Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 336/3113/18Головуючий у 1-й інстанції Зарютін П.В.
Пр. № 22-ц/778/3110/18Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2018 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» (далі ОСОБА_2) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №ZPS0AU19030022 від 14.03.2007 року станом на 03.03.2018 року у розмірі 4417,04 (Долар США), з яких: 1077,04 (Долар США) заборгованість за кредитом; 3568,73 (Долар США) заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 214,83 (Долар США) заборгованість по комісії за користування кредитом; 2851,46 (Долар США) пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2018 року (а.с. 13) вищезазначену позовну заяву ОСОБА_4 у цій справі визнано неподаною та повернуто останньому.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_4 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 16-31) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується (п. 8 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 30 липня 2018 року (а.с. 35), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 37) в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України.

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідачем відзив на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_4 у цій справі апеляційному суду наданий не був.

Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута апеляційним судом протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Однак, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду, яка має постійний склад.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_4 у цій справі, керувався ст. 185 ч. 3 ЦПК України та виходив із наступного.

Позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою. Ухвалою суду від 07 червня 2018 року позовна заява була залишена без руху та був наданий строк позивачу пять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для виправлення недоліків. 25 червня 2018 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків, якою фактично недоліки не усунуті. За положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Встановлено, що у червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із вищезазначеним позовом (а.с. 1-4) до суду першої інстанції у цій справі.

Ухвалою судді суду першої інстанції від 07 червня 2018 року (а.с. 7-8) вищезазначена позовна заява ОСОБА_4 у цій справі була залишена без руху, позивачеві наданий строк 5 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Оскільки, позовна заява ОСОБА_4, на думку судді суду першої інстанції, у цій справі була подана без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 ЦПК України.

При цьому, суд першої інстанції у своїй ухвалі зазначав, що з метою виправлення недоліків ОСОБА_4 у строк пять днів необхідно подати суду першої інстанції уточнену позовну заяву з урахуванням положень ЦПК України, в якій зазначити:

офіційну електронну адресу позивача;

докази, що підтверджують обставини, на які посилається позивач;

докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Також позивачеві необхідно надати оригінал довіреності представника позивача, оригінали або нотаріально посвідчені копії Статуту (повний текст), свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, витягу з ЄДРПОУ, документів, що підтверджують призначення на посаду та повноваження в.о. голови правління.

Встановлено, що судом першої інстанції копія вищезазначеної ухвали від 07 червня 2018 року була надіслана ОСОБА_4 07.06.2018 року (а.с. 9) та отримана останнім 15 червня 2018 року (а.с. 21-22).

У встановлений судом першої інстанції строк - 20 червня 2018 року ОСОБА_4 направлено на адресу суду першої інстанції поштою уточнену позовну заяву (вх. суду від 25.06.2018 року, а.с. 10-12, 25).

Належні допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Встановлено, що ОСОБА_4 при подачі вищезазначеної уточненої позовної заяви у цій справі були додержанні вищезазначені вимоги ЦПК України, а саме: зазначено електронну адресу позивача (міститься на бланку), зазначено про відсутність у позивача електронної адреси відповідача, надано пояснення щодо обставин, на які посилається позивач, зазначено про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та зазначено про наявність у позивача оригіналів доказів, що додані до позовної заяви.

Також, в уточненій позовній заяві ОСОБА_4 було значено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс. Вказано про неможливість надати оригінал довіреності разом із позовною заявою. Додано документи, які посвідчують призначення на посаду та повноваження в.о. голови правління.

Стосовно повноважень представника, довіреністю від 31.08.2017 року № 8332-К-Н-О ОСОБА_5 уповноважується представляти інтереси ОСОБА_4 в органах державної влади, судах загальної юрисдикції. Для виконання наданих повноважень Представнику надається право від імені банку підписувати, подавати, пред'являти необхідні документи, посвідчувати копії документів виконувати інші необхідні дії, пов'язані з цією довіреністю. Довіреність видана на представництво своїх інтересів в суді будь-якої інстанції з наданням представнику всіх прав, які визначено законом за позивачем, а також право подавати від імені АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позовні та інші заяви. Додання до позову оригіналу довіреності неможливе, оскільки позивач на день має не одне призначене судове засідання в різних судах і до кожного з них не може бути наданий оригінал довіреності, який представник має в єдиному екземплярі. Додавши оригінал довіреності до позову представник позивача буде позбавлений можливості підтвердити свої повноваження при розгляді інших справ за його участю.

Ст. 58 ЦПК України надає право сторонам та іншим особам брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Процесуальний представник діє цивільному процесі від імені і в інтересах іншої особи в межах наданих нею повноважень. Повноваження представника юридичної особи підтверджуються її довіреністю, яка видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, прикладенням печатки юридичної особи.

При вищевикладених обставинах, додатково встановлено, що ОСОБА_2, як позивач, є юридичною особою.

За змістом ст. 62 ч. 3 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до ст. 177 ч. 7 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

При цьому, ця стаття не містить вимоги надавати суду саме оригінал довіреності представника.

Таким чином, суд першої інстанції не міг в його вищезазначеній ухвалі про залишення без руху позову ОСОБА_4 у цій справі вимагати від ОСОБА_4 надати саме оригінал довіреності його представника до позовної заяви, а міг би вимагати надати лише копію довіреності представника ОСОБА_4, засвідчену в порядку, встановленому чинним законодавством.

За змістом ст. 62 ч. 6 ЦПК України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідченні суддею, або копії з них, засвідчені у встановленому законом порядку, приєднуються до матеріалів справи, але не до позову.

Крім того, в силу вимог ст. 185 ч. 4 п. 1 ЦПК України заява повертається у випадку, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, … підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказане.

Звідси, якщо суд першої інстанції вважав, що вищезазначену позовну заяву у цій справі від імені ОСОБА_4 подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, … підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказане, він мав повернути останню ОСОБА_4, а не залишати її без руху.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_2 зазначив у своєму вищезазначеному первісному позові у цій справі всі свої докази, що підтверджують обставини, на які посилається ОСОБА_2, та докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою; зазначив щодо наявності у ОСОБА_4 або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, які ОСОБА_2 вважав достатніми.

Однак, суд першої інстанції фактично на стадії вирішення питання про відкриття провадження у цій справі вдався до оцінки цих доказів ОСОБА_4, зазначивши в ухвалі про залишення позову ОСОБА_4 без руху про необхідність останньому зазначити інші обставини та доказі, ніж ті, що вже були зазначені в первісному позову ОСОБА_4 у цій справі, що можливо лише за результатами розгляду цієї справи судом першої інстанції по суті у нарадчій кімнаті відповідно до вимог ст. ст. 89, 244-245, 264, 265 ч. 4 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, вимоги судді суду першої інстанції до ОСОБА_4, як позивача, в ухвалі від 26 червня 2018 року саме про залишення позову ОСОБА_4 у цій справі (а.с. 13) були надуманими та безпідставними.

ОСОБА_6 все одно частково виконав ці вимоги суду першої інстанції у встановлений останнім строк у цій справі, подавши 20.06.2018 року вищезазначену уточнену позовну заяву із відповідними додатками (а.с. 10-12).

На що суд першої інстанції також безпідставно не звернув належної уваги та повернув ОСОБА_4 його вищезазначену позовну заяву у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи ОСОБА_4, як позивача та особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення питання) до суду першої інстанції.

Також встановлено, що ОСОБА_4 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у сумі 1762,00 грн. (а.с. 27).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384, п. 8 Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26 червня 2018 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови у цій справі апеляційним судом складений 06.09.2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_7ОСОБА_8