Справа № 214/4491/18
2/214/2379/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

06 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Гринь Н.Г.,

при секретарі Печарник З.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, при заочному розгляді справи, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне, що їй на праві власності належить домоволодіння №34 по вул. Виноградній у м. Кривому Розі. У належному їй домоволодінні зареєстрована відповідачка, яку вона зареєструвала, як члена сімї, оскільки їй для працевлаштування необхідно було реєстрація. Однак відповідачка жодного дня фактично не мешкала у вказаному домоволодінні. На даний час місце знаходження відповідачки позивачу невідомо. Перебування на реєстраційному обліку відповідача створює для неї значні матеріальні витрати з комунальних платежів. У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з даним позовом.

У судовому засіданні 03.08.2018 року ОСОБА_1 позов підтримала, в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. 03.09.2018 року через канцелярію суду подала заяву, в якій просила розглянути позов без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання на неодноразові виклики не зявився, про дату, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення та оголошення на офіційний веб-сайт судової влади України. Про поважність причини неявки суд не повідомила.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона проживає по вул. Виноградній, є сусідкою позивачки. ОСОБА_1 мешкає у будинку разом з чоловіком. Відповідачку ОСОБА_2 знає, вона мешкала поряд, але у позивача ОСОБА_2 не проживала. ОСОБА_2 вона бачила 5 років тому.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 у своєї тітк. Знала позивача і відповідача. Позивачка живе за адресою вул. Виноградна, буд. 34, мешкає зі своїм чоловіком. Відповідачка приходила в гості до позивача, просила прописати її для того, щоб влаштуватись на роботу але у будинку вона не проживала. Відповідача бачила приблизно пять років назад. На даний час відповідач у будинку не проживає.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, у судовому засіданні були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Так, відповідно з реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.03.2008 року номер запису про вправо власності 22293918, ОСОБА_1 є власником незакінченого будівництвом житлового будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Виноградна, буд. 34, (а.с.7).

Згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 16.05.2018 року ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Факт реєстрації та не проживання ОСОБА_2 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Виноградна, буд. 34, підтверджується довідкою № 256 від 11.07.2018 року (а.с.8) та поясненнями даними у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Наявність реєстрації ОСОБА_2 у будинку за вище вказаною адресою позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Виноградна, буд. 34 більше року.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд доходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно із частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 07.02.2014№5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони непов'язані із позбавленням права володіння,суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,396ЦК позов про усунення порушень права,не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно пункту другого частини 34 Постанови, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Оскільки встановлено, що відповідач для позивача стороння особа, тому суд вважає, що його реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні, розпорядженні майном, позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, вони покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Виноградна, буд. 34.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складання.

Повне рішення складене 06.09.2018 року.

Суддя Н.Г. Гринь