Справа № 215/1850/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Квятковського Я.А.

за участю: секретаря - Пономаренко М.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобуцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок виконання трудових обовязків,-

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 р. представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодження здоровя, до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» /далі ПрАТ/, яким просить стягнути моральну шкоду у розмірі 148 920 грн. у зв'язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

В обґрунтування вказує, що ОСОБА_1 26 років 2 місяці працював у відповідача помічником машиніста екскаватора, машиністом екскаватора в умовах, які характеризувались перевищенням граничного допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища. У лютому 2012 року рішенням ЛЕК Українського науково-досліницького інституту промислової медицини протокол №293 йому були встановлені два професійні захворювання, а саме: вібраційна хвороба другої стадії, синдроми церебрально-периферичної ангіодистонії; вегетивно-сенсорної полі невропатії з трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового пері артрозу ПФ 2 ст., деформуючого артрозу, в сполученні з періатрозом ліктьових суглобів (ПФ: D 2 ст., S 1-2 ст.), та попереково-крижової радикулопатії з вираженими статико-динамічними порушеннями з деформуючим артрозом колінних суглобів (ПФ 2 ст.); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) ЛН 1 ст. Відповідно до даних Санітарно-гігієнічної характеристики умов праці № 2/2-3123 від 20.10.2011 року, виданої головним санітарним лікарем Тернівського району м.Кривого Рогу, вказано, що позивач працював в умовах виробничого середовища з підвищеними показниками пилу, важкості праці, вібрації.

Крім того, по факту професійного захворювання було проведено розслідування комісією, створеної на підприємстві ПрАТ «Північний ГЗК», про що був складений акт професійного розслідування від 27.02.2012 року, де вказано, що позивач працюючи на підприємстві відповідача помічником машиніста екскаватора в карєрі, машиністом екскаватора в карєрі позивач внаслідок конструктивних недоліків екскаватора, недосконалості технологічного процесу екскавації та транспортування гірничої маси, неефективного природного провітрювання карєру підпав під вплив дії на організм підвищених параметрів загальної вібрації та пилу. При цьому робота характеризується перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища: умови виробничого середовища відносяться до 3 класу 2 ступеню шкідливості, важкість праці до 3 класу 2 ступеню шкідливості. Згідно до медичного висновку МСЕК від 22.03.2011 року серії 10 ААА №073476 позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 50% та 3 група інвалідності з 19 березня 2012 року з переоглядом у 2013 році. Згідно довідки МСЕК від 14.03.2017 року серії 12 ААА №044633 позивачу встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3 група інвалідності безстроково з 01.04.2017 року. Відповідно до рекомендацій МСЕК позивач потребує ВМП, забезпечення лікарськими засобами, санаторно-курортне лікування. Виходячи з характеру захворювань позивача, він не має змоги вести звичайний спосіб життя, тому що змушений постійно перебувати на обліку у ЛПЗ, приймати ліки, бо без них її стан погіршується і він взагалі не може вести нормальне життя, допомогти по господарству своїй родині, бо відчуває задишку при незначному фізичному навантаженні, епізоди утрудненого дихання до 1-2 разів на добу, які виникають як при фізичних навантаженнях, так і спонтанно вранці або у нічний час, кашель сухий та з виділенням слизового, вязкого харкотиння, біль у грудях та між лопатковій ділянці, загальну слабкість, втому, запаморочення, головний біль, підвищення артеріального тиску, біль та обмеження рухів в шийному та попереково-крижовому відділах хребта з іррадіацією в нижні кінцівки, порушення ходи, оніміння в руках та ногах, судом в мязах кінцівок, болючість та обмеженість рухів в плечових, ліктьових та колінних суглобах, задишка за шкалою ММРД два бали, ТОХ 12 балів, це все ставить під загрозу його життя. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, просить стягнути з ПрАТ 148 920 грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 31.05.2018 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

04.07.2018 від представник відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він вказує, що позивач добровільно обрав роботу, був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, користувався пільгами та гарантіями і у всякий час міг змінити роботу, однак цього свідомо не зробив. Зазначає про здійснення підприємством господарської діяльності з дотриманням вимог законодавства, в т.ч. про охорону праці. Вказує на відсутність причинно-наслідкового звязку між шкодою здоровю позивача і діями роботодавця, а також докази завдання моральної шкоди.

Позивач в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої просила відмовити позові.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Сукупністю належнних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено такі осбтавини і відповідні ним правовідносини.

Згідно з актом розслідування хронічного професійного захворювання, медичним висновком Українського НДІ промислової медицини м.Кривого Рогу (а.с.4-6,13,14), позивачу ОСОБА_1 під час перебування в трудових відносинах з відповідачем встановлені хронічні професійні захворювання, а саме: вібраційна хвороба другої стадії, синдроми церебрально-периферичної ангіодистонії; вегетивно-сенсорної полі невропатії з трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу ПФ 2 ст., деформуючого артрозу, в сполученні з періатрозом ліктьових суглобів (ПФ: D 2 ст., S 1-2 ст.) та попереково-крижової радикулопатії з вираженими статико-динамічними порушеннями з деформуючим артрозом колінних суглобів (ПФ 2 ст.); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.) ЛН 1 ст.

22.03.2012 року позивачу було первинно встановлено 50% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності з переоглядом у 01.03.2013 згідно з довідкою МСЕК №576611 і випискою з акту огляду №073476 (а.с.7).

Згідно довідки МСЕК серії ААА № 044633 позивачу ОСОБА_1 встановлено 50% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності безстроково з 1 квітня 2017 року (а.с. 12)

Позивач працював на виробництві у ПрАТ «ПівнГЗК» з 20.11.1985 р. по 30.03.2012 р. (а.с. 29-31).

Оцінка суду.

Згідно до ч.3 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

З 01.04.2001 року набрав чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності". Ст.ст.21, 28, 34 цього Закону було передбачено обов'язок Фонду по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної умовами виробництва, професійним захворюванням застрахованим та членам їх сімей.

Законами України про Державний бюджет України на 2006 рік та 2007 рік, зупинялась дія на 2006 -2007 р.р., абзацу 4 ст.1, підпункту "є"ч. 1 ст. 21, ч. З ст. 28, ч.3 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим та членам їх сімей.

Крім цього, Законом від 28.12.2007 року № 107 з п.3 Прикінцевих положень вказаного Закону виключені слова, які свідчили про відшкодування за умов, зазначених у цьому пункті, моральної шкоди потерпілим на виробництві і крім того з 01.01.2008 р. припинено відшкодування моральної шкоди Фондом, незалежно від часу настання страхового випадку.

Конституційний Суд України в абзаці 9 пункту 5 Рішення №20-рп/2008 (справа про страхові виплати) зазначив, що положеннями п.1, абзацу 3 п.5, п.9, абзацу 3 п.10, п.11 розділу 1 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"від 23.02.2007 року №717, скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції вказаного Закону. Проте, Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 Цивільного кодексу України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при вирішення спору по відшкодуванню моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок отриманого ним професійного захворювання та втрати у зв'язку із цим професійної працездатності, слід застосовувати норми трудового законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст.153 КЗпП України - на всіх підприємствах створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці, безпека технологічних процесів, стан засобів захисту, санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, на власника покладається обов'язок впровадження сучасних засобів безпеки, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України - власником проводиться відшкодування моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Позивачу як вказувалося раніше згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання, медичного висновку, медичних виписок і епікризів (а.с.4-6, 13-28), встановлені хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі, напружені умови праці у ПрАТ: перевищення гранично допустимого рівня транспортно-технологічної вібрації та запиленості повітря робочої зони. Встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоровя позивача, згідно п.16-18 акту, рекомендовано застосування заходів по зменшенню рівнів вібрації та запиленості на робочих місцях машиністів екскаваторів в карєрі.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд вважає, що слід врахувати роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров"я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Суд враховує тривалість роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує його нормальні життєві звязки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності, тривалість розладу його здоров'я, припинення трудової діяльності з відповідачем за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію.

З урахуванням вищенаведеного, наявності порушення права позивача на безпечні умови праці, позов слід задовольнити частково та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості стягнути на користь позивача 32000 грн. з ПрАТ у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що вимагає позивач, завищеною.

Доводи представника відповідача про добровільний вибір позивачем умов праці, наявність пільг і компенсацій та наявності дозволу на проведення виробничої діяльності суд до уваги не бере, так як вони не мають правового значення для вирішення спору.

Згідно зі ст.ст.133, 141 ч.6 ЦПК України , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн. НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», код ЄДРПОУ 00191023, місцезнаходження за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район; про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя внаслідок виконання трудових обовязків, задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 32 000 (тридцять дві тисячі) грн. 00 коп. без відрахувань з цієї суми податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 704,80 грн. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: