РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12869/16-ц

пр. № 2/759/415/18

17 грудня 2018 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» (03148, м. Київ, вул. Жмеринська,1-а) до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (03179, АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором, внаслідок не виконання грошового зобов'язання,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 р. ПрАТ СП «Партнер» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовними вимогами до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та із врахуванням збільшення розміру позовних вимог просить стягнути відповідача 1- ОСОБА_1 на свою користь суму основного боргу у розмірі 11 460,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 406,02 грн., пеню у розмірі 13 404,25 грн. з покладанням на відповідача відшкодування понесених судових витрат у сумі 881,00 грн. ; із врахуванням збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь суму основного боргу у розмірі 20 570,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 979,85 грн., 3% річних 422,06 грн. з покладанням на відповідача відшкодування понесених судових витрат у сумі 881,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що ПрАТ СП «Партнер» у відповідності до розпорядження Ленінградської районної державної адміністрації м.Києва № 1041 від 29.07.1996 року «Про будівництво напівпідземних гаражів - автостоянок на 35,36,37 ділянках в 13-му мікрорайоні житлового масиву «Біличі» згідно інвестиційного підрядного договору № 4 від 31.08.1999 року укладеного між Головним управлінням капітального будівництва КМДА («Замовник») та ПрАТ СП «Партнер» ( Інвестор-підрядник) виконані роботи з будівництва напівпідземних гаражів в 13 мікрорайоні на житловому АДРЕСА_5. 27.02.1998р. замовник відповідно до умов інвестиційного підрядного договору № 4 від 20.05.1997 р. передав на баланс інвестору - підряднику, а позивачу, напівпідземні гаражі на 24 машиномісць на дільниці АДРЕСА_5. Рішенням Київської міської ради № 125/1335 від 18.03.2004 року земельна ділянка відведена позивачу для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілів по АДРЕСА_5 Розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації від 05.01.1998 року № 10 «Про введення в експлуатацію об'єктів житлового та комунального призначення у Ленінградському районі м. Києва», затверджений акт державної приймальної комісії від 05.01.1998 року про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 24 машиномісць на дільниці №36 ж/м Біличі XIII мкр. АДРЕСА_5 та їх експлуатацію покладено на позивача .З прийняттям рішення Київської міської ради від 18.03.2004 року №125/1335 про відведення позивачу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування напівпідземного гаража на 24 автомобілів по АДРЕСА_5 та розпоряження Ленінградської районної держадміністрації від 05.01.1998р № 10 про затвердження Акта державної комісії від 05.01.1998 р про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом напівпідземних гаражів на 24 машиномісць на АДРЕСА_5 , з покладенням їх експлуатації на позивача, а також присвоєння почтової адреси напівпідземним гаражам позивача по АДРЕСА_5, власникам транспортних засобів, які приймали участь в фінансуванні будівництва були надані документи для оформлення права власності на передане в користування гаражне приміщення у напівпідземних гаражах позивача та укладений з ними договір на експлуатацію та обслуговування, в тому числі з ОСОБА_1 договір № 719 від 01.11.2005 року на експлуатацію та обслуговування. Відповідно до п.1.1 укладеного між сторонами договору № 719 від 01.11.2005 року на експлуатацію та обслуговування позивач бере на себе обов'язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника в гаражі НОМЕР_3 встановленого на земельній ділянці, відведеній Позивачу по АДРЕСА_5 а автовласник, тобто відповідач бере на себе зобов'язання вчасно вносити щомісячні внески за охорону та на експлуатаційні витрати відповідно до умов п.2.3 договору № 719 від 01.11.2005 р. Таким чином, кожна із сторін, уклавши вказаний вище договір № 719 від 01.11.2005 року, взяла на себе зобов'язання, а саме: позивач зберігати автомобіль, що належить Автовласнику - відповідачу в гаражі НОМЕР_3 з виконанням усіх необхідних умов передбачених в договорі, а відповідач оплатити його в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором.

19.09.2016 року ПрАТ СП « Партнер» звернулося до Святошинського районного суду з позовом до ОСОБА_1 ( 03179 , АДРЕСА_2) про стягнення заборгованості,пені,та індексу інфляції за договором внаслідок невиконання грошового зобов'язання .

05.09.2017 року у повторному автоматичному розподілі справа за позовом Приватного акціонерного товариства Спільне підприємство «Партнер» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості була зареєстрована за суддею Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю. у зв'язку з відстороненням судді Петренко Н.О.(а.с.76).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.09.2017 р. справу прийнято в провадження судді Миколаєць І.Ю. (а.с.78).

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України (за редакцією ЗУ № 2147-УІІІ від 03.10.2017 р., в дії з 15.12.2017 р.), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.274 КПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових відносин.

Вирішуючи питання продовження розгляду справи ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 26.03.2018 року було продовжено розгляд та здійснення провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.104-105).

18.11.2016 року через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва відповідач ОСОБА_1 надіслав заперечення на позовну заяву в яких стверджує, що вказаний договір є неукладеним , оскільки сторони не досягли згоди з приводу всіх істотних умов договору , зокрема ціни , та на момент укладення договору додаток до договору у вигляді розрахунку, передбачений п.3.1 Договору складений не був, сторони не підписали та не визначили на підставі якого розрахунку та у якому розмірі мають сплачуватись щомісячні внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати . Також в своїх запереченнях зазначив , що користувався та користується своїм гаражним боксом. Однак вважає, що факт користування гаражним боксом не може бути підставою для виникнення обов'язку з оплати певних коштів на рахунок ПрАТ СП « Партнер».

Відповідач зазначив, що позивач мав би щомісяця надавати відповідачу розрахунок вартості наданих послуг , як підстава для оплати наданих послуг . Відповідач зазначає, що позивач не надає послуг з охорони транспортного засобу і жодних розрахунків щомісяця не здійснювалось.

Однак просив звернути увагу Суду із роздруківки заборгованості на обставину, що з моменту набуття у власність гаражу відповідач сплачував на користь ПрАТ СП « Партнер» певні суми коштів, що підтверджується прибутковими касовими ордерами та банківськими квитанціями .

Відповідач пояснив в своїх запереченнях, що з 2013 року кожного місяця сплачував за охорону гаражного боксу НОМЕР_3 а не за охорону транспортного засобу та експлуатаційні витрати, тобто відповідач сплачував на користь ПрАТ СП «Партнер» кошти за те, що ПрАТ СП Партнер охороняв майно відповідача - гаражний бокс.

18.04.2018 року позивач подав уточнення позовних вимог у зв'язку з тим , що 05.07.2017 року ОСОБА_1 подарував гаражний бокс НОМЕР_3 який йому належав на праві власності ,своєму сину ОСОБА_2 з врахуванням цих нових обставин з розрахунком заборгованості відповідно до кожного (а.с.108-118).

Відзивів на позов від відповідачів не надійшло.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає доведеними вимоги позивача виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 01.11.2005 року між ПрАТ СП «Партнер» та ОСОБА_1 був укладений договір № 719 за яким СП «Партнер» бере на себе обов'язки по зберіганню і охороні транспортних засобів власника в гаражі НОМЕР_3 встановленого на земельній ділянці, відведеній Позивачу по АДРЕСА_5., а власник, тобто відповідач бере на себе зобов'язання вчасно вносити щомісячні внески за охорону та на експлуатаційні витрати відповідно до умов п.2.3 договору № 719 від 01.11.2005 р.

Таким чином, кожна із сторін, уклавши вказаний вище договір № 719 від 01.11.2005 року, взяла на себе зобов'язання, а саме: позивач зберігати і охороняти транспортні засоби власника в гаражі НОМЕР_3 встановленого на земельній ділянці відведеній позивачу по АДРЕСА_5 з виконанням усіх необхідних умов передбачених в договорі, а відповідач оплатити його в порядку та на умовах визначених вказаним вище договором.

Відповідно до п.3.1. договору 01.11.2005 р., власник ОСОБА_1 вносить грошові внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати не пізніше 10 числа кожного місяця на основі розрахунку, що додається до договору. Пунктом 3.2. договору сторони домовились, що розмір внесків за охорону автомобіля та експлуатаційні витрати може змінюватися на умовах п.2.3. цього договору. Пунктом 2.3. договору передбачено, що ПрАТ СП «Партнер» виконує свої обов"язки по зберіганню і охороні майна, а власник вносить внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати на основі щомісячних визначених розрахунків ПрАТ СП «Партнер» з врахуванням змін в нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини в оплаті праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, росту цін на матеріали та ремонт, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони.

Із вищезазначеного випливає, що сторони досягли згоди щодо ціни договору, тобто щомісячних платежів, які є залежними від факторів визначених пунктом 2.3. договору.

Позивач стверджує, що відповідач - ОСОБА_1 має перед ним заборгованість з врахуванням часткових оплат здійснених до моменту дарування гаражу НОМЕР_3 за період з 07.07.16 по 11.07.2017 року у розмірі основного боргу - 11 110 грн.; пені -13 404,25 грн.; інфляційних втрат - 1 406,02 грн. та судові витрати - 881,00 грн., всього 28 032,27 грн.

Відповідач - ОСОБА_2, який з моменту набуття права власності на гаражний бокс НОМЕР_3 , тобто від 05.07.2017 року взагалі не сплачував за послуги автостоянки , який регулярно ним користується має заборгованість з 05.07.16 по 01.11.2018 року у розмірі основного боргу - 20 570 грн.; інфляційних втрат - 1 979,85 грн., 3% річних- 422,06 грн. та судові витрати - 881,00 грн, всього 23 852,91 грн.

Дана обставина порушує матеріальне становище позивача, який як обслуговуюча організація несе тягар всіх витрат по експлуатації та обслуговуванню автостоянки та сумлінно сплачує всі обов"язкові платежі і податки в бюджет держави.

Згідно з п. 4.1. договору, у випадку затримки оплати зі сторони відповідача, останній оплачує позивачу пеню у розмірі 0,5 % від суми затриманого платежу за кожний день прострочення.

Відповідач 1- ОСОБА_1 порушив умови договору № 719 від 01.11.2005 року і взяті на себе зобов'язання, у в зв'язку з чим позивач, керуючись п.4.1. вказаного вище договору, нарахував пеню за кожний день прострочення.

Розмір неустойки (пені) за прострочення сплати грошового зобов'язання згідно договору, відповідно до збільшених позовних вимог, наведено у розрахунку Р = s * р * Q

(формула розрахунку неустойки)

Р - сума пені;

s - сума заборгованості/міс.;

р - ставка пені, у відсотках за день прострочення;

Q - кількість днів прострочення.

Ставка пені, згідно п.4.1. договору, укладеному з Відповідачем, - 0,5% від суми заборгованості.

Розмір щомісячної оплати за надані послуги становить :

Липень 2016 р.-350.00 грн, з 11.08.16 р. по 31.12.16 р. - 700,00 грн. та з 01.01.17 р. по 05.07.17 р.- 1210,00 грн.

Пеня нараховується за період з 05.07.2016 р. по 05.07.2017 р.(кількість днів прострочення - 366 ).

Станом на 05.07.16 року борг Відповідача 1 складав 4 550,00 грн.

Виходячи з вказаного вище, Позивач нараховує пеню наступним чином :

Позивач нараховує пеню наступним чином :

- 05.07.16 - 06.07.16 року складає 4 550,00,00 грн.*0,5%* 2 дн = 45,50 грн.;

07.07.16 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 4 200,00 грн.

- 07.07.16 - 10.07.16 року складає 4 200,00 грн.*0,5%* 4 дн = 84,00 грн.;

- 11.07.16 - 10.08.16 року складає 4 900,00 грн.*0,5%*31дн = 759,50 грн.;

- 11.08.16 - 22.08.16 року складає 5 600,00 грн.*0,5%*12 дн = 336,00 грн.;

23.08.16 р. сплачено 700.00 грн., відповідно борг становить 4 900,00 грн.

- 23.08.16 - 10.09.16 року складає 4 900,00 грн.*0,5%*19 дн = 465,50 грн.;

- 11.09.16 -10.10.16 року складає 5 600,00 грн.*0,5%*30 дн = 840,00 грн.

- 11.10.16 року складає 6 300,00 грн.*0,5%* 1 дн = 31,50 грн.;

12.10.16 р. сплачено 700.00 грн., відповідно борг становить5 600,00 грн.

- 12.10.16 -02.11.16 року складає 5 600,00 грн.*0,5%*23 дн = 644,00 грн.;

03.11.16 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 3 850,00 грн.

- 03.11.16 -10.11.16 року складає 5 250.00 грн.*0,5%* 8 дн = 210,00 грн.;

- 11.11.16 -06.12.16 року складає 5 950.00 грн.*0,5%*26 дн = 773,50 грн.;

07.12.16 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 5 600,00 грн.

- 07.12.16 -10.12.16 року складає 5 600,00 грн.*0,5%* 4 дн = 112,00 грн.

- 11.12.16 -10.01.17 року складає 6 300,00 грн.*0,5%*30 дн = 945,00 грн.

- 11.01.17 -16.01.17 року складає 7 510,00 грн.*0,5% *6 дн = 225,30 грн.

17.01.2017 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 7 160.00 грн.

- 17.01.17 -10.02.17 року складає 7 160,00 грн.*0,5% *25 дн = 895,00 грн.

- 11.02.17 -13.02.17 року складає 8 370,00 грн.*0,5% * 3 дн = 125,55 грн.

14.02.2017 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 8 020.00 грн.

- 14.02.17 -08.03.17 року складає 8 020,00 грн.*0,5% *23 дн = 922,30 грн.

09.03.2017 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 7 670.00 грн.

- 09.03.17 -10.03.17 року складає 7 670,00 грн.*0,5% * 2 дн = 76,70 грн.

- 11.03.17 -10.04.17 року складає 8 880,00 грн.*0,5% * 31дн = 1 376,40 грн.

- 11.04.17 -13.04.17 року складає 10 090,00 грн.*0,5%* 3 дн = 151,35 грн.

14.04.2017 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 9 740.00 грн.

- 14.04.17 -09.05.17 року складає 9 740,00 грн.*0,5% * 26 дн = 1 266,20 грн.

10.05.2017 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 9 390.00 грн.

- 10.05.17 року складає 9 390,00 грн.*0,5%* 1 дн = 46,95 грн.

- 11.05.17 -08.06.17 року складає 10 600,00 грн.*0,5%*29 дн = 1 537,00 грн.

09.06.2017 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 10 250.00 грн.

- 09.06.17 -10.06.17 року складає 10 250,00 грн.*0,5%* 2 дн = 102,50 грн.

- 11.06.17 -05.07.17 року складає 11 460,00 грн.*0,5%*25 дн = 1 432,50 грн.

11.07.2017 р. сплачено 350.00 грн., відповідно борг становить 11 110.00 грн.

Таким чином, загальна сума пені за період з 05 липня 2016 року по 05 липня 2017 року складає 13 404, 25 грн. (тринадцять тисяч чотириста чотири грн.25 коп.)

На підставі ст.625 ЦК України, Позивач має право за весь період прострочення виконання грошового зобов»язання , а саме з січня 2015 року , відшкодувати заборгованість з урахуванням втрат від інфляції.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

таблиця індексів інфляції за період з 2015 по 2017 роки
січеньлютийберезеньквітеньтравеньчервеньлипеньсерпеньвересеньжовтеньлистопадгруденьЗа рік
2015103,1105,3110,8114,0102,2100,499,099,2102,398,7102,0100,7143,3
2016100,999,6101,0103,5100,199,899,999,7101,8102,8101,8100,9112,4
2017101.1101.0101,8100,9101,3101,6100,299,9102,0101,2100,9101,0113,7

Розрахунок суми інфляційних втрат Відповідача ОСОБА_1:

За 2015 рік

1) серпень-грудень

99,2%*102,3%*98,7%*102,0%=102,88 %

2 100,00 грн.* 102,88%-2 100,00 грн.= 60,48 грн,

де сума боргу за даний період дорівнює 2 100,00 грн.

За 2016 рік

4 200,00 грн.*112,4%-4 200,00 грн.= 520,80 грн.,

де сума боргу за даний період дорівнює 4 200,00 грн.

За 2017 рік

6 020,00 грн*113,7%-6 020,00 грн.= 824,74 грн.,

де сума боргу за даний період дорівнює 6 020.00 грн.

Всього сума інфляційних втрат за період з серпня 2015 р. по грудень 2017р. включно складає :

60,48 грн, + 520,80 грн.+ 824,74 грн =1 406,02 грн. (одна тисяча чотириста шість грн. 02 коп.).

Заборгованість відповідача - ОСОБА_2, який з моменту набуття права власності на гаражний бокс НОМЕР_3 , тобто від 05.07.2017 року взагалі не сплачував за послуги автостоянки , який регулярно ним користується з 05.07.16 по 01.11.2018 року становить суму у розмірі основного боргу - 20 570 грн. із розрахунку вартості наданих послуг ПрАТ СП " Партнер" з 2017 року у розмірі 1210 грн. ; інфляційних втрат - 1 979,85 грн.,3% річних- 422,06 грн. та судові витрати - 881,00 грн, всього 23 852,91 грн.

На підставі ст.625 ЦК України, позивач має право за весь період прострочення виконання грошового зобов'язання, а саме з 2017 року, відшкодувати заборгованість з урахуванням втрат від інфляції.

таблиця індексів інфляції за період з 2015 по 2018 роки
січеньлютийберезеньквітеньтравеньчервеньлипеньсерпеньвересеньжовтеньлистопадгруденьЗа рік
2015103,1105,3110,8114,0102,2100,499,099,2102,398,7102,0100,7143,3
2016100,999,6101,0103,5100,199,899,999,7101,8102,8101,8100,9112,4
2017101.1101.0101,8100,9101,3101,6100,299,9102,0101,2100,9101,0113,7
2018101,5100,9101,1100,810010099,3100101.9101.7

Розрахунок суми інфляційних втрат Відповідача ОСОБА_2:

За 2017 рік

7 260,00 грн*113,7%-7 260,00 грн.= 994,62 грн.,

де сума боргу за даний період дорівнює 7 260.00 грн., а індекс інфляції за 2017 рік- 113.7%.

За 2018 рік

13 310,00* 101,5% *100,9%*101,1% * 100.8%*100%*100%* 99,3%*100%* 101.9%* 101.7 - 13 310,00=985,23 грн.

994,62+985,23=1 979,85 грн.

Таким чином, сума інфляційних втрат Відповідача - ОСОБА_2 за період з 2017 р. по жовтень 2018 р. включно складає 1 979,85 грн.( одна тисяча дев'ятсот сімдесят дев'ять грн. 85 коп.)

Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних за період з 05.07.17 р. по 31.12.17 р. включно :

6 050,00 грн* 3%*180 днів: 365 кількість днів у році = 89,50 грн. (вісімдесят дев»ять грн. 50 коп.)

За 2018 рік за період з січня 2018 по жовтень 2018

13 310,00 грн.*3% *304 днів : 365 кількість днів у році = 332,56 грн.

Таким чином загальна сума 3% річних за період з 05.07.2017 р. по 31.10.2018 р. включно складає : 89.,50 грн.+332,56 грн = 422,06 грн. ( чотириста двадцять дві грн. 06 коп.)

У зв'язку зі збільшенням позовних вимог позивач здійснив доплату судового збору в розмірі 162.00 грн.

Судом встановлено, що вартість послуг в період дії договору визначаються підприємством, виходячи з фактичних витрат по забезпеченню охорони гаражного комплексу. Крім того, у відповідності із приписом п.6.7. ЗУ«Про ціни та ціноутворення», на всі види продукції, товари і послуги, за винятком тих, на які здійснюється державне регулювання цін і тарифів, встановлюються вільні ціни і тарифи.

Як балансоутримувач і землекористувач позивач несе всі витрати по обслуговуванню даної автостоянки, сплачує в бюджет держави всі обов"язкові платежі і з боку контролюючих органів не має жодних зауважень щодо порушень чинного законодавства.

Позивач згідно договору укладеному сторонами вимагає тільки компенсації його фактичних витрат по обслуговуванню даної автостоянки. Правовідношення, в якому замовник зобов»язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в яких передбачено передачу грошей як предмета договору, або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов"язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов"язанням, в якому, серед інших прав і обов"язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов"язок з оплати внесків на відшкодування витрат, на утримання, експлуатацію та благоустрій автостоянок і гаражів, де зазначене право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

З огляду на викладене, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов"язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов"язання. Одностороння відмова відповідача від виконання зобов"язань за укладеним сторонами договором суперечить положенням ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України.

Тарифи за надання послуг автовласникам детально розраховані позивачем, економічно обґрунтовані і відображені у планових детальних калькуляціях собівартості утримання одного машиномісця.

Витрати по обслуговуванню автостоянки, зазначені в калькуляції, позивач розраховує пропорційно кількості автовласників-користувачів автостоянки, а саме: у кількості 25-ти осіб та виходячи з витрат по обслуговуванню автостоянки.

За таких обставин, припущення щодо відсутності ціни в договорі не заслуговують на увагу і не відповідають дійсності і посилання відповідача, що останньому не надаються щомісячні розрахунки витрат є безпідставним.

Заперечення відповідача не спростовують правовідносини між сторонами. Юридичним фактом, з яким пов"язано виникнення зобов"язання зберігання, є угода (договір), яка спрямована саме на передачу певного майна на зберігання іншій особі, що саме і визначено в п.п. 10-12, 27 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках.

Договір зберігання транспортних засобів вважається укладеним з моменту передання майна на зберігання, що свідчить про його реальний характер.

Враховуючи підтвердження факту надання самих послуг, дії сторін свідчать про визнання істотних умов вказаного договору і його фактичне виконання.

Позивач приймає усі можливі способи для належного забезпечення охорони власності, а відповідача належним чином виконує свої обов'язки за договором.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить із того, що відповідно до пунктів 2.3, 3.2 укладеного між сторонами у справі договору підприємство виконує свої обов'язки зі зберігання й охорони майна, а власник вносить внески за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати на основі щомісячних визначених розрахунків підприємством, з урахуванням змін у нормативній та законодавчій базі, яка регулює правовідносини з оплати праці, електроенергії, ставок орендної плати за користування земельною ділянкою, росту цін на матеріали та ремонт, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що впливають на зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони. Розмір внесків за охорону автомобіля та на експлуатаційні витрати може змінюватися на умовах цього договору.

При цьому суд вважає, що сторони досягли згоди щодо ціни договору, тобто щомісячних платежів, які є залежними від умов, зазначених у пункті 2.3 договору.

Крім того, Суд виходить із того, що згідно зі змістом договору зміна тарифів на надані позивачем послуги не потребує укладення нової або додаткової угоди.

Встановлення в договорі права ПрАТ СП «Партнер» визначати розмір щомісячних платежів, їх можливої зміни та перелік факторів, що впливають на встановлення та зміну вартості експлуатаційних витрат та на утримання охорони відповідає вимогам частини другої статті 632 ЦК України та пунктам 15, 16 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115, якими передбачено, що плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляються за тарифами, встановленими відповідно до законодавства. На всіх автостоянках плата за довгострокове зберігання транспортного засобу справляється на умовах, передбачених у договорі зберігання транспортного засобу.

У зв'язку з цим суд вважає, що, укладаючи договір, сторони дійшли згоди про те, що розрахунок вартості послуг проводить позивач, розмір встановленого позивачем тарифу підлягає зміні, що відображається в плановій детальній калькуляції собівартості утримання одного машиномісця, яка є невід'ємною частиною договору.

Вартість послуги в період дії договору визначається ПрАТ СП «Партнер», виходячи з витрат із забезпечення охорони транспортного засобу.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Суд також стягує з відповідачів на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн.

Керуючись ст.ст.626, 628, 638, 901, 903 ЦК України ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства ПрАТ СП «Партнер» ( 03148, м. Київ, вул. Жмеринська,1-а) до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, пені та індексу інфляції за договором, внаслідок не виконання грошового зобов'язання - задовольнити.

Стягнути з Відповідача ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований: 03179, АДРЕСА_2 на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» (), за договором на експлуатацію та обслуговування № 719 від 01.11.2005 року суму основного боргу - у розмірі 11 460,00 грн. (одинадцять тисяч чотириста шістдесят грн. 00 коп.); пеню у розмірі -13 404,25 грн. ( тринадцять тисяч чотириста чотири грн.25 коп.); інфляційні втрати у розмірі - 1 406,02 грн. (одна тисяча чотириста шість грн. 02 коп.); судові витрати у сумі - 881,00 грн. (вісімсот вісімдесят одна грн. грн.00 коп.), а всього 28 032,27 грн. ( двадцять вісім тисяч тридцять дві грн. 27 коп.)

Стягнути з Відповідача - ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований: 03179, АДРЕСА_2 на користь Приватного акціонерного товариства СП «Партнер» (), заборгованість в сумі основного боргу - у розмірі 20 570,00 грн. (двадцять тисяч п"ятсот сімдесят грн. 00 коп.); інфляційних втрат - 1 979,85 грн.,( одна тисяча дев"ятсот сімдесят дев"ять грн.85 коп.) 3% річних- 422,06 грн.( чотириста двадцять дві грн.06.коп.) та судові витрати - 881,00 грн.(вісімсот вісімдесят одна грн. грн.00 коп.), а всього 23 852,91 грн. (двадцять три тисячі вісімсот п'ятдесят дві грн.91 коп.)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя: І.Ю. Миколаєць