ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/519/18Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г.
Провадження № 22-ц/4817/170/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Зборівського районного суду від 03 травня 2018 року (головуючий суддя Чорна В.Г., дата виготовлення рішення не вказана) у цивільній справі № 599/519/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог зазначив, що коштів, що стягуються з відповідача на утримання дитини їй не достатньо, так як дитина інтенсивно росте та розвивається, а тому потреби дитини збільшилися.

Рішенням Зборівського районного суду від 03 травня 2018 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП суду невідомий, проживаючого с. Бліх, Зборівського району, Тернопільської області, працюючого ТОВ «Сандора», с.Мішково - Погорілове, Жовтневий район, Миколаївська область, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 травня 2018 року.

Виконавчий лист виданий згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття відкликано.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП суду невідомий, проживаючого с. Бліх Зборівського району, Тернопільської області, судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог частково, а саме стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, оскільки з 08.09.2012 року він перебуває у шлюбі із ОСОБА_5, , від якого у них народилася дочка ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7. Неповнолітня дочка проживає разом із відповідачем та перебуває на його утриманні, і тому вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен складати 1/5 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також вказує, що суд справу розглянув у відсутності відповідача не повідомленого про розгляд справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, оскільки, відповідач є працездатною особою, має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у визначеному судом розмірі.

У судове засідання представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 не з"явився, у поданому клопотанні просив про розгляд справи за відсутності відповідача.

Позивачка ОСОБА_1 заперечила відносно апеляційної скарги та пояснила, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення позивачки, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано рішенням Зборівського районного суду від 18 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Зборівського районного суду від 01 серпня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Розглядаючи справу суд першої інстанції вважав, що відповідач є належним чином повідомлений про розгляд справи, його відсутність не є перешкодою для її розгляду; розмір аліментів, визначений за рішенням суду не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки змінилися потреби дитини, через що дитина сторін потребує більших витрат, пов'язаних із забезпеченням повсякденних побутових потреб, харчування, навчання, придбання шкільного приладдя, організації дозвілля, та оздоровлення.

Повністю з таким висновком суду погодитись не можна, входячи з наступного.

Встановлено, що згідно позовної заяви позивач зазначила останнє місце проживання відповідача ОСОБА_2 с. Бліх Зборівського району. Справа судом до розгляду призначалася на 19 квітня та 03 травня 2018 року і жодного разу відповідач у судове засідання не з"явився, згідно наявних у справі довідок з Укрпошти повістки повернуто суду у звязку із не проживанням його за зазначеною адресою. Суд справу розглянув у відсутності відповідача не повідомленого про час і місце судового засідання.

Згідно із ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки відповідач обгрунтовує свою апеляційну скаргу й цією підставою, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Із змісту ст. 182 Сімейного кодексу України вбачається, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є відповідно підставою у відповідності до вимог ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3- 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; З-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом апеляційної інстанції на підставі доданих до апеляційної скарги документів встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб №087378 від 08.09.2012, виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 08.09.2012 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб, актовий запис №443.

Від шлюбу відповідач має доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7, актовий запис №581, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 19.02.2013, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Дочка проживає разом з відповідачем та перебуває на його утриманні, що підтверджується довідкою №136 від 15.08.2018, виданою ОСББ «ЛАЗУРНА 34,36,36А».

Із наявної у справі довідки вбачається, що позивачка працює учителем, заробіток за 6 місяців становить 48544 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що відповідач заперечуючи частково проти заявлених вимог надіслав суду докази про наявність на утриманні доньки ОСОБА_6 від другого шлюбу, проте дані про своє матеріальне становище, зокрема дані про доходи суду не надіслав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки та особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини,відповідно до законів України.

За вимогами ч.І ст.З Конвенції про права дитина, ч.7 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

З врахуванням зазначених норм права, матеріального становища дитини - сина ОСОБА_4, мати якого працює вчителем у ЗОШ I-III ст. в с. Мшанець Зборівського району, наявність у відповідача доньки від іншого шлюбу, не надання ним доказів про неспроможність сплачувати аліменти у розмірі, про який заявлено позивачкою, відсутності даних про поганий стан здоров'я відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги та збільшення розміру аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на дитину до досягнення нею повноліття, починаючи з 03.04.2018 року.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн., від попередньої сплати якого позивач звільнена.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зборівського районного суду від 03 травня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1, працюючого ТОВ «Сандора», с.Мішково - Погорілове, Жовтневий район, Миколаївська область, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_2, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03 травня 2018 року.

Виконавчий лист виданий згідно рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 01 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в дохід держави в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий -

Судді -