"04" вересня 2018 р. Справа № 363/2350/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3. В обґрунтування якої зазначив, що 26 грудня 2013 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області було задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором в сумі 457 299,97 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: садовий будинок № 95, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Ясногородська сільська рада, СТ «Полімер» та на земельну ділянку площею 0,061 га, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородьский район, Ясногородська сільська рада, СТ «Полімер», цільове призначення - для садівництва, кадастровий номер: 21:1080102 шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах. Рішення набрало законної сили 03.02.2014 року, а 04.02.2014 видано виконавчий лист № 363/4319/13-ц, який лише 23.05.2018 року був предявлений до виконання. 24.05.2018 року державним виконавцем Ткачук Б.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56467401. Вважає, що зазначена постанова є незаконною, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» було пропущено передбачений законом строк предявлення виконавчого листа до виконання, який сплив 04.02.2015 року, так як рішення набрало законної сили 03.02.2014 року. 02 червня 2016 року, тобто після того, як строк пред'явлення виконавчого листа до виконання у даній справі сплив - 04.02.2015 року, був прийнятий Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року. А тому положення цього закону в частині строків предявлення до виконання виконавчого листа не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки такі припинилися до набрання чинності даним законом. Крім того, зазначив, що в супереч ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» оскаржувана постанова до відома боржника доведена не була. А тому звернувся до суду та просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 56467401, винесену державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 24 травня 2018 року.

Представник скаржника в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.

Державний виконавець Вишгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду скарги був повідомлений в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Відповідності до приписів статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові матеріали скарги, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що 24 травня 2018 року на підставі заяви ПАТ «УкрСиббанк» старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження № 56467401 за виконавчим листом № 363/4319/13-ц виданого 04.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 457 299,97 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: садовий будинок № 95, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Ясногородська сільська рада, СТ «Полімер» та на земельну ділянку площею 0,061 га, розташовану за адресою: Київська область, Вишгородьский район, Ясногородська сільська рада, СТ «Полімер», цільове призначення - для садівництва, кадастровий номер: 21:1080102 шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах (а.с. 7).

30.05.2018 року ОСОБА_4 звернувся до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 56467401 (а.с. 10).

Згідно зі змістом п. 1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як вбачається з ч.1,2,5 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягнення з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 25 цього Закону».

Про те, як встановлено в судовому засіданні, заявник дізнався про вказану постанову лише 30 травня 2018 року, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження.

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-ХІV виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Виконавчий лист № 363/4319/13-ц був виданий 04.02.2014 року на виконання рішення, яке набрало законної сили 03.02.2014 року.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. N 1404-VIII (який набув чинності 05.10.2016 року) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пункту 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 09.02.1999 № 1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (рішення Конституційного Суду України від 05.04.2001 № 3-рп/2001) .

Відтак, дія Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ не поширюється на правовідносини, які закінчились до набрання ним чинності.

Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ не відновлює дію виконавчих листів, строк пред'явлення яких до виконання сплив до набрання ним чинності. Отже, положення пункту 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ не розповсюджують свою дію на виконавчі документи, строк виконання за якими сплив на час набрання чинності зазначеним законодавчим актом.

Такий висновок зазначений в Постанові Верховного Суду від 02 травня 2018 року по справі № 5016/149/2011 (17/6).

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, стягувач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся із заявою про примусове виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області № 363/4319/13-ц від 26.12.2013 року, яке набрало законної сили 03.02.2014 року лише в травні 2018 року. Тобто, стягувачем було пропущено строки предявлення до виконання виконавчого листа № 363/4319/13-ц, які встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент прийняття судом рішення по даній справі).

Відповідно до ч. 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанов про відкриття виконавчого провадження) стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів скарги в процесі розгляду справи, на час предявлення стягувачем спірного виконавчого листа строк його пред'явлення для примусового виконання закінчився, у встановленому законом порядку не поновлений. Доказів того, що стягувач звертався із заявою про поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого листа до виконання суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у судове засідання державний виконавець взагалі не зявився, не надав пояснень з даного приводу, та не надав до суду матеріалів виконавчого провадження, для їх огляду у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За таких обставин, виходячи з наявних в справі доказів, суд приходить до висновку, що оскільки державним виконавцем відкрито виконавче провадження після сплину строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV, керуючись ст.ст. 259-261, 268, 447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 56467401 винесену старшим державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 24 травня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя: І.Ю.Котлярова