ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/5785/18

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/293/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,

із секретарем судового засідання - Шапко В.М.

Позивач - ОСОБА_2

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк»

Третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про захист прав споживача,

місце ухвалення судового рішення - м. Чернігів

дата складання повного тексту судового рішення - 19 вересня 2018 року

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. про визнання вкладником за договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21.01.2015 року, визнання права власності на вклад та зобов»язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо неї як вкладника яка має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21.01.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що 21.01.2015 між нею та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» № 006-24504-210115 у гривнях, відповідно до умов якого банк залучив від нього як вкладника вклад у сумі 190 000 грн зі строком повернення 20.07.2015.

Як зазначає позивач, умови договору банком виконувались шляхом нарахування та виплати відсотків, проте натепер основна частина вкладу не повернута ні банком, ні Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, враховуючи, що розпочато процедуру ліквідації банку.

ОСОБА_2 посилається на те, що відповідач не визнає її вкладником і не визнає її права на вклад, оскільки зараховані на її депозитний рахунок кошти були перераховані з поточного рахунку іншої фізичної особи Тому відповідач вважає, що укладення договору депозиту 21.01.2015 року фактично є наданням пріоритету третій особі як основному вкладнику з метою отримання нею всією суми її вкладу шляхом дроблення на підставних вкладників. Відтак, на думку відповідача, договір вкладу є нікчемним правочином.

Позивач вказує, що ні закон, ні договір депозиту не містили заборони на відкриття депозитного вкладу шляхом безготівкового перерахування коштів з поточного рахунку однієї фізичної особи резидента на рахунок іншої фізичної особи, що відкриті в одному банку. Умови договору банківського вкладу на момент його укладення були публічними та однаковими для всіх споживачів. Договір був укладений на оголошених банком умовах.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано ОСОБА_2 вкладником ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від МСиколая» від 21.01.2015 року № 006-24504-210115.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на вклад за Договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 21.01.2015 року № 006-24504-210115.

Зобов'язано ПАТ «Дельта Банк» подати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_2, як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» від 21.01.2015 № 006-24504-210115.

В апеляційній скарзі представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заявник посилається, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не включено ОСОБА_2 до переліку вкладників з підстав виявлення ознак нікчемності правочину та застосовано до позивача наслідки нікчемності правочину, при цьому посилається на п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як зазначає апелянт, у спорах, пов»язаних з діяльністю банка, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Апелянт наполягає на тому, що укладений з позивачем спірний договір банківського вкладу від 21.01.2015 року є нікчемним, виходячи з положень п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому визнання його нікчемним в судовому порядку не вимагається. Уповноваженою особою Фонду рішення щодо не включення позивача до переліку вкладників прийнято з підстав виявлення ознак нікчемності правочину та застосування наслідків нікчемності, з посиланням на п.7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Апелянт стверджує, що укладенням спірного договору депозиту були штучно створені переваги для третьої особи у вигляді отримання додаткових коштів.

Відзиви на апеляційну скаргу у встановлений судом строк учасниками судового процесу не подавались.

В судове засідання учасники справи не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що 21.01.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладений Договір № 006-24504-210115 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях (а.с. 17), відповідно до умов якого банк прийняв від вкладника суму вкладу в розмірі 190 000,00 грн, на строк до 20.07.2015 року, з процентною ставкою на суму вкладу - 13 % річних. Згідно вказаного договору банком відкрито вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1.

Також 21.01.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 006-24504-210115 від 21.01.2015 року банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях, згідно якого пункт 1.8. статті 1 Договору викладено у новій редакції: «1.8. Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється з власного поточного рахунку або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої особи-резидента, або готівкою через касу Банку в день укладення сторонами цього Договору. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі до цього Договору не застосовуються. У разі, якщо в день укладення Сторонами цього Договору не буде здійснено зарахування/перерахування коштів, що становлять суму Вкладу на Рахунок, цей Договір вважається таким, що не був укладений» (а.с. 18).

Апеляційним судом встановлено, що за платіжним дорученням № 44726304 від 21.01.2015р. ОСОБА_4 банк платника - ПАТ «Дельта Банк» перерахувало ПАТ «Дельта Банк» як банку одержувача ОСОБА_2 на її, ОСОБА_2, вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в розмірі 190 000,00 грн (а.с. 19).

Зазначені обставини учасники судового розгляду не заперечували у суді першої інстанції і не спростовували у апеляційному суді.

Перевіряючи аргументи скарги апеляційним судом встановлено, що 30.10.2014 року Національним банком України № 692/БТ ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних.

02.03.2015 року Постановою Правління Національного банку України № 150 ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 63), та цього ж дня рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. (а.с. 77).

02.10.2015 року Постановою Правління Національного банку України № 664 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «Дельта Банк» (а.с. 82), та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Демарк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно (а.с. 83).

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.09.2015 № 813 застосовано наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту) з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в тому числі і Договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21.01.2015, укладеного з ОСОБА_2 (а.с. 55-60).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що укладений договір банківського вкладу є правомірним, його недійсність законом або судом не встановлена, у відповідача не було законних підстав відносити вказаний договір до категорії нікчемних правочинів та відмовляти позивачу у відшкодуванні депозитних коштів за цим договором за рахунок коштів третьої особи.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Аналіз функцій Фонду, викладених у ст. 4, 26, 27, 37, 38 вказаного Закону, свідчить, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку, він ухвалює обов'язкові для банків та інших осіб рішення, а з іншого, - здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку, тобто представляє банк у приватноправових відносинах з третіми особами.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 заявлено позовні вимоги про визнання її вкладником, визнання права власності на вклад та зобов»язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» подати до Фонду гарантування додаткової інформації щодо неї як вкладника, яка має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, оскільки останній, не визнаючи її право на відшкодування, прийняв рішення про віднесення до нікчемних правочину, укладеного позивачем з ПАТ «Дельта Банк».

Згідно з ч. 1, 2, 10 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов»язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до ст. 38 Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним не за рішенням уповноваженої особи Фонду, а відповідно до закону.

Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» незалежно від того, чи проведена перевірка правочинів, передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону, і видане з цього приводу рішення.

Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/24198/16, від 04.07.2018 у справі № 819/353/16, від 03.10.2018 у справі №826/4280/16.

Оскільки наказ (рішення) про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов'язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому унаслідок прийняття цього рішення не можуть порушуватися будь-які права таких осіб.

Із зазначеного можна зробити висновок, що права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

Апеляційний суд враховухє, що, посилання відповідача на те, що договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21.01.2015 року є нікчемним на підставі п.7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не заслуговує на увагу, оскільки зазначена норма закону визначає підстави визнання нікчемними правочини (договори) неплатоспроможного банку, в той час як спірний договір був укладений, коли АТ «Дельта Банк» на підставі постанови НБУ від 30.10.2014 за №692/БТ був віднесений до категорії проблемних.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21.01.2015 року не може вважатися нікчемним, він є оспорюваним з огляду на його невизнання відповідачем, проте останній з відповідним позовом до ОСОБА_2 не звертався.

Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже, договір банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у гривнях № 006-24504-210115 від 21.01.2015 року натепер є дійсним, а позивач вважається вкладником за цим договором. З огляду на це, відсутні підстави для ухвалення судом рішення про визнання ОСОБА_2 вкладником за вказаним договором та визнання її права власності на даний вклад, у зв'язку з чим, у задоволенні даних позовних вимог належить відмовити.

Також, апеляційний суд вважає, що у зв'язку з вищенаведеним відсутні підстави і для задоволення позовних вимог в частині зобов»язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. подати до Фонду гарантування додаткову інформацію щодо ОСОБА_2 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду.

Окрім того, перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта банк», згідно з яким з 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта банк».

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "'Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Таким чином, з моменту запровадження у AT «Дельта Банк» тимчасової адміністрації, а в подальшому ліквідаційної процедури та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів AT «Дельта Банк» здійснюється з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про банки та банківську діяльність в Україні» та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у випадках встановлених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень.

Судом встановлено, що кошти на рахунок ОСОБА_2 були внесені 21.01.2015 року третіми особами, а саме ОСОБА_4, що підтверджується випискою по особовому рахунку.

У випадку, якщо сума коштів, наявна на рахунках клієнта банку, як вкладних так і поточних рахунках, перевищує гарантовану суму, у клієнта банку залишається право, у разі ліквідації банку, на отримання коштів понад гарантовану суму.

Так, у разі ліквідації банку задоволення таких кредиторських вимог у здійснюватиметься у черговості, визначеній у статті 52 Закону за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку.

Відповідно до ч.5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що задоволення вимог окремих кредиторів поза межами процедури ліквідації банку порушує в цілому баланс інтересів кредиторів банку та не узгоджується з положеннями Закону України «Про банки і банківську діяльність в Україні», якими передбачено, що під час ліквідаційної процедури неплатоспроможного банку визначається загальна сума його заборгованості перед кредиторами (пасив), формується ліквідаційна маса банку (актив) та здійснюється її реалізація з подальшим спрямуванням коштів, одержаних від продажу майна банку, на погашення акцептованих (визнаних) вимог кредиторів в порядку черговості відповідно до статті 52 цього Закону.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», заявнику, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід компенсувати за рахунок держави понесені апелянтом судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 4964,40 грн.

Керуючись ст.141, 255 ч.1 п.1, 256, 367, 374, 376 ч.1 п.3, 377, 381-384, 389, 390. 391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 вересня 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Судові витрати Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» в сумі 4964,40 грн., сплачені при подачі апеляційної скарги, компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: