Справа №482/2014/17
Провадження № 22-ц/812/227/18
Категорія 5 Суддя-доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

18 грудня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Локтіонової О.В., Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року, ухваленого під головуванням судді - Баранкевич В.О. в приміщенні того ж суду о 10 годині 20 хвилин по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВУС-Н» (надалі - ТОВ «Новус-Н) про визнання угоди недійсною та розподіл майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності, за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

23 листопада 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду в інтересах ОСОБА_3 з подальшим уточненим позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання угоди недійсною та розподіл майна подружжя.

Позов обґрунтовувала тим, що ОСОБА_3 з 24 грудня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, який 8 серпня 2017 року розірвано. У період шлюбу було придбано автомобіль СНЕVROLET AVEO, 2008 року випуску, автомобіль ОРЕL МОVANO, 2004 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1, автомобіль ВАЗ 21099, 1999 року випуску, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5 Після розірвання шлюбу питання щодо поділу спільного сумісного майна в добровільному порядку не вирішено. Крім того, після фактичного припинення шлюбних відносин, з метою привласнення спільного майна, ОСОБА_5 без її згоди, уклав із своєю сестрою - ОСОБА_6, договір купівлі-продажу автомобіля ОРЕL МОVANO, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Посилаючись на викладене, та на те, що відповідачі укладаючи спірну угоду діяли недобросовісно, просила суд визнати недійсною угоду відчуження автомобіля ОРЕL МОVANO, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, яка укладена 5 липня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та розподілити спільне сумісне майно подружжя, виділивши у приватну власність ОСОБА_3 автомобіль ОРЕL МОVANA, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а ОСОБА_5 автомобіль СНЕVROLET АVЕО, 2008 року випуску та ВАЗ 21099, 1999 року випуску, а також вирішити питання про судові витрати, в тому числі стягнути на її користь витрати на правову допомогу.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 24 листопада 2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову. Накладено арешт на транспортні засоби, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1: автомобіль CHEVROLET AVEO, 2008 року випуску, об'єм двигуна 1498; автомобіль ВАЗ 21099, 1999 року випуску, об'єм двигуна 1499.

У грудні 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності в якому зазначала, що відповідачі, перебуваючи в шлюбі, неодноразово відчужували належні їм транспортні засоби різними способами, зокрема шляхом оформлення генеральних довіреностей, отриманні кошти були спільним майном і витрачалися на користь сім'ї, жодних судових спорів не виникало. Так само, оголошення про продаж спірного автомобіля ОРЕL МОVANA, 2004 року випуску, було розміщено на інтернет-сайті ще 15 січня 2017 року, тобто всі зазначені дії щодо продажу майна відповідачі весь час здійснювали за сумісною згодою подружжя. Про її зацікавленість в придбанні спірного автомобілю вона відповідачам повідомляла неодноразово, але просила знизити ціну, оскільки автомобілю вже 14 років, великий пробіг та він потребував значного ремонту.

Посилаючись на викладене, та на те, що оскільки придбала спірний автомобіль у власника за згодою подружжя, кошти від реалізації автомобіля передала ОСОБА_5, який втратив право володіння на нього з власної волі та вважаючи себе добросовісним набувачем автомобіля ОРЕL МОVANO, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_6 просила суд в задоволенні первісного позову відмовити та визнати за нею право власності на вказаний транспортний засіб.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 8 грудня 2017 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності прийнято та об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

В січні 2018 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4, подані клопотання про уточнення позовної вимог щодо визнання угоди недійсною в якому просила визнати недійсним договір купівлі - продажу автомобіля ОРЕL МОVANO, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що укладений 4 липня 2018 року між ТОВ «НОВУС-Н» та ОСОБА_6 та про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВУС-Н» у якості співвідповідача за первісним позовом.

Ухвалами Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16 січня 2018 року прийнято уточнення заявлених раніше позовних вимог за первісним позовом та залучено до участі в справі, в якості співвідповідача - ТОВ «НОВУС-Н».

В лютому 2018 року, третя особа - ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності.

ОСОБА_7 зазначав, що відповідач ОСОБА_5 за довіреністю від 30 січня 2015 року передав йому у повне відання автомобіль CHEVROLET AVEO, 2008 року випуску, вартість якого за погодженням становила 4000 доларів США, частину з яких у розмірі 3500 доларів США ОСОБА_5 отримав у 2015 році, а залишок - 500 доларів США повинен був передати йому у момент укладання основного договору у нотаріуса.

Посилаючись на викладене, та на те, що оскільки сторони дійшли згоди по всім істотним умовам договору, кошти передані за автомобіль ще у 2015 році, тобто в період шлюбу позивача та ОСОБА_5, майнових претензій з боку ОСОБА_3 за три роки не надходило, а сторони ухиляються від укладання нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу, ОСОБА_7 просив суд визнати за ним право власності на транспортний засіб СНЕVROLET AVEO, 2008 року випуску, реєстраційний номер ВЕ 9896ВІ.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору- Ужицького О.О. до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності прийнято.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 20 липня 2018 року в задоволенні позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині відмови в задоволенні первісного позову, просила рішення суду в цій частині скасувати та увалити нове, яким задовольнити первісний позов.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача ОСОБА_5- ОСОБА_2 просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

За положеннями статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи особливості розгляду даної справи, а також доводи та обставини, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія вважає за можливе продовжити її розгляд на 15 днів.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Продовжити строк розгляду даної справи на 15 днів.

Оголосити перерву до 3 січня 2019 року до 9-00 год.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2018 року.