Справа № 441/1307/18 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/391/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Львів

Справа № 441/1307/18

Провадження № 22-ц/811/391/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 15 серпня 2018 року у складі судді Яворської Н.І.

у справі

за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Панчишина Володимира Романовича, начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Стасишин Анни Романівни, ОСОБА_6, третя особа: Публічне Акціонерне Товариство «Універсал Банк» про визнання електронних торгів із реалізації арештованого майна недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння ,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 15 серпня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала Городоцького районного суду Львівської області від 15.О8.2018 року є необгрунтованою та прийнятою із порушенням норм процесуального права.

Щодо твердження суду про відсутні відомості про звернення до іншого суду з

позовом до них сторін, зазначає, що такий висновок суду є незаконним та таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах справи, оскільки представником Апелянта у тексті позовної заяви чітко зазначено та виділено наступний текст: «Позивач підтверджує про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до нього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.»

Вважає висновок суду про, те що особу позивача не встановлено абсурдним та таким, що не відповідає приписам п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки чинне процесуальне законодавство не передбачає такої підстави для повернення позовної заяви, як не встановлення особи позивача.

Незважаючи на дані обставини, Апелянт надав усі можливі відомості про свою особу, а саме зазначив паспортні дані паспорт НОМЕР_2 номер НОМЕР_3, який виданий органом Губернаторством Токат 05 вересня 1997 року. Апелянт вказав у свої позовні заяві на наявність у нього посвідки на постійне місце проживання серія НОМЕР_4 видана "04" вересня 2003 року ВГІРФО УМВСУ у Львівській області та зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 також індивідуальний податковий номер НОМЕР_1.

Позовну заяву підписано та подано від імені ОСОБА_2 адвокатом - ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність ". Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення ргану (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.Адвокатом долучено до позовної заяви оригінал ордеру на представництво та копію свідоцтва на право заняття адвокатською діяльністю.

А відтак вважає, ухвалу Городоцького районного суд Львівської області від 15.08.2018 року у справі № 441/1307/18 про повернення позовної заяви необгрунтованою та незаконною, такою що підлягає скасуванню.

Просить скасувати ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 15 серпня 2018 року та направити справи у суд першої інстанції на стадію відкриття провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до Державного підприємства «Сетам», державного виконавця Залізничного відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Панчишина Володимира Романовича, начальника Залізничного відділу Державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Стасишин Анни Романівни, ОСОБА_6, третя особа: Публічне Акціонерне Товариство «Універсал Банк» про визнання електронних торгів із реалізації арештованого майна недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 15 серпня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції вважав, що позовна заява подана особою, що не має права її підписувати, крім того, особа позивача не підтверджена документами, відсутні відомості про звернення до іншого суду з позовом до цих сторін.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до вимог ст.. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві позивачем зазначено що позивач підтверджує про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до нього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. (а.с. 12)

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Позовну заяву від імені ОСОБА_2 було підписано представником позивача ОСОБА_3.

На підтвердження своїх повноважень ОСОБА_7 надав до матеріалів позовної заяви ордер серія НОМЕР_5 про надання правової допомоги ОСОБА_2 та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність ".

Відповідно до приписів ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, з інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення ргану (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, то у випадках, встановлених ним Законом та іншими законами країни, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об 'єднанням та повинен містити підпис адвоката, г ада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.. 175 та 177 ЦПК України, а тому підстав для її повернення у суду першої інстанції не було.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення позовної заяви у справі з порушенням вимог закону, тому така підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 15 серпня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 18.12.2018 року

Головуючий

Судді