Єд. унік. № 243/7633/18
Провадження № 2/243/2692/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

04 вересня 2018 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Воронков Д.В.,

за участю секретаря Лісняк К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона постійно проживає в АДРЕСА_1. Підставою для заселення до квартири є ордер та договір житлового найму. Разом з нею в квартирі зареєстровані її дочки - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та онуки - ОСОБА_4, ОСОБА_5 З 2014 року дочки та онуки у спірному житловому приміщенні не проживають, його долею не цікавляться, комунальні послуги не сплачують.

Оскільки відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні вже більше чотирьох років, добровільно знятися з реєстрації бажання не виявляють, а їх реєстрація створює перешкоди в реалізації позивачкою своїх прав, як основний наймач майна вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити (а.с.33).

Відповідачі у судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали, не заперечував проти їх задоволення (а.с.24, 26, 28, 30).

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.

Згідно архівного витягу від 08.08.2018 року № 229 з протоколу № 9 засідання виконкому Слов'янської міської ради від 23.04.2008 року, Рішення № 330 «Про зміну договору найму на житлову площу в наслідок визнання наймачем іншого члена родини», ОСОБА_1 є основним наймачем житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8)

З довідки директора КП «ЖЕК № 4» від 08.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та сумісно з нею за зазначеною адресою зареєстровані дочки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та онуки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.10).

Згідно акту обстеження № 260 від 09.08.2018 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Лісний», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з 2014 року по теперішній час не проживають у АДРЕСА_1, їх речі у будинку відсутні. (а.с.14).

Стаття 71 ЖК України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК України, стаття 405 ЦК), зокрема від вирішення вимог про позбавлення права користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не проживають у спірній квартирі з 2014 року, тобто більше шести місяців, самостійно покинули зазначену квартиру та перестали у ній проживати.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки їх право користування квартирою АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу, як основному наймачеві житла, користуватися даним житлом на свій розсуд.

Позивач не наполягає на стягненні з відповідачів судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 19, 81, 82, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 9,71,72 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду Д.В. Воронков