cправа № 566/1376/18
провадження № 2/566/461/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово - головуючого судді Лободзінського А.С.;

при секретарі судового засідання Драган Л.М.;

з участю відповідача ОСОБА_1;

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання спільної доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просить покласти на відповідача судові витрати по справі.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо. Донька ОСОБА_3 проживає з нею і перебуває на її утриманні, а ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов'язки щодо утримання їх спільної доньки. На підтвердження вказаних обставин покликається на такі письмові відомості, а саме : відомості про реєстрацію місця проживання дитини; свідоцтво про шлюб; а також свідоцтво про народження доньки.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання на 10-15 год. 12 грудня 2018 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з"явилась, натомість подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутності ( а.с.19).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що вимоги позивача не грунтуються на дійсних обставинах справи, оскільки він в повному обсязі виконував і продовжує виконувати свої обов'язки по утриманню своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, шляхом здійснення грошових переказів позивачці по справі, а також безпосередньої участі в матеріальному забезпеченні доньки. Свої посилання підтвердив документально. Додатково пояснив, що на даний час працевлаштований у ОСОБА_4 і, в період своєї відсутності в Україні, щомісячно переказує грошові кошти на ім'я ОСОБА_2 для утримання їх спільної доньки ОСОБА_3. Під час перебування в Україні забирає, за погодженням з позивачкою, доньку до себе та забезпечує її матеріально. В задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи і прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено і підтверджується документально, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_3, яка народилася 8 березня 2016 року. ( а.с.5-6)

Малолітня ОСОБА_3 проживає з мамою ОСОБА_2, що визнається самим відповідачем ОСОБА_1.

Відповідач ОСОБА_1 після фактичного припинення у серпні 2018 року шлюбних відносин з позивачем ОСОБА_2 добровільно виконує свій обов'язок, передбачений ст. 180 Сімейного Кодексу України по утриманню доньки ОСОБА_3, переказуючи для доньки грошові кошти на ім'я позивачки в сумах, що значно перевищують розмір аліментів, які позивач пропонує стягнути з нього в судовому порядку.

Так, згідно позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно. Водночас, відповідач ОСОБА_1 сплатив позивачці на утримання спільної дитини у добровільному порядку 16.07.2018 року суму еквівалентну 73,71 доларів США; 02.08.2018 року - 119,54 доларів США; 09.08.2018 року - 250,48 доларів США; 11.08.2018 року - 46,69 доларів США; 10 вересня 2018 року - 300 доларів США; 6 листопада 2018 року - 100 доларів США. Вказані обставини підтверджуються документально, а саме, поштовими переказами платіжної системи " Westernunion ".

З наведеного видно, що відповідач ОСОБА_1 виконує свій обов'язок по утриманню спільної з ОСОБА_2 дитини ОСОБА_3.

Відтак, право малолітньої ОСОБА_3 на утримання від свого батька ОСОБА_1, не порушено, оскільки останнім це право забезпечується в повному обсязі.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, враховуючи, що в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт ухилення відповідачем від виконання свого обов'язку по утриманню своєї малолітньої дитини ОСОБА_3, а відтак і порушення права дитини на утримання від своїх батьків ( батька) до досягнення нею повноліття, то позов є безпідставним, а тому, до задоволення не підлягає.

Враховуючи вище наведене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

На підставі ст. 15 ЦК України, ст. 180 СК України, керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 254, 258 - 259, 265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з розгляду цивільних справ Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне рішення суду складено 20 грудня 2018 року.

СУДДЯ :