Провадження № 2/201/3128/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої органом державної влади,

В С Т А Н О В И Л А:

08.10.2018р. ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 26.10.2017р. а.с. № 26) звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої органом державної влади (а.с. № 3 - 10).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В. від 12.10.2018р. позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до положень ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, положень ч.1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 27).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014р. по справі № 204/9564/13-а, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2014р., було задоволено його вимоги до УПФУ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, зобовязано УПФУ призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно за Списком №1 відповідно до пункту «а» частини 1 ст. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення до пенсійного органу.

На виконання рішення суду позивачеві призначена пільгова пенсія за віком за Списком №1 згідно із Законами України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення» з 29.08.2013р.

Проте при розрахунку УПФУ не був врахований весь його страховий стаж. Позивач оскаржив це рішення до суду. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. по справі 804/1466/18 визнано протиправними і скасовано розпорядження УПФУ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 03.12.2014р. № 179192, від 11.12.2014р. № 179192, від 20.02.2015р. № 179192, від 24.03.2015р. № 179192, і зобовязано ГУПФУ в Дніпропетровській області зарахувати певні періоди роботи ОСОБА_1І з 25.12.1989р. по 31.07.2013р. до стажу підземної роботи за списком № 1, перерахувати та виплатити недоплачену суму пенсії з 24.07.2017р., з врахуванням страхового стажу за списком № 1 вказаних періодів.

Внаслідок прийняття незаконних рішень органом пенсійного фонду йому завдано збитки, які полягають у нарахуванні пенсії меншому розмірі, аніж той, на який він мав право з урахуванням набутого страхового стажу. Тому існують підставою для притягнення органу пенсійного фонду до відповідальності у вигляді стягнення шкоди, завданої його протиправною поведінкою на підставі ст. 1173 ЦК України.

Розмір збитків розрахований позивачем як різницями між фактично отриманою пенсією у період з 29.08.2013р. по 23.07.2017р. в сумі 173 870,10 грн. і сумою пенсії у розмірі 249 183,24 грн., яка мала бути сплачена йому УПФУ, виходячи зі страхового стажу 31 рік 03 місяці 05 днів (у т.ч. за списком №1 - 21 рік 07 місяців 05 днів), з урахуванням коефіцієнтів стажу, заробітку і оподаткування. Таким чином, розмір збитків складає 75 313,14 грн. (249 183,24 173 870,10).

Враховуючи викладене, посилаючись на норми ст. 56 Конституції України, ст. 1173 ЦК України, ст. 107 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Положення про Пенсійний фонд України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014р. № 280, Постанову Кабінету Міністрів України від 16.12.2015р. № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», Постанову Кабінету Міністрів України від 08.11.2017р. № 821 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України», п. 23-1 ч. 1 ст. 1 Бюджетного кодексу України, Положення про Державну казначейську службу України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015р. № 215, Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845, Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. № 4, просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку 75 313грн.14коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Відповідач ГУ ПФУ в Дніпропетровській області позовні вимоги не визнав. 21.11.2018р. представник відповідача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 23.06.2018р. а.с. № 39) надав письмовий відзив на позов (а.с. № 32 38), в якому зазначив, що на виконання постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014р. у справі № 204/9564/13-а, залишеної без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2014р. ОСОБА_1 призначена пільгова пенсія за віком по Списку №1 згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення» з 29.08.2013р., за наявності страхового стажу 25 років 7 місяців 20 днів, у тому числі за списком № 1 - 10 років 2 місяці 3 дні, середньомісячного заробітку за період з 01.07.2000р. по 03.10.2007р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. по справі № 804/1466/18 скасовані розпорядження УПФУ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська і зобовязано ГУПФУ в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 25.12.1989р. по 31.07.2013р. до стажу підземної роботи за списком №1, перерахувати і виплатити недоплачену суму пенсії з врахуванням страхового стажу за списком №1 вказаних періодів.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. по справі № 804/1466/18 розпорядженням від 17.07.2018р. позивачеві здійснено перерахунок пенсії з 24.07.2017р. із зарахуванням до пільгового стажу по списку №1 страхового стажу певних періодів роботи з 25.12.1989р. по 31.07.2013р.

За наявності страхового стажу 26 років 10 місяців 21 день, у тому числі за списком №1 - 21 рік 4 місяці 13 днів, середньомісячного заробітку за період з 01.07.2000р. по 31.07.2013р., розмір пенсії з 24.07.2017р. склав 5 537,73 грн., з яких: коефіцієнт стажу - 0,47833 ((574/12х100)х1); коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,64575; коефіцієнт заробітку-3,53615; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії - 2368,70 х 3,53615 = 8376,08. Розмір пенсії за віком - 8376,08 х 0,64575 = 5408,85 грн. Доплата за понаднормативний стаж - 128,88 грн (10,74x12).

З 01.10.2017р. пенсію позивача перераховано відповідно до Закону України від 03.10.2017р. № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014р. 2015р. та 2016р. (3 764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Таким чином, розмір пенсії позивача з 01.10.2017р. склав 6 496,16 грн. з яких: коефіцієнт стажу - 0,47833; коефіцієнт заробітку - 3,53615; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії- 3764,40 х 3,53615=13311,48. Розмір пенсії за віком - 13311,48x0,47833=6367,28 грн. Доплата за понаднормативний стаж - 128,88 грн (10,74x12).

Доплата по перерахунку пенсії за рішенням суду у сумі 18 017грн.80коп. виплачена по додатковій відомості у липні 2018р..

Відповідач вважає, що заявлена до стягнення сума 75 313,14 грн. не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, отже є необґрунтованою, з огляду на те, що всі реальні дані про нарахування і виплату пенсії містяться в матеріалах пенсійної справи. Відповідачем виконано рішення судів добровільно і в повному обсязі.

Позивачем не доведено наявності вини відповідача, а також причинно-наслідкового зв'язку між діями і завданою шкодою позивачу, що є обов'язковою умовою для стягнення позадоговірної шкоди відповідно до ст. 1166 ЦК України.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи категорію спору (ціна позову є меншою, аніж пятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), наданий представником відповідача ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області письмовий відзив на позов, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) відповідно до положень ч. 1 ст. 274 та ч.5 ст. 279 ЦПК України (ухвала судді Ткаченко Н.В.від 12.10.2018р. а.с. № 27).

Виходячи з цих норм, з урахуванням вимог ст. 278 ЦПК України, представник відповідача ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 надіслав суду та іншим сторонам у справі письмовий відзив на позовну заяву (а.с. № 32-38,144).

Позивач не скористався своїм правом на подання відповіді на відзив.

Зясувавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, вважаю, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст. 13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні обставини там відповідні правовідносини.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014р. по справі № 204/9564/13-а, залишеною без змін в частині призначення пенсії постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2014р., задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, зобовязано УПФУ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно за Списком №1 відповідно до пункту «а» частини 1 cт. 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з моменту звернення до пенсійного органу (а.с. № 64 71).

Відповідно до матеріалів пенсійної справи на виконання постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2014р. і постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2014р., позивачеві з 29.08.2013р. призначена пільгова пенсія за віком за списком № 1 згідно із Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і Законом України «Про пенсійне забезпечення» за наявності страхового стажу 25 років 7 місяців 20 днів, у тому числі за списком № 1 - 10 років 2 місяці 3 дні, середньомісячного заробітку за період з 01.07.2000р. по 03.10.2007р. (а.с. № 85).

Не погоджуючись з рішенням про призначення пенсії, позивач знову звернувся до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. по справі № 804/1466/18 визнано протиправним і скасовано розпорядження УПФУ в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська від 03.12.2014р. №179192, від 11.12.2014р. №179192, від 20.02.2015р. №179192, від 24.03.2015р. №179192 і зобовязано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1, а саме 25.12.1989 - 08.01.1990; 09.01.1990 - 11.02.1990; 12.02.1990 -23.04.1990; 24.04.1990 - 29.10.1990; 28.11.1990 - 07.01.1991; 08.01.1991 - 19.02.1991; 20.02.1991 - 31.05.1994; 01.06.1994 - 30.09.1994; 01.10.1994 - 30.09.1995; 05.04.1996 -04.06.1996; 01.06.2004 - 02.10.2004; 14.11.2004 - 31.12.2004; 15.04.2008 - 18.06.2009; 29.07.2009 - 13.04.2010; 16.04.2010 - 14.07.2011; 26.07.2011 - 17.07.2013; 18.07.2013 -31.07.2013; до стажу підземної роботи за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зобовязано перерахувати та виплатити недоплачену суму пенсії ОСОБА_1 з 24.07.2017р., з врахуванням страхового стажу за списком №1 вказаних періодів (а.с. № 131 139) .

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. по справі № 804/1466/18 розпорядженням від 17.07.2018р. позивачеві здійснено перерахунок пенсії з 24.07.2017р. із зарахуванням страхового стажу певних періодів роботи до пільгового стажу по списку №1, а саме: 25.12.1989 - 08.01.1990; 09.01.1990 - 11.02.1990; 12.02.1990 - 23.04.1990; 24.04.1990 - 29.10.1990; 28.11.1990 -07.01.1991; 08.01.1991 - 19.02.1991; 20.02.1991 - 31.05.1994; 01.06.1994 - 30.09.1994; 01.10.1994 - 30.09.1995; 05.04.1996 - 04.06.1996; 01.06.2004 - 02.10.2004; 14.11.2004 -31.12.2004; 15.04.2008 - 18.06.2009; 29.07.2009 - 13.04.2010; 16.04.2010 - 14.07.2011; 26.07.2011 -17.07.2013; 18.07.2013 - 31.07.2013.

За наявності страхового стажу 26 років 10 місяців 21 день, у тому числі за списком №1 - 21 рік 4 місяці 13 днів (322 місяців + 252 місяці = 574 місяці), середньомісячного заробітку за період з 01.07.2000р. по 31.07.2013р. розмір пенсії з 24.07.2017р. становив 5 537,73 грн., з яких: коефіцієнт стажу - 0,47833 ((574/12х100)х1); коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,64575; коефіцієнт заробітку-3,53615; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії - 2368,70 х 3,53615 = 8376,08. Розмір пенсії за віком - 8376,08 х 0,64575 = 5408,85 грн.; доплата за понаднормативний стаж - 128,88 грн (10,74 x 12) (а.с. № 116, 117).

