У Х В А Л А

06 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 2-117/2009

провадження № 61-39836ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

03 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 липня 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків. Зокрема, ОСОБА_1 необхідно було надати належні та допустимі докази на підтвердження дати отримання ним повного тексту судового рішення та зазначити поважні причини, які перешкоджали йому отримати ухвалу апеляційного суду до 12 червня 2018 року.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Апеляційним судом Одеської області постановлено ухвалу 15 травня 2018 року, тому останній день строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних днів) припадав на 14 червня 2018 року. Проте касаційну скаргу подано 03 липня 2018 року.

Відповідно до частини п'ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На виконання ухвали суду заявник надіслав заяву про поновлення пропущеного строку, у якій зазначив, що про оскаржувану ухвалу Апеляційного суду Одеської області 15 травня 2016 року він дізнався 12 червня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, оскільки засобами поштового зв'язку вона йому не надсилалась. Повний текст оскаржуваної ухвали він отримав у суді першої інстанції 21 серпня 2018 року, що підтверджується ксерокопією цієї заяви.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сама концепція «поважних причин» не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було вказати причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника.

З наданої ОСОБА_1 ксерокопії заяви від 21 серпня 2018 року вбачається, що до Приморського районного суду заявник звернувся лише після отримання копії ухвали суду касаційної інстанції від 23 липня 2018 року про залишення його касаційної скарги без руху. Доказів того, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду він отримав 12 червня 2018 року заявник не надав. Водночас, ОСОБА_1 послався на недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, проте жодного належного та допустимого доказу, що підтверджує ці обставини також не надано, у зв'язку з чим суд позбавлений можливості розглянути питання щодо поважності причин, наведених ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження.

Отже, станом на 06 вересня 2018 року ухвала Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23 липня 2018 року заявником не виконана, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договоромповернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник