Справа № 505/2194/18
Провадження № 2/505/1218/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О. О.,

при секретарі Бондаренко Н. І.,

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась 17 липня 2018 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 04 квітня 2013 року померла її мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на житловий будинок. Вона вчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Правовстановлюючим документом, який визнає за спадкодавцем право власності на житловий будинок є рішення народного суду м. Котовська Одеської області від 27.03.1972 року, в якому в резолютивній частині допущена описка у по-батькові спадкодавця. При зверненні до суду з заявою про виправлення описки у рішенні суду їй було відмовлено, оскільки вона не була учасником розгляду справи.

Вказана описка у рішенні суду позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері.

У звязку з цим просила постановити рішення суду, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом спадкоємця першої черги після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 03 квітня 2013 року, право приватної власності на житловий будинок, що розташований по вул. Горького, 3-а в м. Подільську Одеської області, та складається згідно технічного паспорту з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», веранди літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д,Е», убиральні літ. «Т», вимощення І, колонки питної ІІ, воріт №1.

Позивач у в підготовчому засіданні підтримала вимоги позову та просила його задовольнити

Представник Подільської міської ради Одеської області в підготовче засідання не зявився. Надав заяву, згідно якої позов визнав та просив розглянути справу за відсутності представника.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, 03 квітня 2013 року у віці 76 років в м. Котовськ Одеської області померла ОСОБА_2 (актовий запис №243), що підтверджується копією свідоцтва про смерть І-ЖД №336211 від 04.04.2013 року.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Отже, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Горького, 3-а.

Згідно копії Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 20.06.2018 року КП «Інвентаризатор» на імя ОСОБА_2 в натурі є: житловий будинок літ. «А» загальною площею 40,1 кв.м, в тому числі житловою площею 24,1 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами: прибудова літ. «а», веранда літ. «а1», літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В,Г,Д,Е», убиральня літ. «Т», вимощення І, колонка питна ІІ, ворота №1, який знаходиться за адресою: Одеська область, м. Подільськ, вул. Горького, 3-а. Вартість цього складає 190412,00 грн.

ОСОБА_2 заповіт не складала, тому успадкування спадщини, яка відрилась після її смерті, має здійснюватись за законом.

Позивачка є донькою спадкодавиці, та відповідно спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України.

Позивачка вчасно в передбачений законом 6-місячний строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 03 квітня 2013 року. Була заведена спадкова справа №101/2013.

Проте, листом приватного нотаріусу Подільського міського нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області №269/02-14 від 25.06.2018 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у наданих нотаріусу документах на спадковий житловий будинок існують суттєві розбіжності у написанні по-батькові власника нерухомого майна.

Так, згідно довідки КП «Інвентаризатор» №336 від 25.06.2018 року, станом на 31.12.2012 року домоволодіння по вул. Горького, 3-а у м. Подільську Одеської області зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_2 на підставі рішення народного суду м. Котовська Одеської області від 27.03.1972 року. Дані про накладення арешту станом на 31.12.2012 року на нерухоме майно в архівній справі відсутні. Інші співвласники станом на 31.12.2012 року за даною адресою та на вказаний обєкт не зареєстровані.

Проте, у рішенні народного суду м. Котовська Одеської області від 27.03.1972 року, яким за спадкодавицею визнано право власності на спірний житловий будинок, дійсно наявні розбіжності у написанні по-батькові спадкодавиці.

26 березня 2018 року позивачка звернулась до Котовського міськрайонного суду Одеської області з заявою про виправлення описки у рішенні народного суду м. Котовська Одеської області від 27.03.1972 року.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про виправлення описки у рішенні суду, оскільки остання не була стороною по справі.

Таким чином, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності таке ж право відповідно до ст.396 ЦК України має особа яка має речове право на майно.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином відсутність у позивача можливості надання нотаріусу належним чином оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 200, 206, 263265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом спадкоємця першої черги після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 03 квітня 2013 року, право приватної власності на житловий будинок, що розташований по вул. Горького, 3-а в м. Подільську Одеської області, та складається згідно технічного паспорту з: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», веранди літ. «а1», літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В,Г,Д,Е», убиральні літ. «Т», вимощення І, колонки питної ІІ, воріт №1.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Су д д я ОСОБА_3

Повне судове рішення складено 05.09.2018 року.