Справа 206/3459/18
Провадження 2-о/206/740/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

при секретареві Соловйовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за заявою в порядку окремого провадження ОСОБА_1, заінтересовані особи: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

за участю:

представника заявника ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою, яку обґрунтувала тим, що 06 квітня 2017 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська по справі № 206/7257/16-ц було прийнято рішення про встановлення факту проживання в період з 2000 року по 26 листопада 2016 року ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26 листопада 2016 року. На даний час, заявниця має намір оформити на себе свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на спадкове майно, а саме на домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Відпочинку, буд. 114. Проте, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_2 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на спадкове майно (домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Відпочинку, буд. 114) з тих підстав, що у правовстановлюючому документі на вищезазначене домоволодіння, а саме у Свідоцтві про право на спадщину серії ВСЕ № 699581 (зареєстровано в реєстрі за №2-4413), яке видане Восьмою дніпропетровською Державною нотаріальною конторою, не вірно зазначено імя громадянина ОСОБА_5, у зв'язку з чим, встановити факт належності вищезазначеного спадкового майна спадкодавцеві не вбачається можливим, що в свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, нотаріусом було допущено помилку при переведенні з російської мови на українську прізвища померлого ОСОБА_4, а саме: замість вірного прізвища за паспортом № 40 04 581640 та свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 714095 від 29.11.2016 року та рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2017 року у справі № 206/7257/16-ц - «Тімофєєв», у Свідоцтві про право на спадщину серії ВСЕ № 699581 невірно зазначено - «Тимофеєв». Зазначені обставини стали причиною звернення заявника до суду з даною заявою.

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не зявились, надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши доводи представника заявника, дослідивши письмові докази по справі та надавши їм оцінку в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення вимог з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що 26 листопада 2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №714095 від 29 листопада 2016 року та копією лікарського свідоцтва про смерть №46 (а.с.7-8).

ОСОБА_4 був громадянином ОСОБА_6 Федерації, про що свідчить копія паспорту громадянина ОСОБА_6 Федерації № 40 04 581640 та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року по справі № 206/7257/16-ц встановлено факт проживання в період з 2000 року по 26.11.2016 року ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_4, який помер 26.11.2016 року (а.с.5).

Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті громадянина ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_4, померлого 26.11.2016 року (а.с.10)

З копії домової книги про реєстрацію громадян, проживаючих в ІНФОРМАЦІЯ_3, що ОСОБА_4 був зареєстрований за зазначеною адресою з 20 липня 2004 року та знятий з реєстрації 29 листопада 2016 року (а.с.13-16).

Згідно копії свідоцтва про праву на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 17 листопада 2005 року, спадкоємцем майна гр. ОСОБА_8, який помер 04.10.2004 року є його син гр. ОСОБА_5, що мешкає: ОСОБА_6 Федерація, м. Санкт Петербург, Дворцовий прАДРЕСА_1 (а.с.11).

На підставі зазначеного свідоцтва, 16 грудня 2005 року ОСОБА_5 зареєстрував право власності на домоволодіння за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Відпочинку, буд. 114, що підтверджується копією витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно (а.с.12).

Однак, при видачі свідоцтва про праву на спадщину, при перекладі прізвища з російської мови на українську, було допущено помилку та невірно зазначено прізвище спадкоємця «Тимофеєв», тоді як вірно «Тімофєєв».

Утім, той факт, що померлому ОСОБА_4 належало свідоцтва про право на спадщину видане державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської Державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 17 листопада 2005 року, підтверджується системним аналізом наступних документів:

- копією паспорту померлого ОСОБА_4;

- копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_4;

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4;

- копією домової книги;

- копією рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року по справі №206/7257/16-ц, яке набрало законної сили 19.04.2017 року;

Таким чином, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню у заявлений спосіб.

Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263, 268, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_6 Федерації (НОМЕР_2 04 581640), який помер 26 листопада 2016 року, правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину серії ВСЕ № 699581 (зареєстрованого в реєстрі за № 2-4413) виданого 17 листопада 2005 року державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської Державної нотаріальної контори ОСОБА_7

Повний текст рішення складено 04 вересня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук