Провадження №2-з/521/233/18

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Коблова О.Д. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

29 серпня 2018 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру ОСОБА_1

Останній просить суд вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на двокімнатну квартиру загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 27,8 кв.м. № 12 по вулиці Комітетська, будинок 3а в м. Одеса.

Заявник мотивував заяву тим, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач має шахрайські наміри щодо відчуження майна на користь третіх осіб

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання позивачки про забезпечення позову суд вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2ст. 149 ЦПК.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, заява про забезпечення позову відповідно до ст.153 ЦПК України, розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Згідно наданих відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відносно квартири АДРЕСА_1 застосовано вид обтяження арешт нерухомого майна на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/3121/18.

Відтак, суд не вбачає необхідності у застосуванні аналогічного заходу забезпечення позову. А заявником не надано жодного доказу на спростування зазначеного.

Таким чином, розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, наявності арешту зазначеної квартири, суддя вважає, що у заяві про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 149-156 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позовузалишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Д. Коблова