Справа № 489/2434/17
Номер провадження 2/489/1144/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Мазницька Н.Ю.,

за участі

представника позивача - Кравченка В.М.,

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, яким просили стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за Кредитним договором № IKAPNABG. 189921/001 від 07.11.2013 р., що утворилась станом на 27.09.2016 р. в сумі 181 429 грн. 02 коп.

Вказували, що 07.11.2013 р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір, відповідно до умов якого Банк надав останньому грошові кошти у розмірі 210 752 грн. 21 коп. з фіксованою процентною ставкою 16,99% річних, кінцевим строком повернення кредиту 06.11.2018 р. Проте, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, в зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитом. З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором між Банком та відповідачкою ОСОБА_4 був укладений Договір поруки.

Згідно наданого відзиву на позов відповідач заявлені вимоги не визнавав та вважав, що в їх задоволенні необхідно відмовити з огляду на таке:

-невиконання відповідачем умов договору укладеного між сторонами спричинено саме через невиконання Банком своїх зобов'язань за договором;

-після початку процедури ліквідації банку позивач не повідомив відповідача про зміну рахунків для сплати коштів по кредиту, що спричинило невиконання позичальником зобов'язань по сплаті кредитної заборгованості протягом тривалого часу;

-після самостійного встановлення відповідачем кореспондентських рахунків НБУ для зарахування платежів по кредитному договору, відповідач продовжував сумлінно виконувати свої зобов'язання по сплаті кредиту;

-вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті відсотків є безпідставними, оскільки прострочення платежів по кредиту сталось з вини кредитора, а не боржника, через що останній звільнений від сплати відсотків за прострочення кредиту та розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача має бути зменшений.

Згідно Ухвали від 03.07.2017 року відкрито провадження у справі.

31.10.2017 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено Заочне Рішення у даній справі, яке Ухвалою від 13.02.2018 року скасовано, а справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

16.04.2018 року Ухвалою суду розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено.

Відповідно до Ухвали від 22.05.2018 року у ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» витребувано докази по справі.

За Ухвалою від 22.05.2018 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просив про відмову у задоволенні позову з підстав,зазначених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, повідомлялася судом про розгляд справи належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Своїм правом на подання відзиву не скористалась.

Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, суд при вирішені справи виходить з такого.

07.11.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № IKAPNABG. 189921/001, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 210 752 грн. 21 коп. строком до 06.11.2018 р. зі сплатою за користування кредитними коштами 16,99 % відсотків річних.

Згідно умов Договору позичальник зобов'язався повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, комісію, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі виконати інші зобов'язання за договором відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 6.1 Договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом Банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі 36% річних від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно п. 6.2. Договору Банк має право нараховувати позичальнику штраф в розмірі 2,0% від суми кредиту зазначеного в цьому договорі у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником умов Договору за кожний факт порушення.

За п. 6.3. Договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 27.09.2016 р. заборгованість відповідача ОСОБА_2 за Кредитним договором складає 181 429 грн. 02 коп., а саме: поточна заборгованість за кредитом - 112 126 грн. 89 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 33 635 грн. 62 коп., поточна заборгованість за процентами по кредиту - 1 396 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за процентами по кредиту - 18 745 грн. 39 коп., заборгованість по штрафам та пені - 15 525 грн. 12 коп.

Згідно із положеннями статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, з дотриманням строку (терміну) його виконання, якщо такий встановлено зобов'язанням.

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що відносини за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики.

Згідно ч. 2 ст. 1050 вказаного Кодексу, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти у розмірі, встановленому договором.

Позивачем було направлено відповідачу ОСОБА_2 досудову вимогу про погашення заборгованості, проте останній на дану вимогу не відреагував та жодних дій з погашення заборгованості перед Банком не вчинив.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язання за кредитним договором, 07.11.2013 р. між Банком та ОСОБА_4 був укладений Договір поруки .

Відповідно до умов Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Судом також встановлено, що 27 листопада 2014 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 743 «Про віднесення ПАТ «ВБР» до категорії неплатоспроможних».

21 грудня 2015 року Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВБР».

22 грудня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 234 «Про початок процедури ліквідації ПАТ ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банку».

У той же день Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято наказ № 441 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВБР» та делегування повноважень ліквідатора банк», призначено уповноважену особу на ліквідацію ПАТ «ВБР».

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 610 ЦК України, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

За змістом частин першої та четвертої статті 613 ЦК України боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають iз суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Якщо боржник доведе, що не виконав грошового зобов'язання через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов'язання у вигляді його прострочення боржником не настало i в такому разі вважається, що виконання зобов'язання відстрочено на час прострочення кредитора (частина друга статті 613 ЦК України).

Аналогічна правова позиція висловлена Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду Верховного Суду в Постанові від 18.07.2018 року у справі №545/2016/16-ц.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що неповідомлення боржника про нові реквізити банківської установи не звільняє його від виконання обов'язку з погашення кредитної заборгованості, оскільки відповідачем здійснювались платежі на погашення кредитної заборгованості, як після віднесення ПАТ «ВБР» до категорії неплатоспроможних, відкликання його банківської ліцензії, так і після початку процедури ліквідації, коли змінювалися його банківські реквізити.

Оскільки у відповідача не було перешкод для належного виконання умов кредитного договору, то доводи наведені відповідачем у відзиві про прострочення кредитора є безпідставними. Інших доводів відзив не містить.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 721 грн. 45 коп., по 1 360 грн. 75 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути, в солідарному порядку, з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за Кредитним договором № IKAPNABG. 189921/001 від 07.11.2013 р., станом на 27.09.2016 року, в розмірі 181 429 грн. 02 коп., а саме: поточна заборгованість за кредитом - 112 126 грн. 89 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 33 635 грн. 62 коп., поточна заборгованість за процентами по кредиту - 1 396 грн. 00 коп., прострочена заборгованість за процентами по кредиту - 18 745 грн. 39 коп., заборгованість по штрафам та пені - 15 525 грн. 12 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» судовий збір у розмірі 2 721 грн. 45 коп., по 1 360 грн. 75 коп. з кожного.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава, 25.

Відповідачі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 04.09.2018.

Суддя Н.С. Тихонова