АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 757/53159/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/796/5272/2018

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Татьяна», про відшкодування шкоди завданої злочином

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4

на рішення Печерського районного суду м. Києва ухваленого 14 березня 2018 року в приміщенні суду в м. Києві під головуванням судді Остапчук Т.В., дата складання повного тексту рішення 29 березня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 4249613 грн 55 к. - шкоду завданої правопорушенням.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ТОВ «Татьяна», про відшкодування шкоди завданої злочином - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 4249613 грн 55 к. та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин справи. Та при цьому зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 отримав шкоду від дій ОСОБА_4, за які його звільнено від кримінальної відповідальності, тому позивач не має права на відшкодування шкоди. Також вказує, що судом необґрунтовано не застосовано строки позовної давності.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник позивача у суді апеляційної інстанції заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказувала, що через незаконні дії з боку відповідача банком звернуто стягнення на майновий комплекс - пансіонат ТОВ «Тетьяна», внаслідок чого позивачем укладено із банком договір поруки для забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №05-648/07 від 13 грудня 2007 року. Позивачем як поручителем за зобов'язанням ТОВ «Тетьяна» для повернення майнового комплексу у власність товариства погасив перед банком кредитні зобов'язання, які виникли з вини відповідача. Також для повернення у власність майна товариству позивач змушений був сплачувати ТОВ «Об'єднана картонна Фабрика» частину коштів, які були сплачені за придбання майна з прилюдних торгів шляхом надання позивачем поворотної фінансової допомоги ТОВ «Татьяна» і яка не повернута позивачеві.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи третю особу повідомлялось належним чином про причини неявки не повідомляла.

Тому, у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є співвласником ТОВ «Татьяна» (а.с.61, 64,164-170 том 1).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 5 травня 2006 року рішенням зборів засновників ОСОБА_4 призначено на посаду директора ТОВ «Тетяна».

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (а.с.117-119, том 1).

Так вищевказаною ухвалою суду встановлено, що 5 травня 2006 року ОСОБА_4, перебуваючи на посаді директора ТОВ «Тетяна», здійснював організаційно-розпорядчі та фінансово-господарські функції та, згідно з приміткою №1 до ст.364 КК України, є службовою особою. 13 грудня 2007 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банку» в особі ОСОБА_5 та ТОВ «Тетяна» в особі ОСОБА_4, який діяв на підставі статуту та рішення зборів учасників ТОВ «Тетяна» (протокол від 9 листопада 2007 року) укладено кредитний договір №05-648/07 на суму 900000 грн. Заставним майном за вказаним договором витупив майновий комплекс - пансіонат «Тетяна», з оціночною вартістю 2000000 гривень (іпотечний договір №3214 від 13 грудня 2007 року).

При цьому необхідно зауважити у суді апеляційної інстанції сторони у даній справи вказували, що учасники ТОВ «Татьяна» надавали згоду на отримання кредитних коштів у сумі 900000 грн.

Проте, у вересні 2008 році між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банку» та ТОВ «Тетяна» в особі ОСОБА_4 укладено додаткову угоду, за завідомо недостовірними відомостями в офіційних документах, а саме протоколах загальних зборів ТОВ «Татьяна» в результаті чого суму кредиту збільшено на 1 300 000 грн. (всього 2 200 000,00 грн.).

В подальшому у зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань ТОВ «Татьяна» перед банком за кредитним договором № 05-648/07 в рахунок загального боргу за кредитом в сумі 2 783 302 грн 76 к. звернено стягнення на нежитлову будівлю пансіонату ТОВ «Татьяна», продано майно на прилюдних торгах на користь ТОВ «Об'єднана картонна фабрика» за 3 650 000,00 грн.

Згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 26 січня 2012 року визнано оцінку майна, визначену у звіті про вартості майна будівель комплексу пансіонату «Татьяна» станом на 1 серпня 2011 року виготовлену ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» - недійним.

Визнано аукціон з реалізації нерухомого майна, проведений 21 жовтня 2011 року ПП «Спеціалізованим підприємством юстиція» в особі Миколаївської філії ПП «Спеціалізованим підприємством юстиція» недійсним в частині продажу лоту №33, а саме будівель комплексу пансіонату «Татьяна».

Скасовано протокол проведення аукціону «11/333/11і-33 від 21 жовтня 2011 року в частині лоту №33, а саме будівель комплексу пансіонату «Татьяна».

Скасовано акт державного виконавця ВДВС ГУЮ у Миколаївській області про реалізацію будівель комплексу пансіонату «Татьяна».

З метою погашення кредитного зобов'язання та повернення у власність ТОВ «Татьяна» нерухомого майна, ОСОБА_3 20 квітня 2012 року уклав із ПАТ «Перший Український Міжнародний банку» договір поруки №05-475/08 (а.с.4-6 том 1).

1 червня 2012 року ОСОБА_3 погасив кредитний борг перед банком в сумі 3 399 491,55 грн. (а.с.7, том 1).

Крім того, 5 червня 2012 року ТОВ «Татьяна» через ОСОБА_3 з метою викупу нерухомого майна сплачено на користь ТОВ «Об'єднана картонна фабрика» кошти в сумі 850 122 грн в якості компенсації частини коштів, які були сплачені за придбання майна з прилюдних торгів шляхом надання позивачем поворотної фінансової допомоги ТОВ «Татьяна» і не повернена Позивачеві (а.с. 8, 40. 41-42, том 1).

Як вбачається, н наявної в матеріалах справи довідки ТОВ «Татьяна» не повернула ОСОБА_3 отриману фінансову допомогу (а.с.43, том 1).

На виконання кредитного зобов'язання, яке виникло через незаконні дії Відповідача позивачем сплачені кошти в розмірі 4 249 613,55 грн.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У суді апеляційної інстанції представник відповідача вказував на те, що отримані кредитні кошти були отримані ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «Тетьяна», а саме для проведення будівельних робіт у пансіонаті. Зокрема вказував, що отриманий перший транш від банку у розмір 900000 грн в день отримання були переведені на рахунок будівельної компанії в подальшому вказував, що для проведення ремонтних робіт у пансіонат необхідні були додаткові кошти, які отримувались у банку у кредит частинами, які витрачались на на поточні ремонти та витрачались у день надходження на рахунок товариства.

Представник позивача у суді апеляційної інстанції вказувала, що поруку укладену між позивачем і банком було укладено добровільно. Додаткові кошти у розмірі 1300000 грн отримувались на протязі з вересня 2008 року по 2009 рік та надходили на рахунки ТОВ «Тетьяна». Та вказувала, що кошти витрачались на придбання зокрема техніки, проте вказала, що ТОВ «Тетьяна» дані кошти не використовувала.

Як вбачається із наданої стороною позивача виписки по особовому рахунку ТОВ «Тетьяна», 13 грудня 2007 року на рахунок товариства перераховано кредитні кошти у розмірі 900000 грн, які в цей же день перераховано за оплату будівельних матеріалів та ремонтних робіт згідно договором №124 від 13 грудня 2007 року.

Також, згідно даної виписки на рахунок ТОВ «Тетьяна» перераховувались кредитні кошти, які в подальшому перераховувались за техніку, меблі та ін. ( а.с.10 -29, том 2).

За змістом п.1 ч.2 ст.22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Зважаючи на те, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_4 здійснено розкрадення отриманих кредитних коштів та відсутнє судове рішення, яке б набрало законної сили, яке б підтверджувало факт розкрадання ОСОБА_4 у ТОВ «Тетьяна», крім того позивачем не доведення обставини в розумінні ст..22 ЦК України понесених ним збитків, а наявна в матеріалах справи ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2014 року згідно з якою ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України у зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не підтверджує вищевказаних обставин. При цьому необхідно зауважити, що позивач, як поручитель за зобов'язаннями ТОВ «Тетьяна» не позбавлений можливості відшкодувати понесені ним витрати з ТОВ «Тетьяна», а також отримати надану товариству поворотну фінансову допомогу.

З урахуванням викладених обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на указане уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача коштів, а відтак рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_3

Крім того, оскільки позивач за подання позову в силу Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору тому у відповідності до ст..141 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне компенсувати ОСОБА_4 понесені судові витрати за подачу апеляційної скарги за рахунок держави Державною судовою адміністрацією понесені в розмірі 10335 грн 00 к.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 березня 2018 року - скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Татьяна», про відшкодування шкоди завданої злочином - відмовити.

Компенсувати за рахунок держави Державною судовою адміністрацією понесені ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в розмірі 10335 грн. 00 к.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест постанови складено 3 вересня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: