АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/6672/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

судді - доповідача Рейнарт І.М.

суддів Болотова Є.В., Кирилюк Г.М.

при секретарі Щербенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року (суддя Хоменко О.Л.) про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційно-виробнича компанія «Рамінтек», третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про відсторонення від займаної посади та зобов'язання поновити на посаді,

встановила:

у жовтні 2017р. позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив під час судового розгляду, в якому просив: визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інноваційно-виробнича компанія «Рамінтек» від 1 червня 2017р., оформлене протоколом № 01/06/17, в частині відсторонення його від посади директора ТОВ «Інноваційно-виробнича компанія «Рамінтек»; визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ «Інноваційно-виробнича компанія «Рамінтек» від 1 червня 2017р., оформлене протоколом № 01/06/17, в частині призначення тимчасово виконуючого обов'язки директора товариства ОСОБА_2; визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати наказ від 1 червня 2017р. про відсторонення його від посади директора товариства з 1 червня 2017р. та призначення тимчасово виконуючого обов'язки директора товариства ОСОБА_2; поновити його на посаді директора ТОВ «Інноваційно-виробнича компанія «Рамінтек» з 1 червня 2017р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на порушення відповідачем ст. 46 КЗпП України.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року провадження у даній справі закрито.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач посилається на неправильне з'ясування судом суб'єктного складу учасників спору та характеру правовідносин, оскільки він звернувся до суду за захистом своїх трудових прав, як працівника, а не корпоративних прав, як учасника господарського товариства.

Крім того, позивач зазначає, що судом порушено норми процесуального права, а саме: порядок проведення підготовчого судового засідання; ухвала суду не містить роз'яснення до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи, а у резулятивній частині ухвали невірно вказано строк на апеляційне оскарження.

Також позивач звертає увагу, що 22 червня 2018р. судом спочатку було постановлено протилежну за змістом ухвалу про відмову у задоволенні клопотання представника

- 2 -

відповідача про закриття провадження у справі, яка була обґрунтована тим, що даний спір відноситься до категорії трудових та має розглядатися у порядку цивільного судочинства, а причиною постановлення оскаржуваної ухвали вважає тиск на суд збоку відповідача та третьої особи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Інноваційно-виробнича компанія «Рамінтек» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи доводи позивача безпідставними, оскільки відсторонення позивача від посади директора товариства відбулося на підставі ст. 99 ЦК України, про що зазначено у протоколі № 01/06/17 загальних зборів учасників від 1 червня 2017р., тому даний спір є корпоративним та віднесений до юрисдикції господарського суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника відповідача, який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір між сторонами виник з корпоративних відносин, так як відсторонення позивача від посади не є відстороненням працівника від роботи у розумінні ст. 46 КЗпП України, а означає позбавлення його повноважень на управління товариством.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду не можна з таких підстав.

З наданих суду першої інстанції документів вбачається, що згідно з протоколом № 01/06/17 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Іноваційно-виробнича компанія «Рамінтек» прийнято рішення про відсторонення директора товариства ОСОБА_1 строком на шість місяців з 1 червня 2017р. від посади директора на підставі ст. 99 ЦК України.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив поновити його на посаді, посилаючись на порушення його трудових прав та норм КЗпП України при його відстороненні від посади директора.

За змістом статей 3 та 15 ЦПК України, редакція яких діяла на час подання позовної заяви, у порядку цивільного судочинства загальні суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема, спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також із інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до статті 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до пункту 4 статті 12 ГПК України, редакція якого діяла на час подання позовної заяви, господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Критерієм розмежування справ цивільного судочинства від справ господарського судочинства є одночасно як суб'єктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що спори за позовами осіб щодо захисту порушених трудових прав, які ґрунтуються на положеннях норм трудового законодавства, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Такий правовий висновок був зроблений Верховний Судом України у справі № 6-162цс16.

З тексту позовної заяви вбачається, що вимоги позивача - фізичної особи до

- 3 -

товариства з обмеженою відповідальністю про поновлення на посаді заявлені щодо захисту порушених трудових прав та ґрунтуються на положеннях КЗпП України.

Суд першої інстанції не перевіривши доводів позивача, не уточнивши підстави його позовних вимог, не з'ясувавши обставин справи, прийшов до передчасного висновку, що даний спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Також суд не врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, і не має повноважень на власний розсуд змінювати підстави позовних вимог.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про закриття провадження у справі, тому ухвала суду підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2018 року скасувати, справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інноваційно-виробнича компанія «Рамінтек», третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення про відсторонення від займаної посади та зобов'язання поновити на посаді направити до Голосіївського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 5 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді