Справа №175/3447/18-ц
Провадження №2н/175/80/18

У Х В А Л А

03 вересня 2018 року суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на її, ОСОБА_1 користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який тимчасово проживає разом з нею.

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та доданими документами, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Встановлено, що судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 14.02.2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, за судовим наказом з батька дітей стягнуто на користь матері дітей аліменти, даний судовий наказ набрав законної сили.

В заяві про видачу судового наказу та доданому до нього акті обстеження умов проживання №1305 від 21.08.2018 зазначено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з бабусею ОСОБА_1 у відсутність батька. Дані докази свідчать про тимчасове проживання дитини з бабусею.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Згідно п.п.4, 5 ст. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб або заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, заявницею ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не відповідає вимогам п. 4 ст. 1 ст. 161 ЦПК України, оскільки наявний судовий наказ про стягнення аліментів з батька дитини ОСОБА_4 на користь матері ОСОБА_2,що свідчить про необхідність залучення інших заінтересованих осіб при вирішенні спору щодо стягнення аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.161, 163, 165, 166, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному прядку .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.