Справа № 712/6745/18
Провадження № 2/712/1681/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Троян Т.Є.

при секретарі Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, третя особа: ОСОБА_3 про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, третя особа: ОСОБА_3 про зняття арешту, посилаючись на те, що на виконанні в ОСОБА_2 ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебувають виконавче провадження № 48666813 з виконання виконавчого листа № 2/711/1807/15 від 03.09.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі 350 грн. та виконавче провадження № 52711373 з виконання виконавчого листа № 711/3713/16-ц від 20.10.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі ? частини всіх видів доходів. 01.12.2014 року постановою державного виконавця Петраковою В.А. Соснівського ВДВС ЧМУЮ був накладений арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до копії розрахунків заборгованості по аліментах станом на 01.05.2018 року заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 відсутня. Однак незважаючи на те, що борг, у звязку із виникненням якого було накладено арешт на майно позивача, погашено у повному обсязі, арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_1 щодо розпорядженням майном, власником якого він є.

Просить суд зняти арешт із всього майна, що належить йому ОСОБА_1, який був накладений постановою державного виконавця Соснівського ВДВС ЧМУЮ ОСОБА_4 від 01.12.2014 року в межах виконавчого провадження № 52711373 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх видів доходів боржника щомісячно.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Додатково зазначила, що у позивача відсутня заборгованість по аліментах, а навпаки він регулярно сплачує кошти в тій сумі, що відповідає розміру аліментів на дитину відповідного віку, та в повній мірі забезпечує інтереси дитини.

Представник відповідача ОСОБА_2 ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області в судове засідання не зявився, скерував до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника ДВС, при вирішення спору покладався на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, причину неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, із заявами до суду не зверталася.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у ОСОБА_2 відділі ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 48666813 з виконання виконавчого листа № 2/711/1807/15 від 03.09.2015 року Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення додаткових витрат з ОСОБА_1 у розмірі 350 грн. щомісячно на утримання дитини на користь ОСОБА_3 До повноліття дитини та виконавче провадження № 52711373 з виконання виконавчого листа № 711/3713/16-ц від 20.10.2016 року Придніпровського районного суду м. Черкаси про стягнення аліментів з ОСОБА_1 у розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання дитини на користь ОСОБА_3 до повноліття дитини.

01 грудня 2014 року постановою державного виконавця Соснівського ВДВС м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції був накладений арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 2/711/1807/15 від 03 вересня 2015 року заборгованість у ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 станом на 01.07.2018 року відсутня.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу № 711/3713/16-ц від 20 жовтня 2016 року заборгованість у ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 станом на 01.07.2018 року відсутня.

Як видно з листа відповідача від 03.05.2018 р., ОСОБА_1 відмовлено у добровільному знятті арешту з вище вказаної квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Підстави для зняття арешту з даного майна передбачені у ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

За правилами п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

У ч. 5 ст. 59 цього Закону законодавець окремо встановив, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 цього ж Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Фактичні обставини справи свідчать, що з погашенням суми заборгованості у виконавчому провадженні відпадала обґрунтована потреба для відповідного арешту майна боржника.

На думку суду, подальший арешт всього майна не забезпечує справедливого балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів стягувача і цілям, на досягнення яких спрямований арешт майна боржника.

По своїй природі така ситуація повністю підпадає під дію п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» і є підставою для зняття арешту.

В подальшому, виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, оскільки позивач має змогу своєчасно сплачувати аліменти, що підтвердив в судовому засіданні представник позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області, третя особа: ОСОБА_3 про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1, накладений постановою державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_4 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.12.2014 року, в межах виконавчого провадження № 52711373 щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання дитини на користь ОСОБА_3 до повноліття дитини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Троян Т.Є.