ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 грудня 2018 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та розподіл його в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області в інтересах позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та розподіл його в натурі.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи (п.1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України).

Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Згідно із статтею 245 Кодексу, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню.

Отже, форма довіреності може бути звичайною письмовою або письмовою нотаріальною. Нотаріально посвідчена довіреність вимагається на вчинення правочину, який потребує нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 62 Цивільного процесуального кодексу України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені, зокрема, довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1, місце проживання та реєстрації є: АДРЕСА_1 посилається на те, що вона діє в інтересах позивачів ОСОБА_2 ( прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 ( прож.: ІНФОРМАЦІЯ_1), згідно доручень посвідчених секретарем виконавчого комітету Великогуляківської сільської ради Фастівського району ОСОБА_6 03 грудня 2018 року, що не є дійсним, так як дані позивачі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, тому доручення повинні оформлятися за місцем їх проживання.

Більш того, з ОСОБА_7 НМА 298168 від 23 травня 2017 року, посвідчена державним нотаріусом Попаснянської державної нотаріальної контори Луганської області ОСОБА_8, зареєстрованої в реєстрі за № 316, не вбачається, що ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_1 представляти його інтереси в судових інстанціях.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги стороною позивачів в позовній заяві не викладені обставини, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги до відповідача, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертаються до суду та обґрунтовують свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або обставин, які свідчать на підтвердження дійсної неможливості отримання таких доказів, а також на підставі якої правової норми визначається той спосіб захисту прав, який позивач просить застосувати, тобто, які саме суб»єктивні права позивача порушені, якими саме діями відповідача з приводу даного предмету спору та з якими правовими наслідками.

Як вбачається з позовної заяви, позивачі зазначають, що нотаріусом Фастівської районної нотаріальної контори їм було видано лист з якого вбачається, позивачі пропустили шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому вважаються такими, що спадщину не прийняли. Та рекомендовано звернутися до суду з заявою, про надання їм додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини або визнання права власності в судовому порядку.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачі не вірно вибрали спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, так як їм потрібно було звернутия до суду з заявою про надання їм додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Між тим, до матеріалів справи позивачами не додано обґрунтовану Постанову нотаріуса про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так як вказана відмова передбачена Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається з позовної заяви, вона не містить повних анкетних даних сторін у справі та належним чином завірені копії документів, що підтверджують їх особи.

Разом з тим, позивачами не надано жодних доказів, які б підтверджували обставини справи. Позивачі в своїй позовній заяві не зазначають, чим саме та як саме було порушено їх права та інтереси зі сторони відповідача. Позивач не може представляти інтереси відповідача та відповідач не має права заявляти позовні вимоги.

Більш того, подана позовна заява не містить прохальної частини позову в якій би було зазначено, що саме позивачі просять у суду та які порушують права та інтереси просять захистити.

Крім того, на підтвердження своїх позовних вимог, позивачі не зазначають та не надають суду жодного доказу, який свідчив би про неможливість вирішення вказаного спору в іншому порядку, а ніж в судовому та доказів вжиття усіх заходів для вирішення досудового врегулювання спору, так як заявлені вимоги такий спосіб передбачають.

Згідно п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначається попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Між тим, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом даної справи.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху , який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та розподіл його в натурі - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М.Ковалевська