Потім з 01.10.2017р. пенсія позивача перераховувалася відповідно до Закону України від 03.10.2017р. № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», а саме, з 1 жовтня 2017р. перераховано із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014р., 2015р. та 2016р. (3 764,40 грн.) із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Таким чином, розмір пенсії позивача з 01.10.2017р. становив 6 496,16 грн. з яких: коефіцієнт стажу - 0,47833; коефіцієнт заробітку-3,53615; середньомісячний заробіток для обчислення пенсії- 3764,40 х 3,53615 = 13311,48. Розмір пенсії за віком - 13311,48x0,47833 = 6367,28 грн. Доплата за понаднормативний стаж - 128,88 грн (10,74x12) (а.с. 118 121).

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 просить суд стягнути з держави Україна (в особі відповідного територіального органу Державної казначейської служби України) майнову шкоду у розмірі 75 313 грн.14коп., посилаючись на положення статті 1173 ЦК України.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 1175 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними. 3) причинний зв'язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду.

Наявність усіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов'язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має.

Встановлені у ст. 1166 ЦК України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, що входять до глави 82 ЦК України, тією мірою, в якій їх не змінюють спеціальні правила, передбачені окремими статтями цієї глави. Названі умови разом із фактом заподіянням шкоди є підставами й юридичної відповідальності, вони утворюють одночасно і склад правопорушення.

Тобто, частина 1 ст. 1166 ЦК України містить пряму вказівку на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов'язкову підставу деліктної відповідальності.

Згідно зі ст. 107 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов'язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказував на незаконність дій органу Пенсійного фонду України щодо безпідставної невиплати йому пенсії у розмірі 75 313грн.14коп., внаслідок чого йому завдано майнову шкоду у вказаному розмірі.

Разом з тим, як на підставу своїх вимог, позивач посилається на наявність рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р., якими визнано протиправними розпорядження відповідача про перерахунок пенсії і зобовязано ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати певні періоди його роботи з 25.12.1989р. по 31.07.2013р. до стажу підземної роботи за списком 1, перерахувати і виплатити недоплачену суму пенсії.

Судом встановлено, що доплата по перерахунку пенсії за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. по справі № 804/1466/18 в сумі 18 017грн.80коп. виплачена позивачеві згідно індивідуального розрахунку за період з 01.07.2017р. по 31.07.2018р. у липні 2018р. Факт отримання цієї суми 24.07.2018р. підтверджується випискою з банківського рахунку, відкритому ПАТ КБ «ПриватБанк» по картці/рахунку 96288 (а.с.№ 23, 140).

Натомість позивач посилається на те, що у період 29.08.2013р. до 23.07.2017р. він отримав 173 870,10 грн. з належних йому 249 183,24 грн. При цьому заявлена до стягнення різниця в сумі 75 313,14 грн. включає в себе виплачену доплата по перерахунку пенсії за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2018р. по справі № 804/1466/18.

Зі змісту розрахунку, наявного у позові і матеріалів пенсійної справи вбачається, що між сторонами є спір щодо розміру стажу позивача, який має бути врахований при перерахунку пенсії на виконання рішення суду. Так, на думку позивача, стаж складає 31 рік 03 місяці і 05 днів, у т.ч. за списком № 1 21 рік 07 місяців і 05 днів за період з 01.09.1980р. по 31.07.2013р. В той час як ГУ ПФУ здійснено перерахунок, виходячи зі страхового стажу 26 років 10 місяців 21 день (у т.ч. за списком №1 - 21 рік 4 місяці 13 днів).

Таким чином, спірні правовідносини виникли у звязку з виконанням судового рішення, тому несплачена позивачеві сума пенсії, яка підлягає стягненню на її користь за рішенням суду, не може вважатися майновою шкодою, або збитками в розумінні ст.ст. 22, 1166 ЦК України, а є сумою нарахованої пенсії, яка підлягає виплаті позивачу в порядку виконання постанови адміністративного суду, відтак зазначені норми права не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таку правову позицію виклав Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017р. у справі № 6-1388цс17, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції норм матеріального права.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На момент звернення до суду із цим позовом жодних належних доказів щодо наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з невиплати йому пенсії у розмірі 75 313 грн.14коп. позивачем суду не надано.

Позивач по суті не погоджується з розміром проведених йому виплат за рішенням суду, однак це не є шкодою, завданою йому шкоди діями ГУК ПФУ в Дніпропетровській області у розумінні положень ст. 1166 ЦК України.

Означена позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 21.03.2018р. у справі № 628/2125/16-ц (провадження № 61-2608св18).

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору (а.с. № 2) покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 1166, 1173 ЦК України, ст. 107 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 13.09.2017р. у справі № 6-1388цс17, правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.03.2018р. у справі № 628/2125/16-ц (провадження № 61-2608св18), ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України суддя,

В И Р І Ш И Л А:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої органом державної влади відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Н.В. Ткаченко