Провадження №2/523/5389/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2018 р. Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Бабаков В.П. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться вищевказана цивільна справа.

Позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить з метою забезпечення позову зупинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», грошей, у сумі 14384, 36 гривень, за виконавчим написом вчиненим від 05.10.2018 № 9231 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.; Заборонити приватному виконавцю Вольф Т.Л. вчиняти буд-які виконавчі дії щодо стягнення за виконавчим написом від 05.10.2018 року № 9231 вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.. Мотивує свої вимоги тим, що за вищезазначеним виконавчим написом який оскаржується з нього неправомірно стягуються грошові кошти.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до ст. 150 ЦПК України є: заборона вчиняти певні дії та зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати де кілька заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.1.ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинні міститися: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціна позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиція заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до роз'яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно встановити наявність зв'язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Аналіз матеріалів справи з урахуванням заяви про забезпечення позову в даному випадку не вказує на обовязок суду застосувати зустрічне забезпечення. Але при цьому суд доводить до відома сторони позивача, що у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у ст. 155 ч.1 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися (ст. 159 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що позивач оспорює виконавчий напис відповідно до якого з нього стягується значна сума коштів та дії державного виконавця можуть призвести до примусового стягнення, що можуть порушити майнові чи охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», грошових коштів, у сумі 14384,36 гривень, за виконавчим написом вчиненим від 05.10.2018 № 9231 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С..

Заборонити приватному виконавцю Вольф Т.Л. виконавчого округу м. Києва вчиняти буд-які виконавчі дії щодо стягнення за виконавчим написом від 05.10.2018 року № 9231 вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С..

Учасник справи може подати до суду вмотивоване клопотання про скасування засобу забезпечення позову.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк предявлення ухвали до виконання 3 роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити сторонам до відома та у відповідні органи.

Ухвала можебути оскарженав апеляційному порядку до утворення апеляційних судів апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Суворовський районний суд м.Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя: