17.12.2018 227/4383/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2018 року. м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.

за участю секретаря судовогозасідання: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора Донецької області про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року позивач звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора Донецької області про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку №16, який знаходиться за адресою: вулЛермонтова, м.Добропілля Донецької області, загальною площею 42,9 кв.м., та господарські споруди, а саме тамбур, сарай, уборну, накриття, ворота та паркан. В обґрунтування позову посилається на те, що з 09 листопада 1985 року вона з ОСОБА_5 перебувала в шлюбі. За час шлюбу ними було придбано житловий будинок №16 з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: вулЛермонтова, м.Добропілля Донецької області, який був зареєстрований на чоловіка. Посилаючись на вимоги ст. 60 СК України вважає, що це майно є спільною сумісною власністю подружжя. 27 лютого 2013 року ОСОБА_5 помер. Після чого відкрилась спадщина 1/2 частка спірного житлового будинку з господарськими спорудами. Та на інше майно. А тому просить визнати за нею право власності на її 1/2 частку житлового будинку та господарських споруд.

Позивач у судове засідання не зявилась з невідомої суду причини, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Звернулась в суд з заявою про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує повністю. (а.с.54)

Представник ОСОБА_3 міської ради у судове засідання не зявилась, звернулась в суд з заявою про розгляд справи у відсутності представника, та просить розглянути позовні вимоги на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, звернулась в суд з заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову.

Представник Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Донецької області не з'явилась, звернулась в суд з заявою про розгляд справи у відсутності їхнього представника. (а.с.95)

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

09 листопада 1985 року між позивачем ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09 листопада 1985 року серії IV№334989. (а.с.13)

26 серпня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, який було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі правочинів за номером 5882, відповідно до якого ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_5 купив житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за №16, що знаходиться в м.Добропілля Донецької області по вул.Лермонтова. (а.с.5)

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №16 вул.Лермонтова м.Добропілля вбачається, що замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_10 (а.с.58)

Судом встановлено, що рішенням Добропільського міськрайонного суду від 04 січня 2016 року визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину житлового будинку № 16, який знаходиться по вул. Лермонтова, в м. Добропілля Донецької області, загальною площею 42,9 кв.м. та 1/2 частину господарських споруд,які складаються з тамбуру, сараю, уборної, накриття, воріт та паркану, яка залишилася після смерті ОСОБА_7, померлого 27 лютого 2013 року.

ОСОБА_4 є рідною дочко позивачки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження.(а.с.12)

Даним рішенням встановлено ту обставину, що придбаний 26 серпня 2008 року житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою: м.Добропілля, вул.Лермонтова,16 є обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як подружжя, що відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно звіту про оцінку від 15 вересня 2018 року, ринкова вартість житлового будинку №16 , площею 42,9 кв.м. з надвірними побудовами та спорудами, який знаходить по вул.Лермонтова в м.Добропілля Донецької області, без врахування ПДВ, становить 152 109 грн. (а.с.35)

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Така сама норма міститься в частинах третій та четвертій статті 368 ЦК України.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (частина друга статті 372 ЦК України).

Відповідно до приписів ч.ч. 1,2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до ст. ст. 60, 61 Сімейного кодексу України указаний житловий будинок №16, який знаходиться за адресою: вулЛермонтова, м.Добропілля Донецької області з господарськими будівлями та спорудами належав спадкодавцю та його дружині на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки набутий ними за час перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного ст.ст. ст. ст. 5, 12, 81, 263, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_3 міської ради ( ЄРДПОУ:32897190, адреса місця знаходження: 85000 Донецька область м. Добропілля вул. Першотравнева буд. 83), треті особи ОСОБА_4 (НОКПП: НОМЕР_2, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1), ОСОБА_3 державна нотаріальна контора Донецької області (ЄРДПОУ: адреса місця знаходження: 85000 Донецька область м. Добропілля пр. Перемоги, буд. 33) про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності. задовольнити.

Визнати за ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, права власності на 1/2 частину житлового будинку № 16, який знаходиться по вул. Лермонтова, в м. Добропілля Донецької області, загальною площею 42,9 кв.м. та 1/2 частину господарських споруд, які складаються з тамбуру, сараю, уборної, накриття, воріт та паркану, як частку у спільній сумісній власності подружжя.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2018 року.

Суддя: Л.С.Мацишин

17.12.2018