АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня2018 року м. Київ

Справа №2-634/18

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва постановленого під головуванням судді Кізюн Л.I. 03 квітня 2018 року о 13:35 год. у м. Києві, дата складення повного тексту не зазначена, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк»,Товариство з обмеженою відповідальністю «Київпроменергобуд»,

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/5751/2018
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В С Т А Н О В И В

У листопаді 2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором №K4H0/LON/008 від 20.03.2006 у розмірі 752317,38 Євро, що за курсом 10,61 відповідно до повідомлення НБУ від 01.08.2013 року складає 7982620,63 грн. Стягнути солідарно з ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 10000 грн. Крім того, просив стягнути з ОСОБА_2 витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору №K4H0/LON/008 від 20.03.2006 ТОВ «Київпроменергобуд» отримав кредит у розмірі 445500,00 Євро, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.03.2011.

Позивач вказує, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ТОВ «Київпроменергобуд» з відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався відповідати за кредитними зобов'язаннями боржника як солідарний боржник у повному обсязі.

У зв'язку з порушеннями ТОВ «Київпроменергобуд» зобов'язань за кредитним договором №К4Н0/LON/008 від 20.03.2006 станом на 01.08.2013 має місце заборгованість в розмірі 753259,88 Євро, яка складається з наступного: 265668,99 Євро - заборгованість за кредитом; 202680,57 Євро - заборгованість по процентам за користування кредитом; 78081,48 Євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; 206828,84 Євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, яка і підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київпроменергобуд» про стягнення заборгованості - задоволено частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором №K4H0/LON/008 від 20.03.2006 у розмірі 468349 (чотириста шістдесят вісім тисяч триста сорок дев'ять) Євро 56 центів, що еквівалентно 4969188 (чотири мільйони дев'ятсот шістдесят дев'ять тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 83 копійки та 3441 (три тисячі чотириста сорок одну) грнивню 00 копійок судового збору.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодилась із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_2, ним подано апеляційну скаргу. В апеляційні скарзі вказується на незаконність, необґрунтованість рішення у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи. Відповідач зазначає, що в ході розгляду справи було з'ясовано, натомість не надано належної правової оцінки та не відображено в самому судовому рішенні той факт, що відповідно до п. 2.2.12 вищевказаного кредитного договору було укладено договір застави майнових прав на баштовий кран та договір застави автомобіля у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № K4H0/LON/008. Також було з'ясовано, що Броварським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в рамках виконавчого провадження № 29339472 відкритого на підставі Наказу Господарського суду Донецької області № 11 від 14.03.2011, було описано та реалізовано заставне майно, а саме: баштовий кран «SAN MARCO» GRU SMTTH 55. В той же час в наявних матеріалах справи щодо виконавчого провадження відсутня інформація, щодо реалізації в рамках останнього ще одного заставного майна, яким забезпечувався вищевказаний договір, а саме майну (MERCEDES- BENZCL 500, 2005 року випуску, Кузов: НОМЕР_2, Державний номерний знак НОМЕР_1). Таким чином, при розгляді даної справи Солом'янським районним судом м. Києва не надано належної правової оцінки фактичним обставинам щодо рухомого заставного майна, яке або було реалізоване за значно заниженою вартістю - як то баштовий кран SMTTH-55, чи рухомому заставному майну вищевказаному автомобілю.

На підставі викладеного відповідач просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В порядку п. 8 ч. 1 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

А отже Апеляційний суд м. Києва є компетентним судом щодо розгляду даної справи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Тому колегія суддів апеляційного суду, керуючись положеннями ст.ст. 371, 372 ЦПК України, вважала за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом апеляційної інстанції встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

Відповідно до укладеного кредитного договору № К4Н0/LON/008 від 20.03.2006 ТОВ«Київпроменергобуд» 20.03.2018 отримало кредит у розмірі 445500,00 Євро зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 19.03.2011. /т.1 а.с.а.с.16-21/.

В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним вище договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений Договір поруки № К4Н0/LON/008/1П від 20.03.2006 /т.1 а.с.22/.

Згідно п. 1 Договору поруки, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Київпроменергобуд» своїх обов'язків за кредитним договором від 20.03.2006 №K4H0/LON/008, згідно якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 445500,00 Євро, а боржник зобов'язався повернути кредит в строк 19.03.2011, сплачувати за його користування 10% річних в дату сплати процентів.

Відповідно до п. 2 Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

У п.11 Договору поруки сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу, встановлюється протягом п'ять років.

Згідно з п. 3 кредитного договору №K4H0/LON/008 від20.03.2006, між ТОВ «Київпроменергобуд», в особі директора ОСОБА_2, та ЗАТ Комерційний банк «ПриватБанк» було укладено договір застави №1371/Z майнових прав на баштовий кран /т.2 а.с.а.с.53-59/, та договір застави автотранспорту /т.2 а.с.а.с.65-70/.

