Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

за участю секретаря Янкевич В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу дубліката судового наказу № 490/10806/17, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 12.12.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки судовий наказ було втрачено.

Учасники судового розгляду до суду не з'явились, про час і місце слухання справи повідомлені в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідмили.

Суд, відповідно до п.п.17.4) п.17 Перехідних положень ЦПК України, вважає за можливе розглядати заяву за наявними матеріалами в справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

12.12.2017 року Центральним районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ № 490/10806/17, яким стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається із довідки Ренійського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Одеській області від 07.06.2018 року, наказ №490/10806/17 від 12.12.2017 року до відділу не надходив.

Відповідно до вимог п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Європейський суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

За таких підстав суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу по цивільній справі № 490/10806/17 задовольнити та видати дублікат судового наказу, оскільки його оригінал дійсно втрачено, рішення не виконано і не втратило своєї законної сили.

Керуючись п. 17.4Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.353,433 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката судового наказу - задовольнити.

Видати дублікат судового наказу № 490/10806/17, виданого Центральним районним судом м. Миколаєва 12.12.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 354-355 ЦПК України.

Суддя: Н.П. Черенкова