пр. № 2/759/424/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Величко Т.О. розглянувши заяву про відвід Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІ СЕРВІС» в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІ СЕРВІС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

в с т а н о в и в :

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІ СЕРВІС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

У підготовчому судовому засіданні педставніик позивача подала до суду заяву про відвід судді Величко Т.О., посилаючись на те, що позивач не задовлений перебуванням вказаної справи у проваженні суддів Войтенко Ю.В., Величко Т.О. та залишення позову без руху відповідно до вимог ч.11 ст. 187 ЦПК України,що призвело до подачі позивчем апеляційної скарги на ухвалу суду від 14.05.2018 року повернення матеріалів справи з Київського апеляційного суду м. Києва 01.11.2018 року та незадоволення ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року.

Відповідно до ст.36 ЦПК України Підстави для відводу (самовідводу) судді. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддею встановлено, що позивач незадоволений ухвалою суду від 14.05.2018 року, але ст. 36 ЦПК України прямо вказано, що це не є підстава для відводу судді. Тим самим позивач затягує розгляд справи з підстав заявлення відводу не передбачених вимогами ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов'язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві, як підстави для відводу, не знайшли належного підтврдження обгрунтованими доказами та не можуть викликати сумнів у неупередженості або не об'єктивності судді.

Суд вважає заяву Відповідача про відвід головуючому судді необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 36, ч.3 40 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Вважати заяву про відвід судді Величко Т.О. з боку позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІ СЕРВІС» в межах розгляду цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІКТОРІ СЕРВІС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,- необгрунтованою.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України зупинити провадження у справі. Розгляд питання про відвід судді визначити у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Величко