Дата документу 09.07.2018
Справа № 334/7516/17
Провадження № 2/334/1456/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 липня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі Алєйніковій О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому вказує, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з нею за даною адресою зареєстровані сини позивачки ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 приватизації не підлягала.

У даному жилому приміщенні зареєстрований, але не проживає відповідач ОСОБА_2, колишній чоловік ОСОБА_1, місце перебування якого позивачці невідомо.

Реєстрація і не проживання відповідача у вказаному будинку перешкоджає позивачу у повному обсязі здійснювати своє право володіння, користування і розпорядження майном.

Позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вказаному будинку.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Судові повістки, направлені відповідачу за адресою реєстрації його місця проживання, повернуті до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

У звязку з чим, суд ухвалює у справі заочне рішення у порядку ст. 280-284 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачка має право на зайняття квартири АДРЕСА_2, що підтверджується ордером на житлове приміщення №231, серія М, від 26.03.2007р, який був виданий на підставі рішення міськвиконкому № 284/2 від 27.07.2066 року..

У даному жилому приміщенні зареєстрований, але не проживає колишній чоловік позивачки ОСОБА_2, що вбачається з відповіді Начальника відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Запорізькій області, наданої на запит суду від 17.11.2017 року.

Відповідач у вказаному жилому приміщенні не проживає, і не несе витрат на утримання житла. Вказані обставини підтверджуються актами щодо встановлення факту проживання особи, складеними 28.06.2016р.; 15.02.2017р.; 05.10.2017р. за участю інших співвласників будинку №30А по вул. Зерновій у м. Запоріжжя та завірені головою ОСББ.

Таким чином, реєстрація відповідача у будинку і його не проживання в ньому перешкоджає власнику реалізовувати надані законом права вільно розпоряджатися належним майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом не встановлено поважності причин відсутності відповідача у вказаному будинку понад один рік.

В силу ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач може оскаржити рішення в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Гнатюк