Справа № 495/9319/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 грудня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.,

справа №495/9319/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, а саме просить:

визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_5 (ОСОБА_1) та ОСОБА_2, ОСОБА_2, яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі №334/Б від 26.03.1996 р.;

визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 20,0 кв.м., яка в цілому складається з: коридору - 1; кладової - 2; санвузла - 3; кухні - 4; житлової 5; балкону 6.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2018 року провадження по справі було відкрите, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Відповідачі не надали до суду відвизу на позовну заяву, у звязку із чим відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач надала до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідачі по справі надали до суду письмові заяви про визнання позовних вимог, розгляд справи просили здійснити у їх відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановивши відсутність підстав передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи по суті, враховуючи визнання відповідачем позову, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступні для того законні підстави.

У судовому засіданні встановлено, що 26.03.1996 р. між ОСОБА_5 (у 2002 році змінила прізвище на ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища серії І-ЖД №004531) та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (змінила прізвище на Драченко), в інтересах якої діяла ОСОБА_2 в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі було укладено договір купівлі-продажу квартири №334/Б №74 по вул. Маршала Бірюзова, 4, Білгород-Дністровського р-ну Одеської області.

Позивач має намір розпорядитися квартирою, та їй стало відомо що договір купівлі-продажу квартири не зареєстрований нотаріально та вважається недійсним, тому позивач просить суд визнати договір купівлі продажу від 26.03.1996 р. №334/Б дійсним та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 334/Б від 26.03.1996 року, укладений та зареєстрований в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі.

Підтвердженням факту виникнення права власності у ОСОБА_1 на придбану квартиру, є реєстрація, договору купівлі-продажу в КП «Білгород-Дністровського БТІ» на праві приватної власності в реєстровій книзі під № 140 за реєстром №4791 від 07.04.1996 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням від 07.04.1996 року №4791.

Сторони договору повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачам обумовлену Договором купівлі-продажу грошову суму, а відповідачі виписалися та звільнили квартиру, після чого ОСОБА_1 вселилася до квартири, де й проживає по теперішній час.

Згідно з ст. 15 Закону України Про товарну біржу , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами договору була досягнута, укладений 26.03.1996 р. договір купівлі-продажу є дійсним, та є підтвердженням законного набуття права власності позивачем на придбану квартиру.

Правовідносини між сторонами регулюються ст.47 ЦК України в ред. 1963 року. Оскільки кожна із сторін виконала усі зобов'язання за договором купівлі-продажу квартири від 26.03.1996 року, то наявні обгрунтовані підстави для визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним та визнання за позивачем права власності на дану квартиру.

Керуючись ст.ст. 47, 224 ЦК УРСР України, ст.ст. 316, 321, 328 ЦК України, ст.ст. 206, 211, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_5 (ОСОБА_1) та ОСОБА_2, ОСОБА_2, яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі №334/Б від 26.03.1996 р.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_3) право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 37,2 кв.м., житловою площею 20,0 кв.м., яка в цілому складається з: коридору - 1; кладової - 2; санвузла - 3; кухні - 4; житлової 5; балкону 6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Боярський