Ухвала

Іменем України

03 вересня 2018 року

м. Київ

справа № 2-1361/11

провадження № 61-40029ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира у складі судді Чішман Л. М.

від 18 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області у складі колегії суддів: Талько О. Б., Шевчук А. М., Микитюк О. Ю.

від 19 червня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеною скаргою, яка мотивована тим, що ухвалою Богунського районного суду

м. Житомира від 4 листопада 2014 року видано дублікат виконавчого листа про стягнення з неї на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») заборгованості за кредитним договором у розмірі 267 241 грн. Зазначений дублікат виконавчого документа був направлений на виконання до Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - Богунський ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області). Однак, ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 19 липня 2017 року скасовано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 4 листопада 2014 року про видачу дубліката виконавчого листа з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказувала, що після скасування судом апеляційної інстанції ухвали, на підставі якої було видано виконавчий лист, вона зверталася до виконавчої служби із заявою про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини першої

статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), проте заява залишилась без належного реагування. З огляду на вищезазначене, ОСОБА_4 просила визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Богунського ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області Шкодюк М. В. та зобов'язати державного виконавця вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18 грудня 2017 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 19 червня 2018 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, щорішення, на підставі якого було видано дублікат виконавчого листа, є чинним, у встановленому законом порядку не скасоване, виконавчий лист не був визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому відсутні підстави для визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та зобов'язання його вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини першої

статті 39 Закону.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати судові рішення із винесенням нової постанови про задоволення скарги.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала суду, на підставі якої було видано дублікат виконавчого листа, скасована ухвалою суду апеляційної інстанції, що свідчить про наявність підстав для закриття державним виконавцем виконавчого провадження на підставі пункту 5 частини першої

статті 39 Закону.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з статтею 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Аналогічний зміст містився у

статті 383 ЦПК України 2004 року.

Суди установили, що на виконанні у Богунському ВДВС м. Житомир ГТУЮ у Житомирській області перебував виконавчий лист, виданий Богунським районним судом м. Житомира 2 серпня 2011 року про стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором у розмірі 267 241 грн 39 коп., 1 700 грн судового збору та 120 грн витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Постановою державного виконавця від 3 березня 2014 року виконавчий лист повернуто стягувачу.

Посилаючись на ту обставину, що вказану постанову та виконавчий лист ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не отримувало, державний виконавець звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 4 листопада

2014 року заяву задоволено та видано дублікат виконавчого листа.

19 липня 2017 року Апеляційним судом Житомирської області постановлено ухвалу про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 та скасовано ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 4 листопада 2014 року, а питання щодо видачі дубліката виконавчого документа передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

10 серпня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до виконавчої служби із заявою, в якій просила винести постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої

статті 39 Закону.

23 жовтня 2017 року державним виконавцем Шкодюк М. В. відновлено зазначене виконавче провадження.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що рішення, на підставі якого був виданий виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором, є чинним, не скасоване у встановленому законом порядку, виконавчий лист не був визнаний таким, що не підлягає виконанню, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що ухвала про видачу дубліката виконавчого листа за своєю правовою природою не замінює рішення суду, постановлене по суті спору, яке є чинним, а тому скасування Апеляційним судом Житомирської області ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 4 листопада 2014 року не свідчить про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 39 Закону.

За таких обставин, доводи касаційної скарги про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження є необґрунтованими.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Богунського районного суду

м. Житомира від 18 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 19 червня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта