Справа № 2-о-151/2008 Головуючий у 1 інстанції: Боровков Д.О.
Провадження № 22-ц/783/1143/18 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської місцевої прокуратури №2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2008 року у справі за заявою приватного підприємства «АВІС-ДО», ОСОБА_4, ОСОБА_8., заінтересована особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення факту володіння та визнання права власності на нежитлове приміщення (мийка легкових автомобілів),-

в с т а н о в и л а:

у вересні 2008 року заявники звернулися до суду із заявою, яку в подальшому доповнила та уточнила та в якій просили: встановити факт володіння, користування, розпорядження та визнання права власності за ПП «АВІС-ДО» на нежитлове приміщення (мийка легкових автомобілів) загальною площею 289,8 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1 та зобов'язати ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» здійснити державну реєстрацію даного приміщення за ПП «АВІС-ДО» і видати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

В обгрунтвання позовної заяви зазначали, що ПП «АВІС-ДО» зареєстрованого відповідно до протоколу №1 від 17.10.2005р. Львівським міським відділом центру державного земельного кадастру виготовлені та погоджені матеріали відведення земельної ділянки для розміщення тимчасової збірно-розбірної автомийки, що знаходиться на перехресті вул. Луганська-пр. Ч. Калини у м. Львові. Матеріали відводу земельної ділянки складаються з книги №1 «Матеріали погодження місця розташування земельної ділянки», книги №2 «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки» та висновків про погодження проекту відведення земельної ділянки. На підставі проекту відведення Львівська міська рада прийняла ухвалу №3184 від 09.02.2006р. «Про погодження приватному підприємству «АВІС-ДО» місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на розі вул. Луганській - пр. Ч. Калини у м. Львові». 16.03.2006р. Львівська міська рада прийняла ухвалу №3425 «Про затвердження ПП «АВІС-ДО» проекту відведення земельної ділянки на розі вул. Луганської - пр. Червоної Калини у м. Львові». Для здійснення підприємницької діяльності ПП «АВІС-ДО» замовило робочий проект у СПД ОСОБА_6 на встановлення тимчасової мийки легкових автомобілів на розі вул. Луганської - пр. Червоної Калини у м. Львові, який погоджений головним архітектором м. Львова 13.11.2006р. даний проект виконано згідно з діючим на території України нормами та правилами та гарантує безпечну для життя людей експлуатацію об'єкту за умов додержання передбачених проектом заходів. Відповідно до технічного паспорту загальна площа автомийки легкових автомобілів становить 289,8 кв.м. Згідно з робочим проектом встановлено мийку на орендованій земельній ділянці, ПП «АВІС-ДО» постійно користується даним приміщенням, на нього ніхто не претендував та не претендує, тому вважають, що набули право власності на дане приміщення. У зв'язку із наведеним просили заяву задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2008 року заяву задоволено.

Встановлено факт володіння приватним підприємством «АВІС-ДО» на праві приватної власності нежитловим приміщенням мийки легкових автомобілів загальною площею 289,8 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1.

Зобов'язано Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» здійснити державну реєстрацію нежитлового приміщення мийки легкових автомобілів загальною площею 289,8 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1 на праві приватної власності за приватним підприємством «АВІС-ДО» та видати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Дане рішення оскаржив керівник Львівської місцевої прокуратури №2 - Янчишин С.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним і таким, що підлягає скасуванню через порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважає, що судовим рішенням та матеріалами справи не підтверджується факт «володіння приватним підприємством «АВІС-ДО» на праві приватної власності спірним нежитловим приміщенням мийки легкових автомобілів». Окрім того, рішенням суду в порядку окремого провадження може бути лише встановлено наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відтак, встановлені зобов'язання осіб вчинити певні дії рішенням суду в порядку окремого провадження є порушенням процесуального права. Вказує, що питання визнання права власності та зобов'язання вчинити дії щодо реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна може бути вирішено виключно в межах позовного провадження. А тому, прийняте судом рішення про встановлення факту володіння приватним підприємством «АВІС-ДО» на праві приватної власності нежитловим приміщенням мийки легкових автомобілів та зобов'язання здійснити його державну реєстрацію, видача витягу про реєстрацію права власності на дане майно, свідчить про порушення норм процесуального права та порушення прав територіальної громади від імені якої діє Львівська міська рада, як власника землі, на якій розміщено майно.

Окрім того зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення, незважаючи на відповідні докази, що вказують на вид майна, суд безпідставно визнав право власності на мийку легкових автомобілів, як на об'єкт нерухомого майна, в той час коли останній не наділений ознаками такого.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні вимог приватного підприємства «АВІС-ДО», ОСОБА_4, ОСОБА_8

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 18.03.2004 «Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу».

Справа розглядається Апеляційним судом Львівської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Справа, відповідно до вимог ст.ст. 274, 368, 369 ЦПК України розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України суд, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, заявники, звертаючись із заявою в порядку окремого провадження, просили суд: встановити факт володіння, користування та розпорядження нежитловим приміщенням (бар, мийка легкових автомобілів) загальною площею 289,8 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 Приватним підприємством «АВІС-ДО»; визнати право власності на вищевказане нежитлове приміщення за Приватним підприємством «АВІС-ДО» та зобов'язати обласне комунальне підприємство Львівської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» здійснити державну реєстрацію права власності на зазначене нежитлове приміщення та видати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

За змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 315 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як роз'яснено у п. 3 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (зі змінами і доповненнями), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчому судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що звертаючись із заявою про встановлення факту володіння, користування, розпорядження ПП «АВІС-ДО» нежитловим приміщенням (мийкою легкових автомобілів) загальною площею 289,8 кв.м., що знаходиться на АДРЕСА_1, метою такого звернення є саме визнання права власності на майно та зобов'язання ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» здійснити державну реєстрацію вказаного майна і видати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Отже, із заяви поданої Приватним підприємством «АВІС-ДО», ОСОБА_4, ОСОБА_8 в порядку окремого провадження вбачається наявність спору про право цивільне, а саме про визнання права власності на майно, який підлягає розгляду у позовному провадженні.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що ухвалене у справі, яка розглянута в порядку окремого провадження, судове рішення не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалено з порушенням норм процесуального права, що в силу частини шостої статті 294 та частини четвертої статті 315 ЦПК України є підставою для його скасування із залишенням заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 294, 268, 315, 367, 374, 377, 382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Львівської місцевої прокуратури №2- задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 14 листопада 2008 року- скасувати.

Заяву приватного підприємства «АВІС-ДО», ОСОБА_4, ОСОБА_8., заінтересована особа: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про встановлення факту володіння та визнання права власності на нежитлове приміщення (мийка легкових автомобілів) - залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30.08.2018 року.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета