Ухвала

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 607/10429/16-ц

провадження № 61-28363св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І. Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач -Малоходачківської сільська рада Тернопільського району Тернопільської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області, у складі колегії суддів: Бершадської Г. В., Гірського Б. О., Ткач О. І., від 25 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про стягнення вихідної допомоги при звільненні, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування завданої моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 08 листопада 2015 року вона звільнена з посади секретаря Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на підставі пункту 1 статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», однак всупереч вимогам частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» їй не було запропоновано іншу роботу, не виплачено середньомісячний заробіток на період працевлаштування. Окрім того, діями відповідача задано моральної шкоди, оскільки через неможливість захистити свої права вона зазнала принижень та поневірянь, що негативно вплинуло на її психоемоційний стан, викликало пригнічення та зневіру у власних силах.

Із урахуванням зазначеного, позивач просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку за шість місяців у сумі 52 969, 80 грн, середньомісячний заробіток за весь час затримки розрахунку, моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, у складі судді Дзюбича В. Л., від 14 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області на користь ОСОБА_2 52 969, 77 грн середньомісячної заробітної плати за шість місяців після звільнення її з посади секретаря Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач після звільнення із займаної посади неодноразово зверталася до відповідача із заявами про виплату їй середньомісячного заробітку на період працевлаштування у відповідності до вимог частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», однак їй безпідставно було відмовлено у виплаті середньомісячного заробітку, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено у зв'язку із недоведеністю.

Оскарженою ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 25 квітня 2017 року апеляційну скаргу Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2017 року скасовано, а провадження у справі закрито.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що спір між ОСОБА_2 та Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області підлягає розгляду адміністративним судом за правилами КАС України, оскільки позовні вимоги позивача пов'язані з проходженням нею публічної служби та гарантіями, які встановлені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».

У травні 2017 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 25 квітня 2017 року та залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2017 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена із порушенням норм процесуального права. Розглядаючи даний спір, районним судом було правильно застосовано норми матеріального права, зокрема положення КЗпП України, вирішено спір у відповідності до вимог чинного законодавства. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до того, що спір між сторонами підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, він правильно був вирішений судом першої інстанції у порядку, передбаченому ЦПК України, а апеляційним судом зроблено неправильний висновок щодо наявності підстав для закриття провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі.

У жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області направлено заперечення на касаційну скаргу, які мотивовано тим, що оскарженою ухвалою апеляційного суду обґрунтовано закрито провадження у цій справі, оскільки спір між сторонами підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України питання про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

Про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 цього Кодексу.

Оскільки у даній справі оскаржується судове рішення, яким провадження у справі закрито, з підстав порушення правил юрисдикції, вказану справу необхідно передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись статтями 402, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В :

Справу за позовом ОСОБА_2 до Малоходачківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про стягнення вихідної допомоги при звільненні, середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування завданої моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 25 квітня 2017 року передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник
СуддіО. В. Білоконь
Б. І. Гулько
Є. В. Синельников
С. Ф. Хопта