Справа № 473/1568/18
РІШЕННЯ

іменем України

"05" вересня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання - Фінько О.П..

за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 про визначення частки у спільній сумісній власності

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4про визначення частки у спільній сумісній власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до свідоцтва на право власності на жило, виданого 31 січня 1994 року, органом приватизації Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області власниками квартири АДРЕСА_1 являється вона та відповідачі по справі. Звернувшись до співвласників за наданням документів на квартиру з метою прописатися в ній, мені було відмовлено так як у свідоцтві немає чітко визначених часток у кожного із співвласників. Позивач остаточно просила визначити їй частку на квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 1/5 частини.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 15.05.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 31 травня 2018 року о 15 годині 00 хвилин.

31 травня 2018 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 31.05.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_5 із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 31.05.2018 року було залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_6.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 не з'явилися, на адресу суду надіслали заяву про зменшення позовних вимог, остаточно просили визнати за ОСОБА_1 1/5 частку у спільному сумісному майні - квартири АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає.

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає.

Третя особа без самостійних вимог ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема судом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого 31 січня 1994 року, органом приватизації Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. Уразі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 ЦК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом не встановлено ніякої домовленості між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про інший розмір часток у спільній сумісній власності у вигляді вказаної вище квартири, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що частка кожного із співвласників у цій квартирі є рівною та складається із 1/5 її частки.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, зважаючи на вищевикладене, позаяк відповідачі визнали пред'явлені позовні вимоги у повному обсязі та з матеріалів справи не вбачається, що визнання ними позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.319,355,368-370 ЦК України, ст.ст. 3,4,5,10-13,19,23,76-82,141,206,259,263-265,268,273,354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Визначити частку ОСОБА_1 в приватній спільній сумісній власності у вигляді квартири АДРЕСА_1, як 1/5 частку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.М. Ротар