давала свідчення не на користь сина, а на користь колишньої дружини сина.

Заочним рішенням Краматорського міського суду від 05.12.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задоволені. Визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Барвінкове Харківської області таким, що втратив право користування квартирою № 70 у будинку № 23 по вул. Василя Стуса в м. Краматорську Донецької області.

Ухвалою Краматорського міського суду від 17.04.2018 року заочне рішення Краматорського міського суду від 05.12.2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням скасовано та призначено справу в порядку спрощеного провадження.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сімї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Поважними причинами відсутності члена сімї понад один рік може бути строкова служба в армії, навчання, лікування, тривалі відрядження, тощо.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.1997 року, посвідченого нотаріусом Першої Краматорської нотаріальної контори ОСОБА_5, квартира АДРЕСА_3 належить позивачці по справі ОСОБА_3 (а.с. 6).

Згідно довідки, виданої КП «СЕЗ», відповідач ОСОБА_4 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 10).

Згідно акту про не проживання від 31.10.2017 року, відповідач ОСОБА_4 не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 з грудня 2000 року, але зареєстрований за зазначеною адресою. (а.с. 11).

Згідно акту комітету мікрорайону № 1 Краматорської міської ради від 28.07.2017 року відповідач ОСОБА_4 проживає разом з ОСОБА_6 з грудня 2011 року за адресою: м. Краматорськ, вул. Двірцева, 53 - 200. (а.с. 64)

Згідно довідки комітету міськрайону № 2 Краматорської міської ради від 28.08.2017 року ОСОБА_4 за період з квітня 2002 року по 01.03.2017 року проживав разом з дружиною та сином за адресою: АДРЕСА_4. (а.с. 65)

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 проживає у м. Краматорську за іншими адресами. Так, з квітня 2002 року по 01.03.2017 року проживав разом з дружиною та сином за адресою: АДРЕСА_4, у подальшому проживав з грудня 2017 року з ОСОБА_6 за адресою: м. Краматорськ, вул. Двірцева, 53 - 200.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що і на теперішній час відповідач не проживає за місцем реєстрації.

У квартирі, за місцем своєї реєстрації, відповідач ОСОБА_4 без поважних причин не проживає тривалий час.

Твердження представника відповідача відносно того, що до травня 2017 року відповідач ОСОБА_4 інколи приходив до матері у квартиру та міг ночувати, харчуватися не є доказами того, що відповідач до цього часу постійно проживав з матір'ю у квартирі.

Представник відповідача не надав суду ніяких доказів з приводу збереження за відповідачем права користування квартирою, а також про те, що відповідач був відсутнім з поважних причин понад один рік в квартирі АДРЕСА_2.

Будь-які докази, які б спростовували вимоги позову, свідчили про поважність причин відсутності ОСОБА_4 та тимчасовий її характер, представником відповідача суду не надано. Посилання представника відповідача на те, що відповідач інколи приїжджає в квартиру матері та може інколи ночувати, суд не бере до уваги, оскільки це не доводить факт постійного проживання у квартирі за місцем реєстрації відповідача.

Доказів на підтвердження поважності причин відсутності понад встановлені законом строки відповідачем суду не надано.

Оскільки суду не було надано доказів того, що між сторонами була домовленість про право на користування відповідачем житловим приміщенням в разі його відсутності понад один рік, а законом не встановлено інше, та відповідач понад рік не проживає у квартирі, власником якого є позивач, та суду не надано відомостей щодо перешкоджання відповідачеві у користуванні спірним житлом, слід прийти до висновку, що відповідач втратив право користування цим житлом, внаслідок чого позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених поданими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача ОСОБА_4, таким, що втратив право користування у квартирі АДРЕСА_2, підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача стосовно усунення перешкод у користуванні квартирою 70 у будинку 23 по вул. Василя Стуса у м. Краматорську, то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2000 року, а тому будь - яких перешкод в користуванні квартирою позивач відповідачу не чинить.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 640 гривень.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 76, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, а також ст. 156, 9 ЖК України, ст. 405 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Барвінкове Харківської області таким, що втратив право користування квартирою № 70 у будинку № 23 по вул. Василя Стуса в м. Краматорську Донецької області.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (Соціалістична), 23-70, судовий збір на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (Соціалістична), 23-70, у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Повний текст рішення суду виготовлений 31.08.2018 року.

Суддя:

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: