пр. № 2/759/471/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року Святошинський районний суду м. Києва у складі суду судді: Величко Т.О., при секретарі Забелі А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "ГАРАНТ", про забезпеченя судових витрат в межах розгляду цивільної справи за позовомОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "ГАРАНТ", Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги,-

ВСТАНОВИВ :

В проваджені Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовомОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "ГАРАНТ", Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" про визнання недійсним договору відступлення права вимог.

В підготовчому засіданні 03.09.2018 року представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "ГАРАНТ", про забезпеченя судових витрат, з посиланням на вимоги ст. 133-135 ЦПК України вказував, що у зв"язку із необгрунтованим на думку відповідача позову та інших позовів, по яких вже прийняті рішення судів, де сторонами у справі є ці позивач та відповідач, відповідач на правову допомогу вже поніс витрати у розмірі 85000,00 грн., тому просить суд зобов"язати позивача внести на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва грошову суму у розмірі 85000,00 грн, для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача. В свою чергу також зобов"язувався внети на депозитний рахунок суду таку ж суму, у разі задоволення позову для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат позивача.

С підготовчому судовому засідання позивач та представник позивача проти клопотання заперечували, вказували, що відповідач не подав доказів про пронесені витрати у розмірі 85000,00 грн, а також що у позивача відсутні такі кошти, оскільки він, відстоює своє порушене право у судах з боку відповідача також несе витрати.

Суд заслухавши думку учасників справи, вважає що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України Суд може зобов'язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов'язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).2. Суд може зобов'язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов'язані з відповідною процесуальною дією.Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом у рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, - сторони в рівних частках.3. У разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення судових витрат або несплати у визначений судом строк відповідних сум авансом суд вправі відхилити клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів та ухвалити рішення на підставі інших поданих учасниками справи доказів або скасувати раніше постановлену ухвалу про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування доказів або огляд доказів за їх місцезнаходженням.4. Як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов'язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв'язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.5. Сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини четвертої статті 137, частини сьомої статті 139 та частини третьої статті 141 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.6. У разі невнесення у визначений судом строк коштів для забезпечення витрат на професійну правничу допомогу суд за клопотанням відповідача має право залишити позов без розгляду.7. У випадку задоволення позову суд ухвалює рішення про повернення внесеної суми позивачу, а у випадку відмови у позові, закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду - про відшкодування за її рахунок витрат відповідача повністю або частково, в порядку, передбаченому статтями 141, 142 цього Кодексу. Невикористана частина внесеної позивачем суми повертається позивачу не пізніше п'яти днів з дня вирішення питань, зазначених у цій частині, про що суд постановляє ухвалу.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким процесуальні кодекси викладено у новій редакції, Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правничу допомогу у цивільних та адміністративних справах» визнано таким, що втратив чинність.

Згідно частинаи3 статті 141ЦПК України водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо .

Судом встанвоено що представник відповідача не надав суду достатньо доказів, що відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "ГАРАНТ" вже поніс такі витрати, які були у спосіб передбачений законом перераховані на користь представника відповідача , а тому на переконання суду така заява є передчасною.

Керуючись вимогами ст.135 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "ГАРАНТ", про забезпеченя судових витрат в межах розгляду цивільної справи за позовомОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "ГАРАНТ", Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги- відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Величко