Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2018 Справа №607/13796/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О.М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, а саме просить визнати за ним право власності на 1/15 частину житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 55,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 55,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що належала померлому як частка члена колишнього колгоспного двору.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті своїх батьків - матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність правовстановлюючих документів на майно, що підлягає спадкуванню.

У судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду нотаріально завірену заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Повідомила, що жодних дій щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 не вчиняла та в подальшому вчиняти не буде, фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном не здійснювала, спадкувати відмовляється на користь свого брата ОСОБА_1

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3, виданого 28 червня 1975 року сільською радою с. Жуківа Бережанського району Тернопільської області, 28 червня 1975 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3, у зв'язку з чим остання змінила прізвище на «ОСОБА_3».

У даному шлюбі в подружжя народилися діти: позивач ОСОБА_1, як слідує із свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 вересня 1980 року, та відповідач ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про народження НОМЕР_5, видане Лозівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 12 травня 1976 року.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_6, виданого Шляхтинецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 03 березня 1999 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3, актовий запис про смерть за № 5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерті НОМЕР_7, виданим виконавчим комітетом Байковецької сільської раді Тернопільського району Тернопільської області 12 грудня 2017 року, актовий запис про смерть № 96.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/5 частину житлового будинку до 1939 року побудови загальною площею 75.9 кв.м., житловою площею 55.6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлій як члену колишнього колгоспного двору, з якої право власності в порядку спадкування за законом після її смерті визнано на 1/15 частину за померлим ОСОБА_4 та на 1/15 частина за позивачем ОСОБА_1 згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року по справі № 607/13190/16-ц). На іншу 1/15 частину, яка залишилися після її смерті, спадкові права за жодним із спадкоємців оформлено не було.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, окрім іншого майна, зокрема на: 1/5 частину житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м., житловою площею 55,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яка належала померлому як члену колишнього колгоспного двору; 4/15 частин житлового будинку загальною площею 75.9 кв.м., житловою площею 55.6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 які належать йому на праві спільної часткової власності на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року по справі № 607/13190/16-ц, право власності зареєстровано, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26 травня 2017 року № 88089654.

Як слідує із довідки Байковецької сільської ради від 12 липня 2018 року № 457, житловий будинок по АДРЕСА_1 станом на 01 липня 1990 року - колгоспний двір, членами якого були: ОСОБА_7, 1908 року народження - голова двору (померла ІНФОРМАЦІЯ_3); ОСОБА_4, 1953 року народження - внук (помер ІНФОРМАЦІЯ_2); ОСОБА_3, 1953 року народження - невістка (померла ІНФОРМАЦІЯ_1); ОСОБА_6, 1976 року народження - правнучка; ОСОБА_1, 1980 року народження - правнук.

Отже, вказане домоволодіння належало вищезазначеним п'яти членам колишнього колгоспного двору в рівних частинах на праві сумісної власності по 1/5 частині кожному.

Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 31 травня 1989 року на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради № 124 від 26 травня 1989 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 151, житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору ОСОБА_7.

Як слідує із інформаційних довідок про технічний стан нерухомого майна, виданих Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації (далі ТРГБТІ) від 17 жовтня 2016 року № 682, від 28 березня 2018 року № 349, по обліку бюро спірне будинковолодіння також рахується за вищезазначеними п'яти членами колишнього колгоспного двору. В будинковолодінні самочинних добудов та перепланувань не виявлено.

Відповідно до інформаційної довідки ТРГБТІ від 28 березня 2018 року № 350 за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в бюро не проведена.

На житловий будинок АДРЕСА_1 наявний технічний паспорт, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до експлікації приміщень до плану житлового будинку літера «А» загальна площа становить 75.9 кв.м., житлова - 55.6 кв.м.

Відповідно до довідки Байковецької сільської ради від 12 липня 2018 року № 458 на день смерті ОСОБА_3 в житловому будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані і проживали: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1.

Згідно з ч.1 статті 120 ЦК України (в ред. 1963 року, чинного на той час) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25 травня 1998 року): положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Таким чином, оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в період до 15 квітня 1991 року, тобто до введення в дію Закону України «Про власність», спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право спільної сумісної власності. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вищезазначеного Закону.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_3 - чоловік ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2) та син ОСОБА_1 (позивачі успадкували кожен по 1/15 частині (по 1/3 з 1/5 частини) вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Право власності визнано за кожним із них по 1/15 частині будинку на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 лютого 2017 року по справі № 607/13190/16-ц. Інший спадкоємець - дочка померлої ОСОБА_2 (відповідач) із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері не зверталася, будь-яких дій щодо прийняття спадщини після її смерті не здійснювала, не вступала в управління і володіння спадковим майном та відмовляється від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 належної їй частини спадкового майна у розмірі 1/15 частини житлового будинку на користь свого брата - позивача ОСОБА_1

За життя ОСОБА_4 був складений заповіт на користь дочки ОСОБА_2, яка відмовилася від прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_4, та прийняла спадщину за законом, про що подала відповідну заяву від 12 липня 2018 року № 874.

Відповідно до довідки Байковецької сільської ради від 12 липня 2018 року № 459 в житловому будинку по АДРЕСА_1 разом на день смерті ОСОБА_4 з ним були зареєстровані і проживали, зокрема, спадкоємці першої черги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Таким чином, вони вважаються такими, що спадщину за законом прийняли в силу ст. 1268 ЦК України, відмови від її прийняття протягом установленого законом шестимісячного строку не заявляли.

12 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про поділ спадкового майна в рамках спадкової справи № 189/2018, посвідчений державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1 -150, згідно якого, зокрема, належні померлому частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 Тернопільської області переходять позивачу ОСОБА_1

12 липня 2018 року за № 1918/02-14 державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову позивачу ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 відносно належної померлому як члену колишнього колгоспного двору частини вищевказаного житлового будинку з тих підстав, що на дане майно відсутній правовстановлюючий документ на ім'я спадкодавця та реєстрація права власності не проведена.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/15 частину житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 55,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 55,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що належала померлому як частка члена колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/15 частину житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 55,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 75,9 кв.м, житловою площею 55,6 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що належала померлому як частка члена колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1; місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2; місце проживання: АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Котляревського, 27, м. Тернопіль.

Повний текст рішення суду складено 04 вересня 2018 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко