Провадження № 2/243/2319/2018
Справа № 243/6272/18
18 грудня 2018 року м. Словянськ
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Кузнецова Р.В.,
за участю секретаря Малиновської І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Словянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав від ПАТ КБ «ПриватБанк» та від ОСОБА_2 первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення часткового погашення (квитанції, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі є безспірними. Крім того, зазначив, що розрахунок боргу, здійснений ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо наявності грошового зобовязання позивача по кредиту, процентах та пені, не може вважатись документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив приписи ст.88 ЗУ «Про нотаріат». Додав, що виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банк, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і на його думку, не може бути доказом безспірності грошових вимог.
Позивач ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності від 06.04.2018 року (а.с.6) будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився.
Представник позивача ОСОБА_5, яка діє на підставі ордеру серії АА № 079803 від 09.07.2018 року (а.с.12), у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю (а.с.43).
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи у загальному судовому провадженні судовою повісткою (а.с.38), не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не зявився у судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
За приписами ст. 191 ЦПК України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання не зявився у судове засідання без повідомлення причин неявки та не подав відзив у встановлений судом строк без поважних причин, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивачки, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів із постановленням заочного рішення.
Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином на офіційному сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області (а.с.35), причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи: Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином (а.с.20,27,31,36), причину неявки суду не повідомив.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
Згідно з зареєстрованою 14 червня 2018 року новою редакцією Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в зв'язку з зміною типу акціонерного товариства, ОСОБА_3 змінив своє офіційне найменування з публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» на акціонерне товариство ОСОБА_3 «Приватбанк», скорочено офіційне найменування банку - АТ КБ «ПриватБанк».
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.
Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
З наданих суду документів вбачається, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 при вчиненні виконавчого напису від 30.10.2017 року не було зясовано чи не пропущено банком строк позовної давності. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 16.02.2007 року по 31.07.2017 року, тобто більше ніж десять років (а.с.5)
Згідно з вимогами ст.ст. 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.
Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст. ст. 257, 261 ЦК України висловлена Верховним судом України у справах № 6-95цс14 та № 6-127цс14.
Отже, відповідність розрахунків заборгованості, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялась, тобто оспорюваний виконавчий напис, вчинено нотаріусом поза межами строку, який передбачено ст.88 Закону України «Про нотаріат».
Відповідно до квитанцій від 06.12.2018 року, позивачем на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» були зараховані кошти у сумі 8420,00 грн. (а.с.41).
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ст. 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, Словянського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 18.12.2018 року.
Суддя Словянського
міськрайонного суду ОСОБА_7