Справа № 182/2813/18
Провадження № 2/0182/2132/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.12.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: 53200, АДРЕСА_1)

відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2)

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом про оспорювання батьківства.

Заяви по суті справи.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 та просить суд виключити відомості про його батьківство з актового запису №617 від 08.07.2014 року про народження ОСОБА_1, оскільки у 2013 році він проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з відповідачкою, потім вони розлучились та стали проживати окремо, а 26.06.2014 року відповідач народила дитину ОСОБА_1. У період настання вагітності ОСОБА_2 у них вже не було статевих відносин, фактично спільно вони не мешкали, її неодноразово бачили у м. Нікополі з іншими чоловіками, що викликає у нього сумніви в походженні дитини(а.с.3-7)

Відповідач відзиву на позов не подавала.

Інших заяв по суті справи учасники не подавали.

Процесуальні дії у справі.

31.05.2018 року по справі відкрито провадження(а.с.15-16), витребувано повний витяг з ДРАЦСГ щодо актового запису про народження №20300085 від 06.06.2018 року на гр.. ОСОБА_1(а.с19-21)

19.07.2018 року по справі призначено судово-генетичну експертизу та зупинено провадження (а.с.37-38).

17.10.2018 року по справі поновлено провадження (а.с.48)

Ухвалою суду від 30,10.2018 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, викликано заявлених позивачем свідків (а.с.54)

Інших заяв та клопотань з процесуальних питань учасниками справи не подавалось.

Судом встановлено.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у 2013 році проживали однією сім'єю. Згодом вони розірвали стосунки та кожний проживав зі своїми батьками.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 народила доньку ОСОБА_3, батьком за спільною заявою про визнання батьківства вказано ОСОБА_1 (а.с.20-21)

Згідно висновку експерта №473 молекулярно-генитичної експертизи по встановленню батьківства ОСОБА_1 у відношенні дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, народженої громадянкою ОСОБА_2, встановлено, що вірогідність того, що ОСОБА_1 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,99997% (а.с.43-45)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5. не повідомили суду будь-яких обставин, які мають значення для справи, а тому взяті до уваги не були.

Таким чином, за висновком експерта судом встановлено, що між дитиною та позивачем точно встановлене кровне споріднення і доводи позивача про його сумніви у батьківстві щодо дитини є безпідставними.

Статтею136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення ЄСПЛ у справі "Калачова проти Російської Федерації" від 07 травня 2009 року N 3451/05, § 34, "Kalacheva V. Russian Federation").

Ст.ст. 12,81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши письмові докази, які містяться у справі у їх сукупності,суд дійшов до висновку про відсутність доведеності обставин на які посилається позивач щодо його сумнівів у батьківстві відносно дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 136 СК України, ст.ст. 5,10-12,76-89, 263-265,354 ЦПК Украни, -суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції до Дніпровського апеляційного суду ( м. Кривий Ріг). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Повне рішення складено 19.12.2018 року

Суддя: А. Г. Багрова