БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1277/18
Провадження № 2/497/657/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

секретар судового засідання - Бекметова Х.В.,

розглянувши за відсутністю сторін у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2018 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, яким просять визнати: за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом право власності на 2 / 5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вулиця Лікарняна,33, - що належали його матері спадкодавцю ОСОБА_4, яка померла 28.04.2004 року, посилаючись на те що, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність належних правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому він змушений звернутися з цим питанням до суду за захистом своїх прав.

Крім того, позивачі просять визнати право власності за кожним з них - по 1 / 5 частині вищевказаного житлового будинку на праві власності як за членами колгоспного двору, мотивуючи вимоги тим що, зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належать їм, як членам колгоспного двору, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права також з-за відсутності правовстановлюючого документу.

Позивачі у судове засідання не з'явилися, у своїй заяві просили задовольнити їх позовні вимоги та розглянути справу за їх відсутністю.

Представник відповідача - Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без участі її представника.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:

- станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: вул.Лікарняна,33 у с.Криничне Болградського району Одеської області на праві власності належав членам колгоспного двору, а саме: ОСОБА_3, який помер 07.01.1994 ., ОСОБА_4, що померла 28.04.2004 р., та позивачам: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тому кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 5 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що підтверджується довідкою Криничнеської сільської ради Болградського району Одеської області від 13.06.2018 року № 639 ( а.с.10);

- 07.04.1994 року помер ОСОБА_3 (свідоцтво про його смерть І-ЖД №009161, видане 08.01.1994 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №1 (а.с.11);

- 28.04.2004 року померла ОСОБА_4 (свідоцтво про її смерть І-ЖД №382702, видане 29.04.2004 року Криничненською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 38 (а.с.12);

- відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4С.(а.с. 13);

- з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована по вул. Лікарняна,33 у с.Криничне Болградського району Одеської області (а.с.15-19);

- постановою приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 13.06.2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2 / 7 частини житлового будинку після смерті його матері ОСОБА_4, що померла 29.04.2004 року, - у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість (а.с.20);

- з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №41659487 від 18.06.2018р. вбачається, що позивачу ОСОБА_3 відмовлено у реєстрації його права власності на його частку домоволодіння з-за відсутності документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за вказаною адресою (а.с.21);

- з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №41660242 від 18.06.2018р. вбачається, що позивачу ОСОБА_1 також відмовлено у реєстрації його права власності на його частку домоволодіння у зв'язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за вказаною адресою (а.с. 22);

- з рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №41665999 від 18.06.2018 року вбачається, що позивачу ОСОБА_2 також відмовлено у реєстрації її права власності на її частку домоволодіння з тієї ж причини (а.с. 23);

- згідно свідоцтва про право на спадщину від 04.03.2005 року, що зареєстроване в реєстрі за №1013, позивач ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_4 частину спадкового майна ( а.с.24);

- згідно відповіді Одеського державного нотаріального архіву на запит суду від 12.10.2018р., спадкова справа щодо майна ОСОБА_3, який помер 07.04.1994р., - не заводилася, спадкова справа щодо майна спадкодавця ОСОБА_4, яка померла 28.04.2014р., - заводилася, спадкоємцем її майна за законом, є її син - позивач ОСОБА_1;

- відповідно до заяви представника Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення.

Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2ст.123 ЦК України в редакції 1963 року).

Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлені ч.4ст.182 ЦК України, відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1.07.2004 року №1952-IV, зї змінами і доповненнями, відповідно до абз.2ч.2ст.15 якого, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначений "Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що затверджений Постановою КМУ №703 від 22.06.2011р.

За положеннями п.26 "Порядку", для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Такими документами є: укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 "Порядку".

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею392 ЦК України регламентовано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, що засвідчує право.

За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи членами колгоспного двору, є власниками - кожен по 1 / 5 частини вищевказаного спірного домоволодіння, проте не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, чим порушуються їхні права, як власників, користуватися, володіти та розпоряджатися власним нерухомим майном в повному обсязі, і це порушене право потребує захисту у судовому порядку.

Крім того, підлягає захисту право позивача на визнання за нею права власності на спадкове майно, оскільки з-за відсутності правовставновлюючих документів на нього, які не були оформлені спадкодавцем за життя, нотаріально оформити це право вона не може, оскільки, відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та обєктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на нерухоме майно, зазначене у позові, підтверджується вищевикладеними відомостями та доказами, а також іншими доказами, дослідженими судом, що містяться в матеріалах справи, відповідач це право визнає, суд не вбачає відомостей про те, що визнанням цього права власності за позивачами буде порушене право третіх осіб, оскільки воно ніким й нічим не спростоване.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.1-5,9-13,15,16,20, 316-319, 321, 328, 392,1216-1218,1220-1223,1225,1233-1236,1268,1270,1296 ЦК України,ст.ст.1,2,12,13,76-84, 89, 95,247ч.2,258-259,263-266,273,352,354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Криничненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом право власності на 2 / 5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вулиця Лікарняна,33, - які належали його матері спадкодавцю ОСОБА_4, що померла 28.04.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1, як за членом колгоспного двору право власності на 1 / 5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вулиця Лікарняна,33.

Визнати за ОСОБА_2, як за членом колгоспного двору право власності на 1 / 5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вулиця Лікарняна,33.

Визнати за ОСОБА_3, як за членом колгоспного двору право власності на 1 / 5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані за адресою: Одеська область, Болградський район, с.Криничне, вулиця Лікарняна,33.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки) - повністю або частково, - шляхом подання Апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області у письмовій формі з дотриманням вимог ст.356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного тексту рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин.

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua.

Відповідно до п.п.15.5п.15ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 16.12.2018 року.

Суддя А.В. Кравцова