Справа № 559/2187/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Дубно справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ "ПриватБанк" (далі позивач) звернувся в суд з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 (далі відповідача) на його користь 12559 грн. 81 коп. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач отримала кредит №б/н від 09.09.2008 у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві. При укладені договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Під борговими зобов'язаннями сторони узгодили зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Банк керується також п.2.1.1.2.3, п.2.1.12.4, п. 2.1.1.5.4, п.1.1.7.12 Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач свої зобовязання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором. Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту, є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з порушеннями відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 31.08.2018 за відповідачкою рахується заборгованість в сумі 12559 грн. 81 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 3762 грн. 24 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом 7023 грн. 48 коп., заборгованості за пенею 699,81 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. (фіксована частина), 574,28 грн. (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду (а.с. 3). Відповідач, в судове засідання двічі не зявилась, будучи належно повідомленою про день та місце розгляду справи двічі, (а.с. 32-36), тому суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09.09.2008. ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, підтверджується підписом у заяві (а.с.10).

Тобто, твердження позивача, що відповідач отримала кредит в розмірі 5000 грн. станом на 09.09.2008 спростовується доказами, наданими самим позивачем, оскільки згідно анкети-заяви відповідач отримала саме 1600 грн., що підтверджується і наданим банком розрахунком, адже 11.09.2008 відповідач скористалась кредиткою «Універсальна» і зняла з неї 1596,5 грн. Поступово їй підвищили кредитний ліміт. Відповідач знімала і повертала на картку гроші, при цьому процент був 36%, а пізніше 30%, потім 34,8%. Станом на 31.07.2017 сальдо простроченої заборгованості за кредитом становило 0 грн. Але з 31.08.2017 почало рости до 3762,24 грн. Процент згідно Розрахунку піднято до 43,2%.

При укладені договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України щодо договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Банк свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязання за вказаним договором належно не виконував.

Відповідно до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Позивач свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Отже, суд вважає, що в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно розрахунку, до заборгованості включено пеню у розмірі 699,81 грн., вирішуючи питання щодо стягнення якої, суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг», передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг єдиним видом відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобовязань позичальником, встановленим п.2.1.1.7.6. Умов, є штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж порушення, строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором,- свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборониподвійної цивільно-правової відповідальності.

Про це ж зазначено у правовій позиції судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015.

Тому суд, визначаючи розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, не бере до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем в частині нарахування суми боргу за пенею, як такий, що не відповідає встановленим судом умовам кредитного договору.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Під борговими зобовязаннями сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта, що зазначено в п.2.1.1.12 «Умов та правил надання банківських послуг».

На підставі п.2.1.1.12.2 в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування. Сплату відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання).

У разі, якщо в дату нарахування відсотків клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг».

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.п. 1.1.3.2.9, 2.1.1.3.7 «Умов та правил надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.5.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та Правил неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов'язань за даним договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно Розрахунку, наданого банком, прострочена заборгованість за кредитом виникла 31.08.2017, тому кількість прострочених днів по кредиту станом на 31.08.2018 складає 365 (а.с. 7-10). Позивачем збільшено відсоткову ставку з 36% станом на 09.09.2008 до 43,20%, станом на 31.08.2018.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №489/9289/14-ц, в разі підвищення банком відсоткової ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру відсоткової ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Такий висновок наведений також у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

Проте, матеріали справи не містять жодних доказів направлення позивачем та отримання відповідачем повідомлень про зміну відсоткової ставки, згоди на підвищення відсоткової ставки з 36% до 43,2%, і надання на це згоди відповідача.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що фіксована відсоткова ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Кредит отримувався під 36 % річних, але банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку до 43,20 %. Суду не надано доказів того, що між позивачем і відповідачем існувало листування, узгодження зміни відсоткової ставки чи будь-який інший двосторонній обмін інформацією.

Враховуючи, що згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, суд вважає не доведеним факт узгодження підняття відсоткової ставки.

Тому, суд бере до уваги наданий Розрахунок заборгованості за кредитом лише в частині, яка визначає відсоткову ставку розміром 36 % на рік.

Розраховано заборгованість за відсотками за наступною формулою:

(А1*0,3*А2)/360 днів=Х, де А1 це тіло кредиту, А2 кількість днів прострочення.

Згідно наданого банком Розрахунку, наявні 365 днів прострочення.

Отже, (3762,24грн*0,3*365 днів)/360 днів= 1144, 35грн.

Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягають відсотки у розмірі 1144, 35 грн.

Загальний розмір зобовязання, що виникло у відповідача у звязку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними, станом на 31.08.2018 складає 5980,87 грн., з яких заборгованість: за кредитом 3762, 24 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 1144, 35 грн., штраф 500 грн (фіксована частина), 574,28 грн. (процентна складова).

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку становлять 47,6%.

Ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 1762 грн. (а.с. 26), який стягується пропорційно до розміру задоволених вимог, що становить 839 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 629, 634, 638, 639, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково: стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 31.08.2018 в розмірі 5980,87 грн., з яких заборгованість: за кредитом 3762, 24 грн., за відсотками за користування кредитом 1144, 35 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), 574,28 грн. (процентна складова), а також судові витрати в розмірі 839 (вісімсот тридцять девять) грн. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, .

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя: