Справа №489/1658/18
Провадження №2/489/1422/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 жовтня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 16.05.2005 року, оскільки оригінал правовстановлюючого документу у нього відсутній та він позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
16 травня 2005 року померла мати позивача ОСОБА_6, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії І-ФП №084861.
Позивач посилається на те, що після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 був її чоловік, батько позивача, ОСОБА_7, який помер 04 червня 2013 року, наразі є позивач та ОСОБА_5 як її сини та родич ОСОБА_4.
На підставі свідоцтва про народження серії 1-ФП № 090532 ОСОБА_3 є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_6
Згідно розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 11.11.2013 року за № 384-р з 11 листопада 2013 року дитину-сироту - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, влаштовано до прийомної сімї ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.10).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.06.1998 р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_5.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованого 16.10.2018 р. актуальні відомості про право власності на спірну квартиру не зареєстровані.
Довідкою Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 13.04.2018 року за № 832 право власності за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.06.1998 року, зареєстровано в БТІ 23.11.1998 року.
03 жовтня 2016 року ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини за законом до другої приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10
Листом від 27.12.2017 року винесеного приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10 було відмовлено позивачу про видачу свідоцтва про право спадщину за законом, оскільки не надано оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на майно.
Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №17/2016 до майна померлого 16.05.2005 року ОСОБА_6 від 03.10.2016 р.
Позивач зазначає, що оригінал правовстановлюючого документу у нього відсутній.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
У відповідності до ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно.
Згідно ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду.
Враховуючі зазначене, суд вважає, що частки ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_11 у спільному нерухомому майні - квартирі АДРЕСА_3 є рівними по 1/3 у кожного.
Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Позивач, у відповідності з вимогами ст. 1269 Цивільного кодексу України, подав до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_10 заяви про прийняття спадщини, свідченням чого є наявна в матеріалах справи копія спадкової справи № 17/2016 до майна померлого 16.05.2005 року ОСОБА_6 від 03.10.2016 р.
Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.
За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Позивач позбавлений можливості оформити право на спадщину за законом після смерті його матері, у звязку з відсутністю у нього оригіналу правовстановлюючого документу та відсутності можливості отримати у встановленому законодавством порядку його дублікат.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 264-268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла 16.05.2005 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідач: Миколаївська міська рада, юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20.
Третя особа: ОСОБА_4, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2.
Третя особа: ОСОБА_5, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2.
Суддя Ленінського районного
суду міста ОСОБА_1 Румянцева
Повний текст судового рішення складено «27» листопада 2018 року.