Справа № 462/4139/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в особі головуючого судді Кирилюка А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Деражави - Україна, в особі Державної казначейської служби України, Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області,/ третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: Головне управління Національної поліції у Львівській області/ про відшкодування моральної шкоди

встановив :

Позивачка в липні 2018р. звернулася з позовом в суд про стягнення з Держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на її користь 40 000 грн. моральної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області - Юхимик А.П. ведеться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 003051 від 12.09.2014 pоку, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 304 КК України, де вона є потерпілою. Позивачка вважає, що уже понад 4 роки триває повна бездіяльність у даному кримінальному провадженні слідчого СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Юхимик А.П., що вже є протиправним, слідчим умисно не допитано мешканців будинку № АДРЕСА_2, не забезпечено явки ОСОБА_3 на допит, не допитано як свідків усіх мешканців квартири АДРЕСА_1, проігноровано її вимогу про здійснення перехресного допиту із ОСОБА_3, що власне є головним підозрюваним у даному кримінальному провадженні, не надавалися позивачці матеріали кримінального провадження для ознайомлення, що є, на думку ОСОБА_1, порушенням прав потерпілого, згідно ст. 56 КПК України, не проводилось жодних слідчих дій.

30.08.2016 р. слідчий Юхимик А.П. виніс постанову про закриття кримінального провадження №003051 від 12.09.2014 р., в зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.304 КК України. Копії постанови про закриття кримінального провадження позивачці не надіслав, що, на її думку, є грубим порушенням ч.6 ст.284 КПК України. Тобто, порушив її право на оскарження незаконної постанови про закриття кримінального провадження.

05.04.2018 р. Залізничним районним судом м Львова у справі №462/1278/15-к винесено ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову слідчого Залізничного СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Юхимик А.П. від 30.08.2016 р. про закриття кримінального провадження - скасовано. Поза увагою слідчого Юхимика А.П., вважає позивачка, залишилися вимоги ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 10.09.2015 р., які є обов'язковими для виконання в силу вимоги ч.2 ст.21 КПК України., слідчим не встановлено всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на прийняття рішення у кримінальному провадженні, не оцінено в порушення ст.94 КПК України кожного доказу та не використано такої сукупності доказів, яка б не залишала місця сумнівам і обґрунтовувала зроблені висновки про те, що в даному випадку немає складу кримінального правопорушення.

Позивачка вважає, що незаконними, протиправними діями слідчого СВ Залізничного ВП Г НП у Львівській області Юхимик А.П. їй було завдано значної моральної шкоди, яка полягає у нервовому стресі, переживаннях, порушення режиму сну, через повну бездіяльність слідчого, його умисел на закриття кримінального провадження за ніби то відсутністю ознак кримінального правопорушення. Усе це негативно вплинуло на звичний ритм її життя. Розмір моральної шкоди ОСОБА_1 оцінює у сумі - 40000 грн. У зв'язку із наведеним, змушена була звернутись до суду із позовом, який просить задовольнити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м.Львова від 10.07.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Крім того, цією ж ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.07.2018 року залучено до участі у цивільній справі № 462/4139/18 за позовом ОСОБА_1 до Деражави - Україна, в особі Державної казначейської служби України, Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області про відшкодування моральної шкоди у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - Головне управління Національної поліції у Львівській області, яке знаходиться за адресою: /м. Львів, вул. Чернівецька, 2/, роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки.

Представники відповідачів - Державної казначейської служби України, Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, та представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги - Головне управління Національної поліції у Львівській області, не скористалися своїм правом подати відзиви на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Частиною 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що слідчим Залізничного ВП ГУНП у Львівській області - Юхимик А.П. ведеться досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №003051 від 12.09.2014 p., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 304 КК України, де ОСОБА_1 є потерпілою.

30.08.2016 р. слідчим Юхимик А.П. було винесено постанову про закриття кримінального провадження №003051 від 30.08.2016 р.

Відомостей про надсилання копії постанови про закриття кримінального провадження позивачці суду надано не було

05.04.2018 р. Залізничним районним судом мЛьвова у справі №462/1278/15-к винесено ухвалу, якою скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову слідчого Залізничного СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області Юхимик А.П. від 30.08.2016 р. про закриття кримінального провадження - скасовано../а.с.3-4/

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У п.10-1 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування.

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, ст. 9 Закону "Про оперативно-розшукову діяльність" . Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Відповідно до повноважень органів Державної казначейської служби України, визначених ст. 43 Бюджетного кодексу України, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460, реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів здійснює Казначейство України.

Казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду ( підпункт 5 пункту 4 цього Положення ).

У відповідності до п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що позивачкою не представлено належних доказів на підтвердження завданої їй моральної шкоди в сумі 40 000 грн., з врахуванням обсягу душевних страждань, яких вона зазнала, внаслідок бездіяльності слідчого Юхимик А.П., та виходячи з вимог розумності і справедливості, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивачка в рахунок відшкодування моральної шкоди надто велика та підлягає зменшенню, а тому необхідно стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 1600 грн. моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 89, 264-265 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Держави України в особі Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1600 /одна тисяча шістсот/ грн.

В решті вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3

Відповідач: Деражава - Україна, в особі Державної казначейської служби України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, .

Відповідач: Залізничний ВП ГУ НП у Львівській області, 79018, м. Львів, вул. Чернівецька, 2.

Третя особа: Головне управління Національної поліції у Львівській області, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 2, код за .

Текст рішення виготовлено 03.09.2018 року.

Суддя: (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: