Справа № 527/1184/18
провадження 2/527/578/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 грудня 2018 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, який подано представником ОСОБА_4 до Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору: Сектор державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації, Глобинська державна нотаріальна контора Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів звернувся до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

В своєму позові представник позивачів зазначив, що 29 листопада 1999 року помер ОСОБА_5, 20 лютого 2001 року померла ОСОБА_6, 13 березня 2014 року померла ОСОБА_7. Після їх смерті залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 4,02 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яке вони успадкували після померлої ОСОБА_8. Позивачі є спадкоємцями за законом, проте успадкувати право на земельну частку (пай) не мають можливості через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, у звязку з чим державний нотаріус Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні.

Посилаючись на викладене, представник позивачів просив суд визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розміром 4,02 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області по 1/3 частці за кожною.

У судове засідання позивачі, представник позивачів не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що позовні вимоги підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

03 травня 1997 року померла ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №071069, виданим 03 травня 1997 року Землянківською сільською радою Глобинського району Полтавської області (а.с. 24).

Померла ОСОБА_10 була включена до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Котовського» під № 620, який є додатком до Державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ-19, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективно власності на землю за №7 від 05 вересня 1995 року, та їй належало право на земельну частку (пай) із земель вказаного господарства (а.с. 38, 126-128).

Відповідно до довідки Відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 293/104-18 від 15.11.2018 року, ОСОБА_10 значиться в списку громадян-членів КСП «ім. Котовського», який є додатком до Державного акта на право колективної власності за №620, Сертифікат на право на земельну частку (пай), розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, не отримувала (а.с. 125).

ОСОБА_11 довідок ТОВ «Агрофірма «Землянки» від 20.02.2017 року №5 та №10, колгосп ім. Котовського рішенням загальних зборів колгоспників від 18.12.1992 року був реорганізований в КСГП ім. Котовського, яке в свою чергу реорганізовано в ТОВ «Агрофірма «Землянки». ОСОБА_8 дійсно працювала в колгоспі з 1953 року по 1970 рік на різних роботах (а.с. 33-34).

Як вбачається із викопіювання земельної частки, виданого Землянківською сільською радою, за ОСОБА_8 значиться земельна частка (пай) в розмірі 4,02 га на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області за №361 (а.с. 35).

ОСОБА_11 про передачу та погодження меж земельних ділянок громадян на території Землянківської сільської ради Глобинського району щодо організації часток (пай) із земель ТОВ «Агрофірми «Землянки» на підставі розпорядження Глобинської райдержадміністрації від 26 серпня 2005 року №727, ОСОБА_12 (№361) сертифікату про право на земельну частку (пай) не отримувала у звязку зі смертю (а.с. 39-40)

ОСОБА_8, за життя 28 червня 1994 року, склала заповіт, яким все належне їй майно заповідала ОСОБА_13, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в рівних частинах (а.с.25).

ОСОБА_11 повідомлення Глобинської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2018 року №407/01-16 спадкова справа, зокрема після померлої 03 травня1997 року ОСОБА_8 не заведена (а.с. 66).

Як вбачається із довідок, виданих виконкомом Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області ОСОБА_6, ОСОБА_13 та ОСОБА_7 фактично вступили в управління спадковим майном після померлої 03 травня 1997 року ОСОБА_8 (а.с. 26,27,138).

Правовідносини по спадкуванню після померлої ОСОБА_8 виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

ОСОБА_11 ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_11 п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються

членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу є рівними.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)" у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська рада чи райдержадміністрація приймає одне з рішень (розпоряджень) або про коригування проекту землеустрою організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); або про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки(паю).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Таким чином, ОСОБА_8 за життя набула право на земельну частку(пай) розміром 4,02 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, із земель колишнього КСП «ім. Котовського», оскільки була включена до списку громадян-членів КСП «ім. Котовського», який є Додатком №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія ПЛ-19, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективно власності на землю за №7 від 06 вересня 1995 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримувала.

Спадкоємцями майна за заповітом після померлої 03 травня 1997 року ОСОБА_8 були ОСОБА_6, ОСОБА_13 та ОСОБА_7, які фактично вступили в управління спадковим майном, а тому успадкували по 1/3 частині зазначеної земельної частки (паю).

29 листопада 1999 року помер ОСОБА_13, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ №121876, виданого Землянківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 29 листопада 1999 року (а.с. 28).

ОСОБА_11 повідомлення Глобинської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2018 року №407/01-16 спадкова справа, зокрема, після померлого 29 листопада 1999 року ОСОБА_13 не заведена (а.с. 66).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області 15 листопада 2018 року №798, ОСОБА_13 до дня смерті 29 листопада 1999 року постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із дружиною ОСОБА_14 (а.с. 130).

Таким чином, спадкоємцем після померлого ОСОБА_13 була його дружина ОСОБА_14, яка на момент смерті проживала із спадкодавцем, фактично вступила в управління спадковим майном, а тому є такою, що прийняла спадщину.

11 січня 2004 року померла ОСОБА_14, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №261959, виданого Землянківською сільською радою Глобинського району Полтавської області ( а.с 140).

ОСОБА_15 про реєстрацію в Спадковому реєстрі №26724775 від 18.04.2011 року, після померлої 11 січня 2004 року ОСОБА_14 у Глобинській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №339 від 28.05.2004 ( а.с. 141).

Як вбачається із копії Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18 квітня 2011 року державним нотаріусом Глобинської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна після померлої 11 січня 2004 року ОСОБА_14 є її дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 142).

ОСОБА_2 є дочкою померлих ОСОБА_13 та ОСОБА_14, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та про одруження (а.с. 14,15).

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_15 із ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, спадкоємцем майна після померлої ОСОБА_14 є її дочка ОСОБА_2, на імя якої видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом.

13 березня 2014 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №433834, виданого 13 березня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 29).

ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯК №793353, виданого Глобинською сільською радою 03 травня 1954 року (а.с. 11).

ОСОБА_15 повідомлення Глобинської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2018 року №407/01-16 спадкова справа, зокрема, після померлої 13 березня 2004 року ОСОБА_7 не заведена ( а.с. 66).

Як вбачається із довідки, виданої 11 серпня2017 року №152, виданого комітетом району в місті жителів сектору Новобаварського району міста Харкова, ОСОБА_7 на день смерті 13 березня 2014 року проживала ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із своєю донькою ОСОБА_3 (а.с. 129).

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_15 із ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, спадкоємцем після померлої ОСОБА_7 є її донька ОСОБА_3, яка на момент смерті проживала разом з матірю, а тому є такою, що прийняла спадщину.

20 лютого 2001 року померла ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №160438, виданого Землянківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 22 лютого 2001 року (а.с. 30).

ОСОБА_6 за життя 12 травня 1993 року, склала заповіт, яким усе належне їй майно заповідала ОСОБА_1 повністю. Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Землянківаської сільської ради Глобинського району Полтавської області та зареєстровано в реєстрі за №39, на день смерті не змінений та не відмінений (а.с.98).

ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_6, що підтверджується копією посвідки про народження та свідоцтва про одруження (а.с. 17).

Як вбачається із дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи №355, заведеної 29 серпня 2001 року в Глобинській державній нотаріальній конторі, заяву про прийняття спадщини після померлої подала донька померлої - ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за заповітом. Син померлої ОСОБА_16 від прийняття спадщини відмовився на користь сестри. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлої ОСОБА_6, є її донька ОСОБА_1, на імя якої видавалося свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с. 92-111).

Правовідносини по спадкуванню після померлої ОСОБА_6 виникли на час дії Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

ОСОБА_15 ч.1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, спадкоємцем після померлої ОСОБА_6 є ОСОБА_1.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до державного нотаріуса із заявами про видачу на їх імя свідоцтв про право на спадщину на земельну частку (пай), розміром 4,02 умовних кадастрових гектара, належну за життя ОСОБА_8. 25 січня 2018 року державний нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.32).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

ОСОБА_15 ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивачі позбавлені можливості отримати дублікати правовстановлюючого документу на імя померлих.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

ОСОБА_15 ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що спадкодавці ОСОБА_14, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за життя на передбачених законом підставах набули право на 1/3 частку кожний права на земельну частку (пай), розміром 4,02 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, після померлої ОСОБА_8, яка за життя була включена до списку громадян-членів КСП «ім. Котовського», який є Додатком №1 до Державного акту на право колективної власності на землю серія ПЛ-19, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективно власності на землю за №7 від 06 вересня 1995 року. Спадкоємці ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину після померлих батьків, інші спадкоємці, які прийняли спадщину за законом та заповітом відсутні, право на зазначену земельну частку (пай) є спадковим майном, а тому позивачі мають право на успадкування названого майна по 1/3 частці за кожним.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст.152 Земельного кодексу України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95, ст. ст. 524, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, ст. ст. 15,16,182, 1216, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268, 1273 ЦК України, ст.ст. 3-15, 76, 82, 206, 258, 259, 263, 265, 268,273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої 20 лютого 2001 року ОСОБА_17 право на 1/3 частину права на земельну частку (пай), розміром 4,02 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яке померла успадкувала після померлої 03 травня 1997 року ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після померлої 11 січня 2004 року ОСОБА_14 право на 1/3 частину права на земельну частку (пай), розміром 4,02 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яке померла успадкувала після померлої 03 травня 1997 року ОСОБА_8.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 в порядку спадкування за законом після померлої 13 березня 2014 року ОСОБА_7 право на 1/3 частину права на земельну частку (пай), розміром 4,02 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Землянківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яке померла успадкувала після померлої 03 травня 1997 року ОСОБА_8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Позивачі: ОСОБА_1 (39016, Полтавська область, Глобинський район, с. Малинівка, вул. Гагаріна буд. 3 , рнокпп НОМЕР_1), ОСОБА_2 (16600, АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2), ОСОБА_3 (31093 АДРЕСА_2, рнокпп: НОМЕР_3).

Представник позивачів: ОСОБА_4 (39016, Полтавська область, Глобинський район, с. Малинівка, рнокпп: НОМЕР_4).

Відповідач: Землянківська сільська рада Глобинського району Полтавської області (39013, Полтавська область, Глобинський район, с. Землянки, ).

Треті особи: Глобинська державна нотаріальна контора Полтавської області (39000, Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 212), Сектор державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації (39000, Полтавська область, м. Глобине, вул. Центральна, 281, ).

Суддя А. О. Олефір