Справа № 738/1729/18
№ провадження 2/738/558/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання Тужик К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради Менського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що 14 вересня 2000 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. ОСОБА_4, 71 в с. Дягова Менського району Чернігівської області. Він, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок та запропоновано визнати право власності на нерухоме майно в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не зявився, просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Менського району Чернігівської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, застосовуються правила книги шостої цивільного Кодексу, але оскільки, відповідно до закону, який діяв до 1 січня 2004 року, спадкоємці визнавались такими, що прийняли спадщину у випадку вчинення дій, передбачених ст. 549 ЦК України 1963 року, тому застосовуються як норми ЦК України 1963 року, так і норми ЦК нині чинного.

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого.

Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог ст.548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, а також прийняття спадщини особами, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статей 392, 1223 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що 20 грудня 1997 року в с. Дягова Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_5, про що виконкомом Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області було видано свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ №008969 (а.с.9), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно.

Спадкоємцєм першої черги за законом після померлого ОСОБА_5, була його дружина ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯР №392917.

З довідки, виданої виконкомом Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області, вбачається, що ОСОБА_3 своєчасно в шестимісячний строк прийняла спадщину після померлого 20 грудня 1997 року чоловіка ОСОБА_5, а саме здійснювала догляд за будинком, сплачувала страхові платежі, в її користування перейшли особисті речі померлого.

Згідно з повідомленням №2679/01-21 від 07 жовтня 2010 року Державного нотаріального архіву Чернігівської області спадкова справа після померлого 20 грудня 1997 року ОСОБА_5 не заводилась.

Отже, ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після померлого ОСОБА_5, проте юридично її не оформила.

14 вересня 2000 року в с. Дягова Менського району Чернігівської області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ №096992, виданого виконкомом Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ЯР №369691.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 434/2010, заведеної за заявою ОСОБА_1, останній звернувся до ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

24 листопада 2010 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким спадщина складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСГП ім. Куйбишева с. Дягова Менського району Чернігівської області, розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), що належало ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0271867, виданого на підставі рішення ОСОБА_2 районної державної адміністрації від 26 листопада 1996 року за №365, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №124 від 12 травня 1997 року, яка прийняла спадщину після померлого 20 грудня 1997 року ОСОБА_5, але не оформила своїх спадкових прав.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20 вересня 2018 року за № 2095/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. ОСОБА_4, 71 в с. Дягова Менського району Чернігівської області, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги №5, наданої в.о. старости Дягівського старостинського округу Менського району Чернігівської області ОСОБА_6 27 серпня 2018 року, домогосподарство по вул. Радянська (перейменовано на ОСОБА_4), 71 в с. Дягова Менського району Чернігівської області, особовий рахунок №209, станом на 15 квітня 1991 року мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, членами двору його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до рішення Дягівської сільської ради Менського району Чернігівської області від 15 грудня 2000 року «Про приведення у відповідність з реаліями життя назв вулиць і державної символіки в селі» вулиця Радянська в с. Дягова перейменована на ОСОБА_4 (а.с.41).

Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) розяснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6).

Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Радянська, 71 в с. Дягова Менського району Чернігівської області, належав на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у рівних частках.

Спадкодавець ОСОБА_3 за життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, але не оформила її юридично, в звязку з чим позивач позбавлений можливості оформити спадщину.

Згідно з Законом УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, імя по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства.

Враховуючи те, що право на спірний будинок за спадкодавцем підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є обєктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути обєктом спадкування.

Згідно з повідомленням Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 30 серпня 2018 року №331, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. ОСОБА_4, 71 в с. Дягова Менського району Чернігівської області не зареєстровано (а.с.17).

З технічного паспорту на житловий будинок по вул. ОСОБА_4, 71 в с. Дягова Менського району Чернігівської області вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1 (збудований в 1965 році), літньої кухні Б-1 (збудована в 1980 році), гаражу В-1, сараю Г-1 (збудовані в 1986 році), сараю Д-1 (збудований в 1980 році), погреба Е-1 (збудований в 1965 році), воріт №1, огорожі №2. Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі, технічний паспорт не містить.

Як вбачається із звіту про оцінку майна від 20 серпня 2018 року проведеного КП Чернігівське МБТІ, оцінювачем ОСОБА_7, вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. ОСОБА_4, 71 в с. Дягова Менського району Чернігівської області, становить 13063,00 грн. (а.с. 29).

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування ОСОБА_1 шляхом задоволення його позову у повному обсязі та визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями (житловий будинок, літня кухня, гараж, сараї, погріб, ворота №1, огорожа №2) загальною вартістю (тринадцять тисяч шістдесят три) грн., розташованого по вул. ОСОБА_4, 71 в с. Дягова Менського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після померлої 14 вересня 2000 року матері ОСОБА_3.

Керуючись ст. 529, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, ст.392, 1223 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76-80 258, 259, 263 265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 міської ради Менського району Чернігівської області (місцезнаходження: вул. Титаренка Сергія, 7 м. Мена Чернігівська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04061777) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. ОСОБА_4, 71 в с. Дягова Менського району Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2018 року.

Суддя Н.В. Волошина