Постанова

Іменем України

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 695/741/16-ц

провадження № 61-27452св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: ЖуравельВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Ювшина В. І. від 29 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» (далі - ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор») про стягнення індексації заробітної плати.

Позов мотивовано тим, що з 03 травня 2001 року по 30 листопада 2014 року вона перебувала у трудових відносинах із відповідачем, який не проводив індексацію заробітної плати за вказаний період, не реагував на її неодноразові звернення щодо виплати належних сум, у зв'язку з чим просила суд стягнути з ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» на її користь невиплачену індексацію заробітної плати за період роботи з 03 травня 2001 року по 30 листопада 2014 року в сумі 60 669 грн 03 коп. із зобов'язанням сплатити обов'язкові платежі з донарахуванням суми індексації та відобразити їх у відповідній звітності.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Золотоніський лікеро горілчаний завод «Златогор» () на користь ОСОБА_4 заборгованість індексації заробітної плати за період з 03 травня 2001 року по 30 листопада 2014 року в сумі 60 669 грн 03 коп. Зобов'язано ТОВ «Золотоніський лікеро горілчаний завод «Златогор» сплатити обов'язкові платежі з донарахуванням суми індексації та відобразити їх у відповідній звітності. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів виплати позивачу нарахованої індексації заробітної плати за час її роботи відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а тому дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «Золотоніський лікеро горілчаний завод «Златогор» задоволено частково. Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02 червня 2017 року змінено. Зменшено визначений судом першої інстанції розмір індексації заробітної плати, що підлягає стягненню з ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» на користь ОСОБА_4 з 60 669 грн 03 коп. до 2 422 грн 28 коп., які не були виплачені їй за 2004 рік та 2007-2114 роки.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що при перевищенні порогу інфляції заробітна плата позивача індексувалась та частково виплачувалась. За результатами експертно-економічного дослідження № 623/17-23 від 14 червня 2017 року, проведеного відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що позивачу нараховано та виплачено індексацію заробітної плати протягом 2004-2012 років на суму 6 685 грн 22 коп., однак, за період 2007-2014 роки та 2004 рік через неточне визначення базового періоду недонараховано індексацію заробітної плати в сумі 2 422 грн 28 коп. За період 2005-2006 роки документально та нормативно підтверджено зайву виплату індексації заробітної плати. Врахувавши викладене, апеляційний суд дійшов висновку про зменшення визначеного судом першої інстанції розміру індексації заробітної плати.

У жовтні 2017 ОСОБА_4 подала касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована неповним з'ясуванням апеляційним судом обставин, які мають значення для правильного вирішення справи щодо нарахування та виплати індексації заробітної плати відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Від представника ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» надійшов відзив, у якому він просить залишити без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_4, оскільки вважає рішення апеляційного суду законним та обґрунтованим.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Апеляційний суд установив, що позивач перебувала у трудових відносинах із ТОВ &q?ив;Золотоніський лікеро-горілчаний завод &qu4.;Златогор&quil; з 03 травня 2001 року по 30 листопада 2014 року.

Відповідно до статті 95 КЗпП України і статті 34 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації в установленому законодавством порядку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» і пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Згідно зі статтею 4 Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Відповідно до висновку експертно-економічного дослідження № 623/17-23 від 14 червня 2017 року, проведеного відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, позивачу нараховано та виплачено індексацію заробітної плати протягом 2004-2012 років на суму 6 685 грн 22 коп., однак, за період 2007-2014 роки та 2004 рік через неточне визначення базового періоду недонараховано індексацію заробітної плати в

сумі 2 422 грн 28 коп. За період 2005-2006 роки документально та нормативно підтверджено зайву виплату індексації заробітної плати.

З огляду на викладене та за встановлених обставин, апеляційний суд обґрунтовано не взяв до уваги наданий позивачем розрахунок про заборгованість відповідача із індексації заробітної плати за період з 2001 року по 2014 рік в розмірі 60 669 грн 03 коп., дійшовши правильного висновку про зменшення визначеного судом першої інстанції розміру індексації заробітної плати та стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість із індексації заробітної плати за період роботи у 2007-2014 роки та 2004 рік в розмірі 2 422 грн 28 коп.

Аргументи касаційної скарги про неповне з'ясування апеляційним судом обставин, які мають значення для правильного вирішення справи щодо нарахування та виплати індексації заробітної плати відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення не впливають, висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 29 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат