20.12.2018 Справа № 363/3659/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Баличевої М.Б., секретаря судового засідання Рибки І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 27.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 580 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову вказала, що з 25.06.2015 року вона разом з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя подружжя не склалося, оскільки кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Спільно сторони не проживають. Позивач займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини, та у зв'язку із тим, що відповідач не надає повноцінної матеріальної допомоги на утримання та виховання їх дитини, тому вона бажає отримувати аліменти на утримання їх сина.

Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Вказала, що строк для примирення не потрібен.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно 27.06.2015 року було укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 580.

Від вказаного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,у свідоцтві про народження дитини, сторони записані її батьками.

З довідки виконавчого комітету Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 26.09.2018 року № 1170/02-33 вбачається, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та з нею без реєстрації проживає її син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час розгляду справи з'ясувалося, що сторони однією родиною не проживають, миритися наміру не мають. Спільне господарство не ведуть.

Так, згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Крім того, згідно із положеннями ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із роз'ясненнями п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, причини розпаду сім'ї, приходить до висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в зв'язку з чим вважає, що укладений між сторонами шлюб підлягає розірванню.

Щодо позовних вимог позивачки в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Крім того, ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, в п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що відповідач інших дітей та непрацездатних батьків на утриманні не має, є дієздатним, а тому стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача підлягає на підставі ст. 184 СК України у розмірі 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини, а позовна вимога в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 104 ч. 2, 105 ч. 3, 110-113, 114 ч. 2, ст. ст. 84, 180-184, ст. 191 СК України, ст. ст. 3,4,5,6,7,10,12,13,17,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 червня 2015 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 580.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2) на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Головуючий: М.Б.Баличева