РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої -судді Пікули Н.В.

за участю секретаря - Мазій І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Володимир-Волинського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

В своїй позовній заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3. Заповіту він не залишив, тому після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому на праві приватної власності майно, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1.

В даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П., позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це нерухоме майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. У зв'язку з цим просить суд визнати за ним право власності на вищезгадане будинковолодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою судді від 12.12.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 19.12.2018 року.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та проводити розгляд справи у його відсутності.

Відповідач в підготовче відповідач не з'явився, подав письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить проводити розгляд справи у його відсутності.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує його права, а також свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, від 04.03.1993 року, технічного паспорта, житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3.

Згідно рішення Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району № 8-5/2016 в АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1.

Як стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Як вбачається із фактичних даних, які містяться в матеріалах справи, спірні правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року та продовжують існувати у даний момент.

У відповідності до ст.ст. 524, 525 ЦК УРСР (1963 року), які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

У відповідності до ст.529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР 1963 року якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 що позивач ОСОБА_1 є рідним сином покійного ОСОБА_3, а отже є спадкоємцем першої черги.

Як встановлено з матеріалів витребуваної у Володимир-Волинської державної нотаріальної контори заведеної спадкової справи № 626/2002 після смерті ОСОБА_3 спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Дружба» села Березовичі Володимир-Волинського району розміром 2,55 в умовних кадастрових гектарах прийняв його син ОСОБА_2, про що 17.12.2002 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом. 31.07.2018 року до державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, яка складається з будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно довідки Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 513 від 18.07.2018 року, на день смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1. У фактичне володіння спадковим майном з дня смерті ОСОБА_3 вступив його син ОСОБА_1, який проживав та був зареєстрований разом з батьком на день його смерті, проживає і зареєстрований за вищевказаною адресою на даний час та доглядає за будинком.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. від 31.07.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за номером АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 оскільки у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючі документи, та повідомлено, що вирішення зазначеного питання проводиться в судовому порядку.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті ОСОБА_3 не залишилося правовстановлюючого документа на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини.

Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Керуючись т.ст.12, 13, 89, 141, 200, 206, 259, 265, 268, 273 Цивільно-процесуального кодексу України на підставі ст. 328 ЦК України, ст.ст. 524- 525, 534, 548, 549-550 ЦК УРСР (1963 року), суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула