Справа № 419/2501/18
Провадження № 2/419/549/2018
26 листопада 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,
при секретарі Шапка О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Новоайдарський елеватор» про зняття арешту з нерухомого майна та заборони на його відчуження, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Новоайдарська державна нотаріальна контора, -
ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом в інтересах ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Новоайдарський елеватор» про зняття арешту з нерухомого майна та заборони на його відчуження, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Новоайдарська державна нотаріальна контора.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для здійснення арешту на все майно є рішення про державну реєстрацію обтяження, складене Новоайдарською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення Новоайдарського елеватору. Дата виникнення такої заборони 02.08.1978 року, де власником майна зазначений ОСОБА_2, але відповідно до довідки №11 від 20.08.2018 наданою позивачеві дочірнім підприємством ДАК «Хліб України» Новоайдарський елеватор зазначено, що на 01.08.2018 року позивач не має заборгованності перед вищезазначеним підприємством.
Наявність обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що належить позивачу, заважає йому користуватись своїми правами, передбаченими законодавством.
У досудовому порядку вирішити дане питання позивачу не вдалося, позивач звернувся до Новоайдарської нотаріальної контори, але йому в усному порядку було роз'яснено, що зняти заборону на відчуження з нерухомого майна можливо тільки в судовому порядку оскільки архівні справи залишились на окупованій території в м. Луганськ, а в електронному виді вони відсутні.
Існування заборони на належний ОСОБА_2 будинок, перешкоджає йому у реалізації своїх прав на розпорядження власним майном, що порушує його права власника, у звязку з чим представник позивача вимушений звернутися до суду з позовом про зняття заборони на майно, за захистом прав позивача.
Представник позивача адвокат ОСОБА_1 (а.с.28), який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі довіреності (а.с.26) та доручення для надання безоплатної правової допомоги (а.с.27), у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, заперечень проти вирішення справи при заочному розгляді не надав.
Представник відповідача - Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Новоайдарський елеватор» у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, заперечень проти задоволення позовних вимог не надав.
Представник третьої особи Новоайдарської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, підставою для здійснення арешту на все майно є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, складене Новоайдарською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення Новоайдарського елеватору. Дата виникнення обтяження 02.08.1978 року, де власником майна зазначений ОСОБА_2 (а.с.20), але відповідно до довідки №11 від 20.08.2018, наданою ОСОБА_2 дочірнім підприємством ДАК «Хліб України» «Новоайдарський елеватор» зазначено, що на 01.08.2018 року позивач не має заборгованності перед вищезазначеним підприємством (а.с.23).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Також статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Враховуючи вищевикладене, оскільки позивач є власником майна, в позасудовому порядку не має можливості захистити свої права як власника майна, а представник відповідача не надав заперечень проти задоволення позову, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позову.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
На підставі ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 127, 200, 206, 258, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» Новоайдарський елеватор» про зняття арешту з нерухомого майна та заборони на його відчуження, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Новоайдарська державна нотаріальна контора - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий суддя О. М. Іванова