г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1143/16-ц
Номер провадження 6/213/39/18
У Х В А Л А

21 серпня 2018 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соловйової Л.Я.

за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу матеріали цивільної справи № 213/1143/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 09.06.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2016 року і до повноліття дитини.

Згідно з доповідною судового розпорядника Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_4 під час перевірки стану виконання судових рішень по цивільним справам нею було встановлено факт відсутності підтвердження виконання судового рішення по справі № 213/1143/16-ц, провадження № 2/213/729/16 в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору на користь держави, у звязку з чим просить поновити строк для виконання зазначеного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, повідомлені про дату судового засідання, але до суду не з'явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду питання про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Із матеріалів справи встановлено, що рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини було винесено судом 09.06.2016 року та набрало законної сили 22.06.2016 року. На час набрання рішення законної сили строк пред»явлення виконавчого листа щодо стягнення судового збору на користь держави становив 1 рік. Як слідує з матеріалів справи відповідачу ОСОБА_2 13.12.2017 року судом було направлено лист з вимогою сплатити судовий збір на користь держави в розмірі 551,20 грн.. Вказаний лист було повернуто до суду без вручення адресату за закінченням строку зберігання. Виконавчий лист до виконавчої служби щодо стягнення з ОСОБА_2 судового збору пред»явлено не було.

Встановлено, що в доповідній судового розпорядника Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу не зазначено причини пропуску строку предявлення виконавчого листа до виконання, не обґрунтовано, чому виконавчий лист більше року з моменту набрання рішенням законної сили не було направлено відповідачу для добровільного виконання та в подальшому до примусового виконання до відповідного відділу ДВС. Зазначені в доповідній записці обставинине можуть бути підставою для визнання поважності пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Також, необхідно зазначити, що питання про застосування строків давності має важливе значення в контексті застосування практики Європейського суду з прав людини та забезпечення передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на справедливий суд. Так, у постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року у справі № 6-2469цс16 зроблено такий правовий висновок: "Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що строки давності це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

За таких обставин, суд вважає, що відсутні поважні причини пропуску строку для предявлення виконавчого документу щодо стягнення судового збору у зазначеній справі, а тому в поновленні строку слід відмовити.

Керуючись ст.ст.260, 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в поновленні строку для предявлення до виконання судового рішення по справі №213/1143/16-ц, провадження № 2/213/729/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - в частині стягнення судового збору.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Л.Я. Соловйова