Справа № 711/4930/18
Провадження №2/712/1922/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі - Жук О.М.

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернувся до суду з позовною заявою до Черкаської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що 06 липня 2015 року померла його мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 33/200 частини житлового будинку з господарськими спорудами, 1/6 частини земельної ділянки загальною площею 0,0033 га (кадастровий номер :02:067:0137), ? частини земельної ділянки загальною площею 0,0083 га, ? частини земельної ділянки загальною площею 0,0094 га (кадастровий номер :02:067:0140) призначена для обслуговування житлового будинку та господарських споруд), що розташовані за адресою: м. Черкаси, вул. Ватутіна, 34.

За життя ОСОБА_5 було складено заповіт 04.12.2007 року, відповідно до якого позивача призначено спадкоємцем на належну померлій частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в м. Черкаси, вул. провулок Ватутіна, 34. У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 08.04.2016 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаській області ОСОБА_6 було видане позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія НАІ 348729 на 33/200 частини житлового будинку з господарськими спорудами , який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Ватутіна, 34. Нотаріус своєю постановою про відмову у чиненні нотаріальних дій від 08.04.2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на земельні ділянки на ім?я померлої станом на момент її смерті. Позивач зазначає що померла за життя не встигла зареєструвати право власності на земельні ділянки в звязку зі смертю. Інших спадкоємців які б претендувати на спадщину не має.

У звязку з цим позивач просить визнати за ним право власності порядку спадкування за законом на 1/6 частини земельної ділянки 0,0033 га, кадастровий номер :02:067:0137 призначеної для будівницта і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); ? частини земельної ділянки 0,0083 га, кадастровий номер :02:067:0139; ? частини земельної ділянки 0,0094 га, кадастровий номер :02:067:0140, що розташовані за адресою: м. Черкаси, вул. Ватутіна, 34.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Представник відповідача ЧМР ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення посилаючись на те, що позивач не має права на спадкування за законом на земельні ділянки так як вони були зареєстровані за померлою вже після її сметі самим позивачем.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з?явилася, надала суду клопотання про розгляд справ в її відсутність, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечувала.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.07.2018 року провадження у справі відкрито, та призначено в порядку загального провадження.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06 липня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 33/200 частини житлового будинку з господарськими спорудами, 1/6 частини земельної ділянки загальною площею 0,0033 га (кадастровий номер :02:067:0137), ? частини земельної ділянки загальною площею 0,0083 га, ? частини земельної ділянки загальною площею 0,0094 га (кадастровий номер :02:067:0140) призначена для обслуговування житлового будинку та господарських споруд), що розташовані за адресою: м. Черкаси, вул. Ватутіна, 34.

За життя померлою було складено заповіт 04.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_6, відповідно до якого ОСОБА_3 призначено спадкоємцем на належну померлій ОСОБА_5 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться в м. Черкаси, вул. провулок Ватутіна, 34.

У встановлений законом строк позивач подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Черкаського нотаріального округу ОСОБА_6 08.04.2016 року нотаріусом було видане позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія НАІ 348729 на 33/200 частини житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Ватутіна, 34.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що нотаріус своєю постановою про відмову у чиненні нотаріальних дій від 08.04.2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частини земельної ділянки 0,0033 га, кадастровий номер :02:067:0137 призначеної для будівницта і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); ? частини земельної ділянки 0,0083 га, кадастровий номер :02:067:0139; ? частини земельної ділянки 0,0094 га, кадастровий номер :02:067:0140, що розташовані за адресою: м. Черкаси, вул. Ватутіна, 34, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на земельні ділянки на ім?я померлої станом на момент її смерті.

В судовому засіданні встановлено, що 12.03.2015 року ОСОБА_5 надала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_3 бути її представником в усіх державних органах з усіма необхідними повноваженнями з питань управління та розпорядження всім майном, з чого б воно не складалось.

ОСОБА_5 померла 06.07.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть.

16.07.2015 року ОСОБА_3, який діяв по дорученню від імені померлої звернувся до Черкаської міської ради з заявою в якій просив затвердити документацію із землеустрою та надати земельну ділянку по пров. Ватутіна, 34 в м. Черкаси.

04.02.2016 року Черкаською міською радою прийнято рішення № 2-158 «Про передачу земельних ділянок безоплатно у власність», пунктом 1.2. передано ОСОБА_5 земельні ділянки безоплатно у спільну часткову власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Таким чином, рішення про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5 приймало Черкаською міською радою після її смерті.

Позивач, на підставі рішення Черкаської міської радим та на підставі довіреності від імені ОСОБА_5 зареєстрував дані земельні ділянки за померлою та інформація була внесена до Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Тобто, на момент смерті спадкодавця, право власності на вищевказані земельні ділянки було відсутнє, а тому не може входити до спадкової маси та не може спадкуватись позивачем.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.

Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі неможливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі в загальному порядку, спадкоємець має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності.

Відповідно до підпунктів 4.15. 4.18 пункту 4 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщин) на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо залежності цього майна спадкодавцеві. Отже, нотаріусові обов'язково надається документ, відповідно до якого має бути зареєстровано право власності на конкретний об'єкт спадкування, оскільки, згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

В даному випадку нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину, які не відповідають вимогам ст.49 Закону України «Про нотаріат» так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на вказані земельні ділянки на ім»я померлої станом на момент її смерті.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову позивачу у позові про визнання права власності в порядку спадкування за законом, так як право власності за померлою на земельні ділянки були зареєстровані після її смерті на підставі доручення, яке припинилось у разі смерті особи, яка видала довіреність.

Керуючись ст.ст. 81, 83, 89, 200, 264-268 ЦПК України, ст.ст. 328, 384, 392,1217, 1218, 1225,1269, 1261 України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Черкаської міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текс рішення складено 21.12.2018 року.