Справа № 2-452/11 Головуючий у 1 інстанції: Струс Т.В.
Провадження № 22-ц/811/694/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у справі № 2-452/2011 за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Сокальського районного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 06.03.2012р. по справі №2-452/2011 якою закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до судді Львівського апеляційного адміністративного суду Олендер І.Я. про стягнення коштів на відшкодування моральної школи.

На обставину, що могла вплинути на судове рішення, але не була відома та не могла бути відомою суду та позивачу під час судового розгляду 23.05.2017р. вказував на ухвалу Верховного Суду України від 14 червня 2018р. по справі №454/1217/14-ц, в якій зазначено: «Відповідно до ч.1 ст. 26 ЦПК України, підсудність справи, у якій однією із сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого відноситься ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін..»

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 06.03.2012р. по справі №2-452/2011 якою закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до судді Львівського апеляційного адміністративного суду Олендер І.Я. про стягнення коштів на відшкодування моральної школи, відмовлено, дану ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06.03.2012р. по справі №2-452/2011 залишивши в силі.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суддя вважає встановленими, а також на порушення норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2018 року та ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06.03.2012 року і прийняти рішення згідно якого позов задоволити

Сторони в судове засідання не з"явилися, хоча про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 28 лютого 2011 року відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 28 лютого 2011 року залишено без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 361 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказана правова норма передбачає, що це мають бути обставини, вони повинні бути істотними, тобто, такими, що якби вони були відомі раніше, то суд ухвалив би інше рішення; вони є нововиявленими, а не новими обставинами, тобто, існували на час розгляду судом спору, вони входять до предмету доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. При цьому наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій ст. 423 ЦПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення, суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до заяви про перегляд ухвали в зв"язку з нововиявленими обставинами заявником вказано нововиявлену обставину - ухвалу Верховного Суду України від 14 червня 2018р. по справі №454/1217/14-ц, в якій зазначено: «Відповідно до ч.1 ст. 26 ЦПК України, підсудність справи, у якій однією із сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого відноситься ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін..»

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вірно виходив з того, що обставина на яку покликається заявник не є нововиявленою обставиною.

На думку колегії суддів зазначена заявником обставина, а саме ухвала Верховного Суду України від 14 червня 2018р. по справі №454/1217/14-ц не є нововиявленою обставиною, такою, що має істотне значення для вирішення спору, не була і не могла бути відома заявнику, такою, що стосується питання застосування норм процесуального права, а є лише підставою для апеляційного або касаційного оскарження, а відтак не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 361 ЦПК України (чинної на момент подання заяви про перегляд ухвали у зв'язку з нововиявленими обставинами).

Неправильне застосування норм процесуального права не вважається нововиявленою обставиною, проте може бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2018 року слід залишити без змін.

Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ч.5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.