Справа №313/1027/18
Провадження 2/313/408/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача Старкової-Бєлікової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Веселівської районної державної адміністрації, про визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання видати сертифікат на право на земельну частку (пай),

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Веселівської районної державної адміністрації у якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектари на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, землі реформованого КСП «Зоря» та зобов'язати відповідача видати сертифікат про право на земельну частку (пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектари на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, землі реформованого КСП « Зоря».

Присутній у судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, обгрунтування позовних вимог наведені у позовній заяві. Судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, стягнути з відповідача.

Представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити, застосувавши строки позовної давності. Обгрунтування викладені у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов'язки.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 1970 року був членом колгоспу «Зоря» Веселівського району Запорізької області, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника від 16.03.1971 р. № 501.

05.02.2000 р. його було виключено з КСП «Зоря» у зв'язку із реорганізацією.

Як вбачається з листа відділу у Веселівському районі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 29.05.2018 р. № 0-8-0-.25-1091/104-18 позивача було проінформовано про те, що згідно архівних матеріалів, які містяться у даному відділі він включений до списку громадян - членів КСП Додаток 1 до Державного акту на право колективної власності КПС «Зоря» Веселівського району Запорізької області серії ЗП 00282 від 01.07.1995 року та зареєстрованого у книзі реєстрації державних актів на право колективної власності № 13. Згідно вказаного листа данні щодо виготовлення чи реєстрацію сертифікату на право на земельну частку (пай) зі складу земель реформованого КСП «Зоря» на його ім'я відсутні.

Згідно розпорядження голови Веселівської державної адміністрації від 15.04.2004 р. № 82 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації» по реформованому КСП «Зоря» розмір земельної частки (паю) складає 6,24 умовних кадастрових гектарів, вартість - 26 496,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних ділянок (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, кожному членові підприємства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі.

Також пунктами 3-5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Вартість земельної частки (паю) для кожного підприємства, кооперативу, товариства визначається виходячи з грошової оцінки переданих у колективну власність сільськогосподарських угідь, що обчислюється за методикою грошової оцінки земель, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та кількості осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Розміри земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах визначаються виходячи з вартості земельної частки (паю) та середньої грошової оцінки одного гектара сільськогосподарських угідь для даного підприємства, кооперативу, товариства.

Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією.

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Веселівська районна державна адміністрація Запорізької області не виготовила позивачеві сертифікат на право на земельну частку (пай) у відповідності до Державного акту на право колективної власності КПС «Зоря» Веселівського району Запорізької області серії ЗП 00282 від 01.07.1995 р., зареєстрований у книзі реєстрації державних актів на право колективної власності № 13.

04.06.2018 р. позивач звернувся до Веселівської районної державної адміністрації з заявою про видачу сертифікату на право на земельну ділянку частку (пай), проте листом від 02.07.2018 року № 1025/01-01-12/1 йому було відмовлено. Відмову мотивовано проходженням значного проміжку часу - 23 роки, а також відсутністю земель колективної форми власності.

За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, а не сертифіката. Таким чином, це право не залежить від неотримання такою особою з різних причин сертифікату на право на земельну частку (пай).

Посилання відповідача на те, що позивач на протязі 23 років не порушував і не оспорював право на земельну частку (пай) безпідставними, так як зі змісту письмової відповіді відповідача про відмову у видачі сертифікату вбачається, що Веселівська РДА Запорізької області не заперечує право позивача на земельну частку (пай), оскільки ОСОБА_3 дійсно був внесений до списку осіб, які мали право на отримання земельної частки (паю). Причинами ж відмови в задоволенні заяви стали лише тривале не звернення позивача з заявою про видачу сертифікату і відсутність вільних земель. Проте, відсутність визначеного законом часу, на протязі якого особа повинна отримати зазначений сертифікат, унеможливлює позбавлення її права на земельну частку.

На думку суду право позивача на земельну частку (пай) вперше було оспорено Веселівською РДА Запорізької області 02.07.2018 р., коли відповідач відмовився видати позивачеві сертифікат на право на земельну частку (пай). Тому саме з цього часу розпочався відлік строку позовної давності в спірних правовідносинах.

Викладені обставини підтверджуються наступними доказами: копії паспорту та ідентифікаційного номеру, трудової книжки колгоспника від 16.03.1971 року № 501, заяви від 01.06.2018 р. № б/н, листа від 02.07.2018 р. № 1025/01-01-12/1, листа від 29.05.2018 р. № 0-8-0-25-1091/104-18, Державного акту на право колективної власності КПС «Зоря» Веселівського району Запорізької області серії ЗП 00282 від 01.07.1995 р., архівного витягу від 14.11.2014 р. № 01-32/Є-2201, свідоцтва від 07.06.2000 р. № 87, оригінали зазначених документів крім державного акту знаходяться у позивача.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в разі незгоди з рішеннями з питань, віднесених у галузі земельних відносин до їх компетенції (зокрема, про відмову в передачі земельної ділянки у власність чи користування, у продажі земельної ділянки, в наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо), суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу недійсним і зобов'язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права. Суд вирішує ці питання по суті, якщо це відповідає закону (наприклад, визнає відповідно до частини третьої статті 1 Закону України від 05.06. 2003 р. № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай), якщо районною (міською) державною адміністрацією безпідставно відмовлено у видачі документа, що посвідчує право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державною виключно відповідно до закону.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі ст. 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 352-354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку(пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектари на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, землі реформованого КСП « Зоря».

Зобов'язати Веселівську районну державну адміністрацію Запорізької області (72202, Запорізька область, Веселівський район, смт. Веселе, вул. Центральна, 136, ) видати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сертифікат про право на земельну частку (пай) розміром 6,24 умовних кадастрових гектари на території Новоуспенівської сільської ради Веселівського району Запорізької області, землі реформованого КСП « Зоря».

Стягнути з Веселівської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1 409, 60 грн., пов'язані зі сплатою судового збору при зверненні до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів через Веселівський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.12.2018 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

04.12.2018