Справа № 526/2290/17
Провадження № 6/526/44/2018

У Х В А Л А

іменем України

19 грудня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря - Широколави О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України,-

встановив :

Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_1 звернувся з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, мотивуючи своє подання тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця ОСОБА_1 знаходиться виконавче провадження №57237437 з примусового виконання виконавчого листа Гадяцького районного суду Полтавської області №526/2290/17 від 07.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 247047,53 грн.

У судове засідання приватний виконавець ОСОБА_1 не з'явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 441ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що у поданні недостатньо вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України та займається переміщенням через митний кордон України транспортних засобів з Європи, оскільки боржник перетинав кордону на одному і тому ж транспортному засобі (згідно інформації Головного центр обробки спеціальної інформації від 15.10.2018 року), тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного (приватного) виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, оскільки у поданні обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.441 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С. А. Киричок