Справа № 473/3521/18
РІШЕННЯ

іменем України

"12" грудня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі Радєвій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська без застосування звукозаписувальної техніки цивільну справу № 473/3521/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області, Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

18.11.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 ( відповідач -1), Миколаївської міської ради Миколаївської області (відповідач -2) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.03.2016 року померла її бабуся ОСОБА_4, після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 70 по вул. 1 Травня у с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, який ОСОБА_4 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер 05.08.2013року.

29.07.2002 року ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_2 житловий будинок № 70 по вул. 1 Травня у с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області з господарськими будівлями та спорудами, цей договір уклали на ОСОБА_3 Універсальній товарно-сировинній біржі «Номинал» за № 480 та зареєстроване право власності на придбане майно в КП «ОСОБА_3 міжміське бюро технічної інвентаризації».

Нотаріально договір сторони не посвідчували, однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену в договорі.

05.08.2013 року ОСОБА_5 помер. За заявою позивача у Другій ОСОБА_3 нотаріальній конторі було заведено спадкову справу № 103/ 2016.

На даний час у позивача немає можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі, оскільки договір купівлі продажу нерухомого майна не відповідає вимогам діючого законодавства. Зокрема договір купівлі - продажу будинку не був посвідчений нотаріально через що його не можливо прийняти, як належний правовстановлюючий документ.

Враховуючи неможливість нотаріального посвідчення договору на час розгляду справи з об'єктивних причин, позивачка просила суд визнати такий договір дійсним.

Крім того позивач вказує, що відсутність правовстановлюючого документа позбавляє її, як єдиного спадкоємця за заповітом можливості закінчити оформлення спадщини на спірний будинок і необхідність визнання за нею права власності в порядку спадкування в судовому порядку.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року провадження по справі відкрито, справа призначена в порядку загального позовного провадження до підготовчого засідання на 11.10.2018року.

Ухвалою суду від 23.11.2018 року клопотання позивача про заміну (відповідач -2) судом було задоволено, Миколаївську міську раду Миколаївської області замінено на ОСОБА_3 районну державну адміністрацію Миколаївської області та притягнено до участі у справі в якості співвідповідача - Олександрівську селищну раду Вознесенського району Миколаївської області.

В підготовчому судовому засіданні 11.10.2018 року позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позов визнала, зазначила, що 29.07.2002 року вона продала ОСОБА_7 належний їй житловий будинок № 70 по вул. 1 Травня у с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області, отримала за це кошти і відповідно передала нерухоме майно покупцю, претензій матеріального порядку до неї не має.

Представники відповідачів ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області та Олександрівської селищної ради Вознесенського району, Миколаївської області в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог заперечень не мають.

Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, суд вважав можливим розглянути справу без особистої участі сторін.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки сторони та їх представники не зявилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, інвентарну справу № 393 по домоволодінню №70 вул. 1 Травня в с. Воронівка Вознесенського району та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст.ст. 200, 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Згідно договору купівлі продажу нерухомого майна №480 від 29.07.2002 року укладеного на ОСОБА_3 Універсальній товарно сировинній біржі, ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_2 житловий будинок №70 по вул. 1 Травня в с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської (а.с.13).

Відповідно до матеріалів інвентарної справи № 393 КП «ОСОБА_3 МБТІ» житловий будинок №70 вул. 1 Травня в с. Воронівка Вознесенського району зареєстрований за ОСОБА_5

Згідно свідоцтва про смерть серія І- ФП №182220 ОСОБА_5 помер 05.08.2013 року, після його смерті спадщину отримала його дружина ОСОБА_4, але не оформила про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.12.2016 року на кілька земельних ділянок та житловий будинок № 68 по вул. 1 Травня в с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області (а.с. 16, 111-114).

Згідно свідоцтва про смерть серія І- ФП №231829 ОСОБА_4 померла 13.03.2016 року (а.с.17).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 26.07. 2013 року ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати спадкодавцю за законом на день смерті і на що вона за законом матиме право (а.с.19).

Згідно довідки розяснення Державного нотаріуса Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Миколаївської області від 05.12.2016 року №2083/02-14 ОСОБА_8, заявниці не можливо оформити спадщину на житловий будинок №70 по вул. 1 Травня в с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області після смерті бабусі ОСОБА_4, оскільки у заявниці відсутній правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок, тому рекомендовано звернутися до суду (а.с.10).

Згідно свідоцтва про одруження серія І-ФП № 029208 ОСОБА_9 одружився з ОСОБА_10 22.02.2002 року, при цьому остання змінила прізвище на «Драч» (а.с.15).

Згідно Звіту про оцінку майна від 29.05.2017 року оціночна (ринкова) вартість житлового будинку розташованого за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, с. Воронівка, вул. 1 Травня № 70 становить 62837,00 грн. (а.с.35).

Згідно технічного паспорту виданого ОСОБА_3 МБТІ, інвентарний номер 393 власником житлового будинку №70 по вул. 1 Травня в с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області зазначений ОСОБА_5 (а.с.76).

Судом отримано копії спадкових справ після смерті ОСОБА_5, який помер 05.08.2013 року(спадкова справа 311/2015 заведена 23.11.2015 року) та ОСОБА_4, яка померла 13.03.2016 року(спадкова справа 103/2016 заведена 20.04.2016 року) (а.с.10, 92-113).

Згідно заяви ОСОБА_4 від 23.11.2015 року остання бажає прийняти спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, яка складається з: житлового будинку №68 по вул. 1 Травня в с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області; земельної ділянки площею 0,2411 га, переданої для обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельних ділянок площею 1,75 га. та 4,99 га., призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих в межах території Воронівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (а.с.93).

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 20.04.2016 року до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_11, заявник- позивач по справі, повідомляє, що вона прийняла спадщину після смерті своєї бабусі - ОСОБА_12 (а.с.99).

Судом встановлено факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлими ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження позивача, її одруження, народження її батька ОСОБА_7 який згідно свідоцтва про смерть помер 29.07.2010 року (а.с. 104-106).

Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 05.12.2016 року ОСОБА_1 отримала частину спадщини, яка складається з: житлового будинку і земельних ділянок площею 0,2411 га., 4,9948га., 4,9947га., спадкова справа №103/2016.

Оскільки нерухоме майно було придбано у липні 2002 року, то відповідно підлягає застосуванню законодавство, що діяло на час коли виникли ці правовідносини.

Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.

При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобовязання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року(чинна на час придбання майна).

З положень ч. 1ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обовязкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.

Проте, згідно ч. 2ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягає захисту, а позов в цій частині задоволенню.

Позивач відповідно до положень ст. 141 ЦПК України не претендує на відшкодування судового збору відповідачем ОСОБА_2

Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

З положень ст.ст. 1217, 1223 ЦК України вбачається, що спадкування здійснюється за заповітом, а в разі його відсутності та в інших випадках, визначених Цивільним кодексом України - за законом.

Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом, в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори.

Матеріали справи вказують на те, що спадкове майно на момент відкриття спадщини належало спадкодавцю. Позивач, як спадкоємець за заповітом, належним чином прийняв спадщину.

Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено.

Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спірний будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 5, 76, 133, 141, 258, 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районної державної адміністрації Миколаївської області, Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований 29.07.2002 року ОСОБА_3 Універсальною товарно сировинною біржею, про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис № 480, за яким ОСОБА_5, як покупець, придбав у ОСОБА_2, як продавця, житловий будинок № 70 по вул. 1 Травня у с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 70 по вул. 1 Травня у с. Воронівка Вознесенського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 13.03.2016 року в с. Воронівка, Вознесенського району, Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня складення повного тексту.

Позивач 1: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_2 « А», кв.12, РНОКПП-.

Відповідач1: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач 2: ОСОБА_3 районна державна адміністрація Миколаївської області, місце знаходження: 56500, м. Вознесенськ, пл. Центральна,1, .

Відповідач 3: Олександрівська селищна рада Вознесенського району Миколаївської області, місце знаходження: Миколаївська область, Вознесенський район, смт. Олександрівка, вул. Г. Подзігуна,208, код ЄДРПОУ- 04376162, КОАТУУ - НОМЕР_2.

Суддя: Висоцька Г.А.