Провадження № 2/331/527/2018
Справа № 331/3783/17

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Скользнєвої Н.Г.,

за участю: секретаря - Постарнак М.М.,

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1; фактичне місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_3 ( зареєстроване місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_3 ; фактичне місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_4) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, -

В С Т А Н О В И В:

8.06.2017 р. ОСОБА_2 в особі представника за довіреністю ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна ( а.с.2-4, т.1)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукової О.Є. від 24 липня 2017 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду ( а.с.47, т.1).

Не погоджуючись з ухвалою судді від 24.07.2017 р. про відкриття провадження по справі, 25 липня 2017 року відповідачем подану апеляційну скаргу ( а.с.51-52, т.1).

Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 18 серпня 2017 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто апелянту ( а.с.60, т.1).

28 серпня 2017 року справа з апеляційного суду Запорізької області надійшла до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( а.с.62, т.1)

25 вересня 2017 року від відповідача по справі ОСОБА_3 до суду надійшов зустрічний позов до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ( а.с.68-77, т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 вересня 2017 року зустрічний позов ОСОБА_3 залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви ( а.с.110, т.1).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2017 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна об»єднано в одне провадження з зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя ( а.с.183, т.1).

16 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій повідомила суд , що 16.11.2017 року нею, ОСОБА_2, скасовано довіреність від 25.05.2017 року, посвідчену ОСОБА_5, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, якою вона уповноважила ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 бути її представниками в суді. ( а.с.211, т.1).

17.11.2017 року від представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 до суду надійшла заява про припинення представництва ( а.м.213, т.1)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна залишена без розгляду на підставі пункту 2 частини першої ст.. 207 ЦПК України ( а.с.234, т.1).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено у повному обсязі ( а.с.235-236, т.1).

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 17 січня 2018 року ухвала Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2017 року , якою позов ОСОБА_2 залишено без розгляду скасовано ( а.с.75-77, т.2).

28 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення від 17.11.2017 року ( а.с.82-85, т.2).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 березня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду , ухваленого у цій справі, відмовлено.

4 квітня 2018 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на заочне рішення суду від 17.11.2017 року ( а.с.44-48, т.3).

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 11 липня 2018 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 року по цій справі залишено без змін ( а.с.144-150).

25 липня 2018 року справа повернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ( а.с.154, т.3).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 6 серпня 2018 року заява судді Жукової О.Є. про самовідвід задоволена, справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна передано для визначення судді для розгляду справи в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України ( а.с.159, т.3).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 6.08.3028 року справу передано в провадження судді Скользнєвої Н.Г.

Ухвалою судді від 08 серпня 2018 року прийнята до провадження зазначена справа та призначено до розгляду у відкрите судове засідання. (т. 3, а.с. 162-163)

В судове засідання, призначене на 23 жовтня 2018 року, позивач або її повноважний представник не зявилися, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать матеріали справи (поштове повідомлення № 69063 007370 1, відповідного до якого позивач ОСОБА_2 особисто 17.08.2018р. отримала копію ухвали суду від 08.08.2018р. адреса м. Запоріжжя, вул.. Українська, буд, № 6 «а»АДРЕСА_1); поштове відправлення № 69 9, яке повернулося на адресу суду із зазначенням працівника поштового відділення «за не запитом» - адреса АДРЕСА_2) Причини своєї неявки позивач не повідомила. В матеріалах справи відсутні заяви або клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності позивача або її представника.

В судове засідання, призначене на 16 листопада 2018 року, позивач або її повноважний представник не зявилися, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать матеріали справи (поштове відправлення № 69 9, яке повернулося на адресу суду із зазначенням працівника поштового відділення «за закінченням терміну зберігання»). Причини своєї неявки позивач не повідомила. В матеріалах справи відсутні заяви або клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності позивача або її представника.

В судове засідання, призначене на 11 грудня 2018 року, позивач або її повноважний представник не зявилися, хоча про час, день і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать матеріали справи (поштове відправлення № 69 1, яке повернулося на адресу суду із зазначенням працівника поштового відділення «за закінченням терміну зберігання»; доповідна записка помічника голови суду від 30.11.2018р.). Причини своєї неявки позивач не повідомила. В матеріалах справи відсутні заяви або клопотання про відкладення розгляду справи або розгляд справи за відсутності позивача або її представника.

Представник відповідача ОСОБА_10 у судовому засіданні наполягала на залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» : - суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, які встановлюють порядок виклику сторін у судове засідання, судова повістка, разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі і вручається службовій особі, яка розписується про одержання повістки, у разі, якщо сторона у справі є юридичною особою (ч. 6 ст. 128). Розписки про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день, особами, які її вручили повертається до суду (ч. 2 ст. 130).

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача або його представника, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім того, причини повторної неявки значення не мають.

Таким чином, в силу ч.3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач та його повноважний представник вдруге поспіль не зявилися до суду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений представник позивача або позивач повторно не зявилися в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомили про причини неявки, якщо від них не надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові цивільних справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати права і виконувати процесуальні обовязки.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню позивачем або його повноважним представником своїх прав, останні не виконали покладені не них процесуальні обовязки та двічі поспіль у судове засідання не зявилися.

Зазначені обставини свідчать про те, що неявки позивача або його повноважного представника у судові засідання є наміром затягнути розгляд справи по суті, яке в свою чергу суперечить вимогам ст. 210 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд справи судом упродовж розумного строку.

У звязку з тим, що в матеріалах справи відсутні заяви позивача або його повноважного представника про розгляд справи за їх відсутності, суд вбачає законні підстави для залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч. 3 ст. 131, ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 ( зареєстроване місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1; фактичне місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_3 ( зареєстроване місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_3 ; фактичне місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_4) про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2018 року.

Особам, які не були присутні в судовому засіданні, направляється копія ухвали в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

11.12.2018