Справа № 342/983/18
Провадження № 2/342/671/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, право власності на які підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5: кадастровий № :05:001:0251 площею 0,0793 га, розташовану в урочищі «Ставище» на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий № :05:003:0014 площею 1,2676 га, розташовану в урочищі «Ашніт» на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий № :05:002:0362 :05:001:0252 у ОСОБА_4 серії ІФ № 056630) площею 0,0793 га, розташовану в урочищі «Ставище» на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий № :05:003:0015 площею 1,2676 га, розташовану в урочищі «Ашніт» на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позовні вимоги мотивовані тим, що 8 липня 2017 року померла мама позивачки ОСОБА_5. У звязку із несподіваною смертю заповітного розпорядження щодо свого майна мама не залишила. На день смерті матері позивачка проживала разом з нею в м. Заліщики по вул. Крушельницької, 56/1, вели спільне господарство. Догляд за матірю та її поховання проводила позивачка особисто. Відповідно до ОСОБА_4 на право власності на земельні ділянки матері позивачки належали 4 земельних ділянки загальною вартістю 145600 грн., розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме: кадастровий № :05:001:0251 площею 0,0793 га, в урочищі Ставище; кадастровий № :05:003:0014 площею 1,2676 га, в урочищі Ашніт; кадастровий № :05:002:0362 :05:001:0252 у ОСОБА_4) площею 0,0793 га в урочищі Ставище; кадастровий № :05:003:0015 площею 1,2676 га в урочищі Ашніт.

З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа № 218, однак державний нотаріус 08.08.2018 р. відмовила позивачці у видачі документів на спадщину по причині виявлення ряду невідповідностей у правовстановлюючих документах, а саме: - у ОСОБА_4 на право власності на земельні ділянки зазначено, що земельні ділянки, які є предметом спадщини, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані за адресою: с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, а у Витягах з ДЗК адреса цих же земельних ділянок зазначена: територія ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області; при написанні кадастрового номера щодо земельної ділянки площею 0.0793 га, розташованої в урочищі Ставище на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області виявлено помилку; у правовстановлюючих документах вказані різні адреси проживання спадкодавця.

З метою усунення виявлених розбіжностей позивачка звернулася в Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, звідки 16 липня 2018 року отримала відповідь, з якої вбачається, що внесення відомостей згідно звернення не відноситься до повноважень державного кадастрового реєстратора.

Після смерті матері позивачка фактично вступила в управління спадковим майном (здала в оренду земельні ділянки), але оформити свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, так як її мама одержала вище перелічені ОСОБА_4 акти про право власності на земельні ділянки із неточностями, усунути які в позасудовому порядку неможливо, тому вона звернулася до суду з цим позовом, в якому покликається на ст.ст. 131, 152, 158 ЗК України, Постанову Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ».

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги з наведених в позові підстав, просять позов задовольнити. Позивачка суду пояснила, що її мати проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, потім вона проживала ІНФОРМАЦІЯ_2, де й померла. На час смерті (08.07.2017 р.) мама проживала разом з нею та її сімєю.

ОСОБА_3 сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради, не заперечує проти визнання за позивачкою права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Суд, вислухавши позивачку та її представника, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що стверджено копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 262661, виданого 26 травня 1974 р. ОСОБА_3 сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 12 від 3 травня 1974 року в книзі реєстрації актів про народження.

Мати позивачки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, після укладення 12 січня 1991 р. шлюбу із ОСОБА_8 змінила дошлюбне прізвище «Топольницька» на «Бобецька», запис за № 5 від 12 січня 1991 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НМ № 497823, виданого відділом ЗАГСу Калуського міськвиконкому Івано-Франківської області.

Довідкою ОСОБА_3 сільської ради № 276 від 30.10.2018 р. стверджено, що ОСОБА_5 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14.11.2006 р.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла 08 липня 2017 р. у віці 66 років в м. Заліщики Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис № 56 від 13 липня 2017 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 226547, виданого 13 липня 2017 р. Заліщицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Станом на 08.07.2017 р. АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: ОСОБА_5, померла 08.07.2017 р., ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 - зять померлої, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 - дочка померлої, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7 внучка померлої, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8 внучка померлої, що підтверджується довідкою № 4953, виданою виконавчим комітетом Заліщицької міської ради 20.12.2017 р.

Копією довідки № 180/01-16, виданою Заліщицькою державною нотаріальною конторою 19 липня 2018 р., та копією спадкової справи № 218/2017 р., наданою суду завідувачем Заліщицької держнотконтори, стверджено, що позивачка ОСОБА_1 21.12.2017 р., як спадкоємець першої черги за законом, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 08 липня 2017 р. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50379412, виданим 21.12.2017 року, стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 61782348 (номер у нотаріуса 218/2017), спадкодавець ОСОБА_5, дата смерті: 08.07.2017 р.

Наведене свідчить про те, що позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті матері.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

До спадкового майна померлої ОСОБА_5 належать земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області: кадастровий № :05:001:0251 площею 0,0793 га в урочищі «Ставище»; кадастровий № :05:003:0014 площею 1,2676 га в урочищі «Ашніт»; кадастровий № :05:002:0362 :05:001:0252 у ОСОБА_4 серії ІФ № 056630) площею 0,0793 га, в урочищі «Ставище»; кадастровий № :05:003:0015 площею 1,2676 га, в урочищі «Ашніт», право власності спадкодавця на які підтверджується ОСОБА_4 актами на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 439582, серії ЯЛ № 439581, серії ІФ № 056630, серії ІФ № 056498 та Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, виданими 07.02.2018 р.: № НВ-018, № НВ-018, № НВ-018, № НВ-018.

Нормативна грошова оцінка вищезгаданих земельних ділянок станом на 07.02.2018 р. становить, відповідно: - кадастровий № :05:003:0014 площею 1,2676 га - 72380,25 грн., кадастровий № :05:001:0251 площею 0,0793 га - 370,55 грн., кадастровий № :05:001:0252 площею 0,0793 га - 370,55 грн.; кадастровий № :05:003:0015 площею 1,2676 га - 72380,25 грн., що підтверджується повідомленнями відділу у Городенківському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 07.02.2018 р. № 03-10/00139, № 03-10/00140, № 03-10/00141, № 03-10/00142.

Як вбачається із ОСОБА_4 актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 439582, серії ЯЛ № 439581, серії ІФ № 056630, серії ІФ № 056498, земельні ділянки, які є предметом спадщини, цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані за адресою: Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області та зазначені урочища, де розташовані ці земельні ділянки.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про ОСОБА_4 земельний кадастр» та відповідно до п. 24 Порядку ведення державного земельного кадастру відомості про місцезнаходження (адресу) земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру. Згідно вимог ч. 1 ст.11 Закону України «Про ОСОБА_4 земельний кадастр» відомості про обєкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об'єктів у натурі (на місцевості).

Враховуючи існуючі характеристики земельних ділянок у натурі згідно Витягів з державного земельного кадастру про земельні ділянки: № НВ-018, № НВ-018, № НВ-018, № НВ-018, виданих 07.02.2018 р., судом встановлено, що їх місцем розташування є територія ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

У ОСОБА_4 акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 056630 вказано кадастровий номер земельної ділянки :05:001:0252, в той час, як у Витягу з ДЗК № НВ-018 від 07.02.2018 р. ця земельна ділянка зазначена з кадастровим номером :05:002:0362.

У державних актах на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯЛ № 439581, серії ЯЛ № 439582, які видано на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Городенківською державною нотаріальною 10.09.2008 року, за реєстровим номером 2091, вказано адресу проживання ОСОБА_5: вулиця Крушельницького, 56/1 м. Заліщики Заліщицького району Тернопільської області. У витягу з ДЗК № НВ-018 зазначено адресу проживання спадкодавці вул. Крушельницького,56/1 с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області; у витягу з ДЗК № НВ-018 вказано адресу проживання ОСОБА_5 вул. Франка, будинок 79 с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області.

З відповіді Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 3-9-0.331-4384/0/2-18 від 16.07.2018 р. слідує, що позивачці видано витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 07.02.2018 № НВ-018, № НВ-018, № НВ-018, у яких зазначено місце розташування земельних ділянок: дві земельні ділянки в урочищі «Ставище», одна земельна ділянка в урочищі «Ашніт» на території ОСОБА_3 сільської ради; внесення відомостей, зазначених у зверненні, до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не відноситься до повноважень державного кадастрового реєстратора.

Із повідомлення державного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори № 208/01-16 від 08.08.2018 р. вбачається, що у звязку із розбіжностями, які містяться у вищезазначених ОСОБА_4 актах на право власності на земельні ділянки та у Витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки позивачці запропоновано вирішити питання успадкування земельних ділянок площею: 1,2676 га, 0,0793 га, 1,2676 га, 0,0793 га, що належали спадкодавцю ОСОБА_5 у судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 152, 158 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в судовому порядку, в тому числі і шляхом визнання прав на них.

Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно роз'яснення, що містяться в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що суду надані підтвердження того, що до 14.11.2006 р. спадкодавець ОСОБА_5 проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, а на час смерті вона проживала ІНФОРМАЦІЯ_9, що спадкоємець першої черги ОСОБА_5 ОСОБА_1 фактично вступила в управління спадковими земельними ділянками, що стверджується довідкою № 304, виданою 20.08.2018 р. ОСОБА_3 сільською радою, приймаючи до уваги витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, де зазначені відомості про них, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, так як розбіжності в ОСОБА_4 актах на право власності на спадкові земельні ділянки та у Витягах з Державного земельного кадастру про спадкові земельні ділянки перешкоджають позивачці отримати свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за законом, права власності на земельні ділянки, що належали ОСОБА_5, судом не встановлено, ОСОБА_3 сільська рада позов визнає, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1258, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 152, 158 ЗК України, керуючись ст. ст. 211, 258, 259, 263-265, 268, 273,352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельні ділянки, право власності на які підтверджується Витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки та ОСОБА_4 на імя ОСОБА_5:

- кадастровий № :05:001:0251 площею 0,0793 га, розташовану в урочищі «Ставище» на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий № :05:003:0014 площею 1,2676 га, розташовану в урочищі «Ашніт» на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий № :05:002:0362 :05:001:0252 у ОСОБА_4 серії ІФ № 056630) площею 0,0793 га, розташовану в урочищі «Ставище» на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- кадастровий № :05:003:0015 площею 1,2676 га, розташовану в урочищі «Ашніт» на території ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Івано-Франківському апеляційному суду через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - вул. Крушельницької, 56/1, м. Заліщики, Тернопільська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце знаходження відповідача ОСОБА_3 сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області - площа Свободи, 1, с. Серафинці, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 17.12.2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.