Справа №333/7529/17
Провадження №2/333/678/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Кругліковій А.В.,

при секретарі Іщенко А.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду матеріали цивільної справи

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36

до відповідача 1: ОСОБА_1, зареєстрована адреса проживання: 91057, АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: 69104, АДРЕСА_2

до відповідача 2: ОСОБА_2, 91484, Луганська область, м. Олександрівськ, вул. Октябрьська, буд. 27

про стягнення заборгованості в сумі 118 052,32 грн., -

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі за текстом ПАТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1А.) та ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2С.) заборгованості в сумі 118 052,32 грн. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач вказує, що 28.02.2008 р. між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 31/3д/08, за умовами якого позивач надав відповідачу 1 кредитні кошти в сумі 87 870 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5% річних в строк до 28.02.2028 р. Також, 28.02.2008 р. між позивачем та відповідачем 2 укладено договір поруки, за умовами якого відповідач 2 зобовязалась солідарно відповідати у повному обсязі за виконання відповідачем 1 усіх зобовязань, що виникли з кредитного договору. Оскільки відповідач 1 свої зобовязання не виконує, станом на 01.12.2017 року, виникла заборгованість у сумі 70 549,73 грн. кредитної заборгованості та 34 976,24 заборгованості по процентам. У звязку з простроченням суми основного боргу позивачем нараховано 10 780,12 грн. індекс інфляції за період з серпня 2014 р. по жовтень 2017 р. та 1 746,23 грн. 3% річних за період з 01.08.2014 р. по 30.11.217 р. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач 1 до зали судового засідання жодного разу не зявився, 23.02.2018 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_1, яким останній проти позовних вимог заперечує частково. Просить суд стягнути лише суму основного боргу в розмірі 70 549,73 грн. У задоволенні іншої частини вимог відмовити. Крім того, вказує, що строк загальної позовної давності в спірних правовідносинах сплив.

В судові засідання відповідач 2 жодного разу не зявилась, на адресу відповідача 2, за якою остання зареєстрована судом направлено судові повістки про виклик. На адресу суду повернулись конверти із зазначенням «інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення, не підконтрольна територія України». Також, суд, керуючись ч. 11 ст. 128 ЦПК України, здійснив виклик до суду відповідача 2 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У звязку з вищезазначеним, на підставі ч. 11 ст. 128, ч.10 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач 2 належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або ін. фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 28.02.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», змінено найменування на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір про іпотечний кредит № 31/3д/08 з додаткакми №№ 1-3, за умовами якого (п. 1.1. договору) Банк зобовязався надати Позичальнику грошові кошти в сумі 87 870 грн., а Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 87 870 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,5% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором.

Згідно з п. 1.2. договору, кредит надається на 240 місяців з терміном остаточного погашення кредиту до 28.02.2028 р. на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 28.02.2008 р. реєстр № 541, розташованої за адресою: Луганська область, м. Луганськ, Маріупольський 3 проєздАДРЕСА_3.

За змістом п. 1.3. договору, надання кредиту здійснюється одноразово з позичкового рахунку № 9241 готівкою протягом одного робочого дня з моменту виконання Позичальником умов, що зазначені в п. 1.4. цього договору. Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутної послуги та їх обґрунтування визначені в додатках № 1, № 2, № 3 цього договору, що є його невідємною частиною.

Пунктом 1.5. договору визначено, що Позичальник зобовязується щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтентними платежами в сумі 1 124,73 грн. шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з березня 2008 р. на відповідні позичкові рахунки Позичальника. Перша сплата відсотків на умовах цього договору має бути здійснена в строк до 29.02.2008 р. Сплату останнього ануїтетного платежу здійснити до 28.02.2028 р.

Відповідно до п. 1.6.1.1. договору, проценти нараховуються Банком щомісячно на рахунок № 9241 за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до моменту закінчення терміну, на який надано кредит.

Згідно з п. 3.4. договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначений Банком частині, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобовязань за цим договором (…) Виконання Позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення суми кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено Позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги від Банку.

Пунктом 4.2.2. договору сторони передбачили право Банку при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на 2 місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку.

За змістом п. 4.3.3. договору, Позичальник зобовязався у разі порушення умов цього договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань по цьому договору (п. 8.1. договору).

Статтею 546 ЦК України унормовано, що виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі (ч. 1 ст. 547 ЦК України).

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1). Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ч. 2).

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2).

Також, як встановлено судом, 28.02.2008 р. між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», змінено найменування на публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (Кредитор), ОСОБА_1 (Боржник) та ОСОБА_3 (Поручитель) укладено договір поруки, за умовами якого (п. 1.1. договору поруки) Поручитель зобовязався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобовязання за договором про іпотечний кредит від 28.02.2008 р. № 31/3д/08.

