Дата документу 13.12.2018
Справа № 501/2842/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Пушкарського Д.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Тимко М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

До Іллічівського міського суду Одеської області звернулась ОСОБА_1 з позовом в якому просила усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №12, яка розташована за адресою: м.Чорноморськ, Одеської області, вул.Паркова, 34-в (а.с.2-4).

22 листопада 2018 року до канцелярії суду від відповідача надійшла заява в якій він повідомляє, що одразу після отримання відомостей про позовні вимоги ОСОБА_1, він добровільно їх виконав, що підтверджується відповідним штампом відділу реєстрації виконавчого комітету Чорноморської міської ради від 08 листопада 2018 року, який проставлено у паспорті (а.с.28, 29, 30).

13 грудня 2018 року позивач надала заяву про відмову від позову, в якій просить закрити провадження у справі у звязку з тим, що відповідач після предявлення позову добровільно виконав заявлені вимоги, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі позивачу розяснені та зрозумілі. Також позивач на підставі ч.3 ст.142 ЦПК України просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати (а.с.32).

У відповідності до п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.256 ЦПК України, позивач попереджений про наслідки відмови від позову, оскільки провадження у справі закривається і він не зможе повторно звернутися до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, і з тих самих підстав.

Заява позивача про відмову від позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, судом не встановлено підстав для не прийняття відмови від позову, тому заява позивача підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать в тому й числі витрати на професійну правничу допомогу.

Так, позивачем були понесені витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією від 02 жовтня 2018 року (а.с.1) та витрати на правничу допомогу в розмірі 1500,00 грн., згідно квитанції №10 від 02 жовтня 2018 року (а.с.15), що в загальному розмірі становить 2204,80 грн.

У відповідності до ч.3 ст.142 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, оскільки позивач відмовилась від позову у звязку з тим, що відповідач добровільно виконав заявлені нею вимоги після предявлення позову, то суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.142, 255, 259, 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в здійсненні права власності, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у звязку з відмовою позивача від позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2204,80 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя