Справа № 492/1772/18
Провадження № 2/492/745/18

20 грудня 2018 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області в складі:
Головуючого судді Череватої В.І.
за участю секретаря судового засідання Каширної О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Арцизі Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Представник позивача адвокат ОСОБА_4,
ВСТАНОВИВ:
24.10.2018 року позивач звернулася до суду з позовом та просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, особами, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою Одеська область, Арцизький район, село Мирнопілля, вул. Шкільна (колишня вул. Леніна), буд. 88. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що вона є власником зазначеного житлового будинку, за якою з 27.12.2005 року зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не проживають у цьому будинку більше 20 років по теперішній час, не сплачують комунальних послуг та не беруть участі в утриманні будинку. За таких обставин, позивач вважає, що відповідачі втратили право користування вищевказаним жилим приміщенням будинку. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням позивачу необхідно для того, щоб вільно володіти та користуватися належною їй власністю, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України.
Ухвалою суду від 31.10.2018 року провадження у справі відкрито.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення сповіщені належним чином, звернулися до суду з заявою, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, позов підтримали повністю та просили суд позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилися (викликалися в судове засідання на 12.12.2018 року та 20.12.2018 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідачі суд не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.
Також відповідачі належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення на офіційній веб-сторінці суду оголошення про їх виклик до суду.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів.
Відповідно до ст. 281 ЦПК України Арцизьким районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Крім того, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із житлового законодавства, пов'язані з правом особи користуватися жилим приміщенням, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Житловим Кодексом України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Позивач по справі ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою Одеська область, Арцизький район, село Мирнопілля, вул. Шкільна (колишня вул. Леніна), буд. 88. Право власності на вказаний житловий будинок підтверджується технічним паспортом на житловий будинок приватного житлового фонду, складеного 15.12.2011 року Арцизьким бюро технічної інвентаризації, свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НАР № 542290, посвідченого 29.11.2016 року державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, копією ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.11.2016 року (а.с. 6 12).
Відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані у вищевказаному житловому будинку з 27.12.2005 року, що підтверджується копією домової книги (а.с. 13 16).
Відповідно до довідки, виданої Мирнопільською сільською радою Арцизького району Одеської області № 231 від 12.10.2018 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3 дійсно зареєстровані за адресою Одеська область, Арцизький район, село Мирнопілля, вул. Шкільна (колишня вул. Леніна), буд. 88 з 27.12.2005 року. Протягом останніх 20 років за даною адресою не проживають. З 2015 року ОСОБА_2 не мешкає також на території Мирнопільської сільської ради. За останніми даними мешкає у м. Арциз Одеської області (а.с. 17).
Відповідно до акту опитування сусідів від 12.10.2018 року № 02-14/188, встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 дійсно зареєстровані за адресою Одеська область, Арцизький район, село Мирнопілля, вул. Шкільна (колишня вул. Леніна), буд. 88, але фактично за цією адресою не проживають більше 20 років та по теперішній час (а.с. 18).
Як вбачається з відповідей Відділу адресно довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, які надійшли на адресу суду 30.10.2018 року відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 27 - 28).
Отже, в судовому засіданні встановлено, що за вищевказаною адресою відповідачі не проживають більше шести місяців, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 з 2001 року у вищевказаному житловому будинку не проживають, витрати по його утриманню не несуть, вибули на інше місце проживання.
Жодних домовленостей або інших угод, передбачених законом між позивачем та відповідачами не укладалося.
Відповідачі не несуть ніяких обовязків по оплаті житла, так як в ньому не проживають, комунальні послуги не сплачують. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку відповідачі створюють позивачу вільно користуватися належною їй власністю.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо).
Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України,здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.
Відповідно до ст. 4 ЖК України жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Житловий фонд включає жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням, профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський житловий фонд).
Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців.
Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Як було встановлено в судовому засіданні, відповідачі не проживають за вказаною адресою більше шести місяців без поважних причин, також їх відсутність понад шість місяців не відповідає випадкам, передбаченим пунктами 1-7 ст. 71 ЖК України, які передбачають, що право користування житловим приміщенням зберігається за відсутніми впродовж шести місяців з дня закінчення строку, вказаного у відповідному пункті.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «Прокопович проти Росії», «Гіллоу проти Сполученого Королівства» поняття житла є автономним, і те, чи конкретне місце проживання становить чи ні «житло», що захищається п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, залежить від фактичних обставин, а саме наявності достатнього звязку з конкретним місцем.
Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
При викладених обставинах суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому що інтереси позивача порушені.
Враховуючи те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (колишня вул. Леніна), буд. 88, в будинку фактично не проживають з 2001 року і по теперішній час, також їх відсутність за вказаною адресою понад шість місяців не відповідає випадкам, передбаченим пунктами 1 - 7 ст. 71 ЖК України, які передбачають, що право користування житловим приміщенням зберігається за відсутніми впродовж шести місяців з дня закінчення строку, вказаного у відповідному пункті.
Таким чином, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 втратили з цим місцем достатній та постійний зв'язок, а п. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не захищає права осіб на житло, з яким остання втратила достатній та постійний зв'язок, у звязку з чим суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: Одеська область, Арцизький район, село Мирнопілля, вул. Шкільна (колишня вул. Леніна), буд. 88, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 70, 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 200, 206, 247, 264, 265, 273, 354, 383, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: Одеська область, Арцизький район, село Мирнопілля, вул. Шкільна (колишня вул. Леніна), буд. 88.
Дане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з реєстраційного обліку за адресою: Одеська область, Арцизький район, село Мирнопілля, вул. Шкільна (колишня вул. Леніна), буд. 88.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок у рівних частинах з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 20 грудня 2018 року.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (колишня вул. Леніна), буд. 88.
Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (колишня вул. Леніна), буд. 88.
СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_5