Так, 17.01.2007 між ТОВ «Київпроменергобуд», в особі директора ОСОБА_2, та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» було укладено договір застави, відповідно до п. 6 якого в забезпечення виконання Заставодержателем зобов'язань за кредитним договором та Заставодавцем зобов'язань за цим договором, Заставодавець надав в заставу баштовий кран SMTTH-55 в кількості одна одиниця (предмет застави) /т.2 а.с.а.с.60-64/.

Вказаний кран належить Заставодавцю на праві власності, що підтверджується Договором поставки техніки № Г1 від 10.03.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Приват Лізинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю«Київпроменергобуд» /т. 2 а.с.а.с.50-52/. Проте, згідно з протоколом від 15.04.2013 вказаний кран був проданий з аукціону в порядку реалізації арештованого майна, що належить боржнику ТОВ «Київпроменергобуд», в рамках виконавчого провадження з виконання Наказу № 1/12 виданого 14.03.2011 Господарським судом Донецької області /т.2 а.с.44/. З матеріалів справи вбачається наявність зведеного виконавчого провадження про стягнення боргів з ТОВ «Київпроменергобуд», в тому числі на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» /а.с.2а.с.45/.

Також зобов'язання за договором №K4H0/LON/008 від 20.03.2006 забезпечено порукою у розмірі 10 000 грн., згідно договору поруки № 167 від 20.10.2010, укладеного з поручителем ПАТ «Акцент-Банк» в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ТОВ «Київпроменергобуд». /т.1 а.с.14/.

В порушення умов договору боржник за кредитним договором свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв'язку з порушеннями ТОВ «Київпроменергобуд» зобов'язань за кредитним договором №К4Н0/ LON/008 від 20.03.2006 за даним позивача станом на 01.08.2013 має місце заборгованість - 753259,88, яка складається з: заборгованість за кредитом - 265668,99 Євро; заборгованість по процентам за користування кредитом - 202680,57 Євро; заборгованість по комісії за користування кредитом - 78081,48 Євро; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 206828,84 Євро.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2016 - провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», про стягнення заборгованості - було закрито.

Цивільну справу в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості - було передано на розгляд до Солом'янського районного суду м. Києва /т. 1 а.с.а.с.101-102/.

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 - ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2016 про закриття провадження та передачу справи за підсудністю - залишено без змін /т. 1 а.с.134/.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 до участі у справі в якості третіх осіб залучено Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Київпроменергобуд» /т. 1 а.с.166/.

За змістом ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

В порядку ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на мовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

В силу ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно вимог ст.554 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі (п. 2 ч. 2 ст. 543 ЦК України).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем і не спростованого стороною відповідача в ході розгляду справи. Разом з тим, оскільки позивачем не зазначено підстав стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, в задоволенні цих вимог суд відмовив. У зв'язку з цим суд прийшов до висновку про доведеність позивачем позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в частині заборгованості за кредитом у розмірі 265668,99 Євро та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 202680,57 Євро, що разом складає 468349,56 Євро, а в еквіваленті за курсом НБУ станом на 01.08.2013, як просив позивач у позові, становить 4969188 (чотири мільйони дев'ятсот шістдесят дев'ять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 83 коп.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства укладений між сторонами договір кредитний договір і договір поруки є правомірним і обов'язковим до виконання його сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків, в порядку визначеному договором та чинним законодавством України.

Факт виконання позивачем взятих на себе зобов'язань по видачі кредитних коштів визнається відповідачем. Натомість ані боржник за кредитним договором, ані відповідач як поручитель, належним чином не виконують взяті на себе зобов'язання у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

З наданого ПАТ «КБ «ПриватБанк» розрахунку вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №К4Н0/ЮМ/008 від 20 березня 2006 року, сума боргу станом на 01.08.2013 року становить - 753259,88, яка складається з: заборгованість за кредитом - 255668,99 Євро; заборгованість по процентам за користування кредитом - 202680,57 Євро; заборгованість по комісії за користування кредитом -78081,48 Євро; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 206828,84 Євро.

Судом відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 78081,48 Євро та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 206828,84 Євро. В цій частині рішення суду сторонами у справі не оскаржується і очевидного порушення норм матеріального чи процесуального права в цій частині не вбачається, тобто ці обставини виходять за межі апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором були укладені договори застави, але кредитором не здійснено задоволення вимог за рахунок предметів застави. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, проте ані договори застави, ані укладений відповідачем договір поруки не містить умов, які б визначали черговість реалізації кредитором своїх прав. Не містить таких положень і чинне законодавство. А отже реалізації позивачем права пред'явлення вимог до поручителя без здійснення реалізації одного із предметів застави не порушує жодних зобов'язань і, відповідно, прав відповідача. Твердження відповідача про те, що один із предметів застави, а саме баштовий кран, був реалізований за заниженою ціною не можуть бути прийняті до уваги, оскільки його реалізація відбувалась шляхом продажу з аукціону, результати якого не були оспорені і, відповідно є правомірними.

В ході розгляду справи відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем заборгованості за кредитом у розмірі 265668,99 Євро та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 202680,57 Євро, а отже визначений судом розмір заборгованості відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 03 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст складений 03.09.2018.