Пунктом 2.1. договору поруки передбачено, що у разі порушення Боржником виконання зобовязання, Кредитор має право вимагати від Поручителя виконання зобовязання Боржника перед Кредитором згідно з умовами договору про іпотечний кредит в порядку, передбаченому цим договором.

Згідно з п. 2.5. договору поруки, Поручитель зобовязується протягом 5 календарних днів з моменту отримання повідомлення Кредитора або Боржника згідно з п. 2.4. даного договору виплатити несплачену Боржником суму Кредитору.

Пунктами 3.1., 3.2. договору поруки визначено, що Поручитель відповідає по зобовязаннях за вищезазначеним договором про іпотечний кредит перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Солідарні боржники залишаються зобовязаними перед Кредитором до тих пір, поки всі зобовязання за договором про іпотечний кредит не будуть виконані повністю.

За змістом п. 4.2. договору поруки, порука припиняється, якщо Кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання зобовязань за договором про іпотечний кредит від 28.02.2008 р. № 31/3д/08 не предявить вимоги до Поручителя.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами (п. 6.3. договору поруки).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України), зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про іпотечний кредит від 28.02.2008 р. № 31/3д/08, 20.07.2012 р. ПАТ «Ощадбанк» надано відповідачу 1 кредитні кошти в загальній сумі 77 550,72 грн.

Факт надання кредитних коштів у вказаній вище сумі не заперечувався відповідачем 1 у відзиві, що надійшов на адресу суду 23.02.2018 р.

Як встановлено судом, відповідач 1 взятих на себе зобовязань за договором про іпотечний кредит від 28.02.2008 р. № 31/3д/08 належним чином не виконав.

У звязку з чим, 31.05.2017 р. ПАТ «Ощадбанк» направлено на адресу Поручителя ОСОБА_2 вимогу про усунення порушень від 31.05.217 р. № 110.20-13/2468-2587, відповідно до якої Кредитор просить Поручителя протягом 5 календарних днів з дати одержання вимоги здійснити виконання порушеного зобовязання за договором про іпотечний кредит від 28.02.2008 р. № 31/3д/08 в загальній сумі 99 528,27 грн., з якої: 28 978,54 грн. прострочені проценти за користування кредитом та 70 549,73 грн. строкова основна сума боргу за кредитом.

08.06.2017 р. ПАТ «Ощадбанк» направлено на адресу Поручителя (ОСОБА_1А.) вимогу про усунення порушень від 31.05.2017 р. № 110.20-13/2468-2587, якою повідомляє останнього про наявність станом на 22.05.2017 р. заборгованості за договором про іпотечний кредит від 28.02.2008 р. № 31/3д/08 в сумі 99 528,27 грн., з якої: 28 978,54 грн. прострочені проценти за користування кредитом та 70 549,73 грн. строкова основна сума боргу за кредитом.

Доказів погашення наведеної вище заборгованості, як Позичальником (відповідачем 1), так і Поручителем (відповідачем 2) матеріали цієї справи не містять.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України унормовано, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує, що 02.10.2017 р. позивачем направлено на адресу відповідача 1 вимогу про дострокове повернення кредиту від 27.09.2017 р. № 110.20-13/4728/23167/2017-12/вих, за змістом якої ПАТ «Ощадбанк», на підставі п. 3.4. договору, вимагає від Позичальника достроково у тридцятиденний строк після отримання від Банку листа повернути всю суму кредиту та нараховані проценти за користування кредитом в сумі 102 975,54 грн., з яких: 32 425,81 грн. прострочені проценти за користування кредитом та 70 549,73 грн. строкова основна сума боргу за кредитом.

Вказана вище вимога отримана особисто ОСОБА_1 16.10.2017 р., про що свідчить належним чином засвідчена копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що наявна в матеріалах цієї справи (а.с. 19).

Таким чином, ПАТ «Ощадбанк» пред'явивши вимогу у відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України до ОСОБА_1 про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом змінив строк виконання основного зобов'язання та, як наслідок, використав своє право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, подавши позов до суду.

Наведена вище правова позиція відповідає висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 р. у справі № 564/2199/15-ц, який відповідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» повинен враховуватись судами при застосуванні таких норм права.

Також, при розгляді справи судом враховано висновок Верховного суду у справі № 6-623цс17, відповідно до якого вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

Таким чином, у разі зміни кредитором на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

За таких обставин, оскільки позивач звернувся з позовом до суду - 15.12.2017 р., тобто в межах шестимісячного строку з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, суд дійшов висновку, що порука в спірних правовідносинах не припинилась.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідачів 1, 2 суму основного боргу за кредитом в розмірі 70 549,73 грн. та 34 976,24 грн. відсотків за користування кредитом, що нараховані за період з 01.08.2014 р. по 30.11.2017 р. (згідно наявного в матеріалах справи розрахунку).

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву просить суд застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин.

За змістом статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до вимог статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

При розгляді цієї справи по суті спору судом прийняті до уваги письмові пояснення позивача, відповідно до яких останній платіж в рахунок погашення боргу за кредитом був зроблений відповідачем 1 23.06.2014 р. Разом з тим, станом на вказану дату заборгованість за кредитом, строк сплати якої за договором ще не настав (строкова заборгованість) становила 70 549,73 грн. Прострочена заборгованість за кредитом станом на 23.06.2014 р. відсутня оскільки за період з 20.08.2012 р. по 23.06.2014 р. позичальник зобовязаний був сплатити 3 133,97 грн., а сплатив 7 000,99 грн. Таким чином, відповідач 1 сплачував щомісячні платежі за кредитом в більшому розмірі, аніж передбачено графіком, у звязку з чим, станом на 01.12.2017 р., прострочка за кредитними платежами відсутня.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1,2 суми основного боргу за кредитом в розмірі 70 549,73 грн. заявлені в межах строку позовної давності, а тому задовольняються судом повністю в цій частині.

В той же час, розглянувши вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1,2 відсотків за користування кредитом, що нараховані за період з 01.07.2014 р. по 30.11.2017 р., судом встановлено, що останній платіж відповідачем 1 по сплаті відсотків за користування кредитом був здійснений 31.07.2014 р. в сумі 0,97 грн.

За таких обставин, оскільки ПАТ «Ощадбанк» направив позов до суду - 13.12.2017 р. (відповідно до штемпеля поштового відділення на конверті), суд дійшов висновку, що нарахування позивачем відсотків за користування кредитом за період з 01.07.2014 р. по 12.12.2014 р. (включно) здійснено поза межами позовної давності.

Також, суд дійшов висновку про безпідставне нарахування заявлених до стягнення відсотків, починаючи з 16.11.2017 р. оскільки вимогою про дострокове повернення кредиту від 27.09.2017 р. № 110.20-13/4728/23167/2017-12/вих. ПАТ «Ощадбанк» змінено строк виконання основного зобов'язання. А тому, право кредитодавця нараховувати передбачені спірним договором проценти за кредитом припинилось після спливу встановленого вказаною вище вимогою строку основного зобов'язання. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Наведена вище правова позиція відповідає висновку, викладеному в постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачів 1, 2 відсотків за користування кредитом в сумі 29 932,42 грн., що нараховані за період з 13.12.2014 р. по 15.11.2017 р. (включно). У задоволенні іншої частини вимог про стягнення відсотків за користування кредитом судом відмовляється.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

ПАТ «Ощадбанк» заявлено вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 1 746,23 грн., що нараховані за період з 01.07.14 по 30.09.17 та 10 780,12 грн. індекс інфляції за період з липня 2014 р. по жовтень 2017 р. за прострочення оплати процентів за користування кредитом.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Отже, оскільки судом відмовлено у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідачів 1, 2 відсотків за користування кредиту у звязку із пропущенням строку позовної давності за період з 01.07.2014 р. по 12.12.2014 р., суд дійшов висновку, що підстави для нарахування за вказаний вище період індексу інфляції та 3% річних відсутні.

Також, судом при розгляді вимог про стягнення індексу інфляції враховано рекомендації, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, за змістом яких при застосуванні індексу інфляції необхідно мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог про стягнення індексу інфляції в сумі 6 095,65 грн. за період з січня 2015 р. по вересень 2017 р. (включно) та 1 309,45 грн. 3% річних за період з 13.12.2014 р. по 30.09.2017 р. В іншій частині вимоги про стягнення індексу інфляції та 3% річних відхиляються.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 1 618,30 грн. покладається судом на відповідачів 1,2 порівну (по 809,15 грн. з кожного).

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-266, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса проживання: 91057, АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: 69104, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, 91484, Луганська область, м. Олександрівськ, вул. Октябрьська, буд. 27, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36, , на р/р № 373940055 в ФЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665) 70 549 (сімдесят тисяч пятсот сорок девять) грн. 73 коп. суми основного боргу по кредиту, 29 932 (двадцять девять тисяч девятсот тридцять дві) грн.. 42 коп. процентів за користування кредитними коштами, 6 095 (шість тисяч девяносто пять) грн. 65 коп. індексу інфляції та 1 309 (одну тисячу триста девять) грн. 45 коп. 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса проживання: 91057, АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: 69104, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36, , на р/р № 373940055 в ФЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665) 809 (вісімсот девять) грн. 15 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, 91484, Луганська область, м. Олександрівськ, вул. Октябрьська, буд. 27, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 36, , на р/р № 373940055 в ФЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665) - 809 (вісімсот девять) грн. 15 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Повне рішення складено 03.09.2018 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова