справа № 520/5154/18
провадження № 2/520/4545/18
17.12.2018 року м. Одеса
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Літвінової І.А.,
секретар суду - ОСОБА_1
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Одеська Товарна Біржа, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,
26.07.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви, було відкрите провадження у цивільній справі № 520/5154/18. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідачу був визначений строк для подання відзиву на позов, зустрічного позову та вчинення інших процесуальних дій. Третім особам розяснено право подати суду пояснення щодо позову.
Відповідачі відзиви на позов не надали, як і треті особи пояснень щодо позову. Будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань від цих осіб до суду також не надходило.
За приписами частини восьмої статті178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи положення статей 178, 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи в заочному порядку за наявними у ній матеріалами.
16 квітня 2002 року Одеське міське бюро технічної інвентаризації зареєструвало вказаний договір за 400 стр. 61 - кн. 423 пр. Відмітка про реєстрацію проставлена на вказаному договорі.
При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним умовам і сторони повністю виконали угоду - продавці отримали кошти, а покупцям було передане нерухоме майно й до них перейшло право власності на спірну квартиру. Право власності зареєстроване покупцями в порядку, якій діяв на час вчинення правочину.
Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1995 році, то враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до таких відносин належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час виникнення правовідносин.
Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Разом з тим, згідно з ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1956-XII1 від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання спірного договору, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
За положеннями ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить і частина друга статті 220 ЦК України, в якій зазначено, - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
У відповідності до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Вищезазначена Інструкція передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
У п. 4 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 року «Про судову практику по справам про визнання угод недійсними з підстав недодержання нотаріальної форми» розяснено, що визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання, застави, купівлі-продажу. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦКУРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За результатами розгляду справи суд не встановив підстав для відмови позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у предявленому ними позові до ОСОБА_4.
Керуючись ст. 41 Конституції України, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 47, 153, 227 ЦК УРСР, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 (паспорт громадянина України: КЕ 497104, виданий 18.12.1996 р. Приморським РВ м. Одеси; адреса реєстрації: АДРЕСА_3), ОСОБА_3 (паспорт громадянина України: СТ 084215, виданий 25.12.2008 р. Київським РВ м. Одеси; адреса реєстрації: АДРЕСА_4) до ОСОБА_4 (паспорт громадянина України: КЕ 969505, виданий 17.03.1998 р. Приморським УМВД України в Одеській області), треті особи: Одеська товарна біржа, ОСОБА_5 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Днем складення заочного рішення є 17 грудня 2018 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі та відповідати вимогам, встановленим статтею 285 ЦПК України.
Суддя