Справа № 357/6646/16-ц
У Х В А Л А

18 грудня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Дубановська І. Д.

при секретарі Огер О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Біла Церква заяву комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міськреклама» про перегляд рішення у звязку із нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міськреклама» про стягнення заробітної плати, компенсації та індексації за невикористану відпустку,

В С Т А Н О В И В:

24.09.2018 року відкрите провадження у справі за позовом комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міськреклама», в якому підприємство просило: скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2017 року у звязку із нововиявленими обставинами.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що при винесенні судом рішення не було враховано, що ОСОБА_2 взяла на себе повну матеріальну відповідальність, відповідно до договору від 16.08.2013 року. Зазначена обставина не могла бути відома підприємству, оскільки в них наявні два приміщення офісне і склад-майстерня, в першому при проведенні інвентаризації в 2016 року папки з договорами про повну матеріальну відповідальність знайдено не було, її знайдено лише в 2018 році в приміщенні складу-майстерні.

ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення заяви.

Свої заперечення обґрунтовувала тим, що договір про повну матеріальну відповідальність ніяким чином не впливає на факт відсутності розрахунку з працівником в день звільнення, інвентаризація на підприємстві проведена до початку розгляду справи у суді, тому підприємству мало бути відомо про наявність договору з нею про повну матеріальну відповідальність.

Розгляд заяви відбувався в судових засіданнях.

30.10.2018 року до суду зявився представник заявника, за клопотанням представника позивача, яка мала поважні причини неприбуття в судове засідання, розгляд заяви відкладений на іншу дату.

18.12.2018 року до суду зявився представник заявника, представник позивача, які надали пояснення, після чого суду дослідив матеріали справи та видалився до нарадчої кімнати.

Із пояснень представника заявника, представника позивача, письмових доказів, що містяться в матеріалах справи судом встановлено, що 21.06.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області вирішено стягнути з комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міськреклама» на користь ОСОБА_1 734,32 грн. заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку 3 133,62 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 27 342,69 грн.

Рішення мотивоване тим, що комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Міськреклама» не надало даних про те, що він фактично розрахувався з позивачем в день звільнення і по день звернення позивача до суду.

Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд зазначає, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03.04.2008 року).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Тлумачення п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України свідчить, що нововиявленими обставинами є обставини, які: існували на час розгляду справи, не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; є істотними для розгляду справи, тобто належать до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 12.11.2018 року, справа № 654/209/17-ц.

Згідно практики Європейського суду з прав людини процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18.11.2004 року).

Суд зазначає, що обставини вказані комунальним підприємством Білоцерківської міської ради «Міськреклама» не є нововиявленими у розумінні ст. 423 ЦПК України, оскільки процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Керуючись, ст.ст. 258-261, 352-354, 423, 429 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міськреклама» про перегляд рішення у звязку із нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Міськреклама» про стягнення заробітної плати, компенсації та індексації за невикористану відпустку залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому ст. 261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом пятнадцяти днів.

Строк на апеляційне оскарження починає свій перебіг з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 19.12.2018 року.

СуддяОСОБА_3