Справа № 727/584/16-ц
Провадження № 2/727/22/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі : головуючого судді Волошина С.О.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач в своєму позові посилалася на те, що 03.09.1988 р. вони з ОСОБА_3 уклали шлюб. На час подачі позову до суду шлюб між ними не розірвано, однак вони проживають окремо. Під час шлюбу ними спільно набуто нерухоме майно житлові квартири в місті Чернівці по вул.Гаврилюка, 5/1, вул.Головна 78/2 та вул.Головній, 78/3. Право власності на все це майно зареєстроване за відповідачкою, хоча придбавалося в шлюбі і у відповідності до ст.ст.60, 61 Сімейного кодексу України є їх з відповідачкою спільною сумісною власністю.

Оскільки вони з відповідачкою не можуть дійти згоди щодо вирішення майнових питань, вважає необхідним звернутись з позовом про визнання за ним права власності на ? ідеальну частку в спільному майні подружжя.

Вказує, що правовстановлюючі документи на належні їм з відповідачкою житлові квартири знаходяться у відповідачки. Згідно відповіді Чернівецького МК БТІ надано відповідь, що за наявною в них інформацією рішенням виконавчого комітету від 05.02.2002р. №88/3 квартиру №2 в житловому будинку на вул.Головній, 78 в м.Чернівці, яка належала ОСОБА_3, дозволено переобладнати в салолн-магазин. Після прийняття обєкту в експлуатацію видане відповідне свідоцтво про право власності.

Просив визнати за ним ОСОБА_2, право власності на ? ідеальну частку в житловій квартирі АДРЕСА_1; ? ідеальну частку в приміщенні салону-магазину, розташованому в будинку №78 по вул.Головній в м.Чернівці; ? ідеальну частку в житловій квартирі АДРЕСА_2. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 18.09.2017 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 727/7470/17, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 «Салон Наталі» про визнання правочинів недійсними.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.11.2018 року поновлено провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження.

30.11.2018 року Відповідач спрямувала на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що усі докази того, що майно, яке є предметом позову не належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, є в матеріалах справи. Власниками спірного майна є інші особи, а отже воно не може бути предметом поділу і на нього не може бути визнано право власності на ? ідеальної частини за ОСОБА_4 Цими доказами є інформаційні довідки про реєстрацію права власності, свідоцтва про право власності на спірні обєкти, а також рішення судів, які набрали законної сили, в яких встановлено обставини, які не підлягають доказуванню. Просили відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.12.2018 року клопотання представника позивача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, залишено без задоволення.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, спрямувала на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася спрямувала на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у її відсутність. Позовні вимоги не визнає, просить відмовити в задоволенні позову. Підтримує поданий відзив.

Суд, дослідивши матеріали та письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 з 03.09.1988р. по 14.08.2014р. перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу ними за спільні кошти придбано квартири №2, №3 у будинку 78 по вул.Головній у м.Чернівці. Право власності на квартири зареєстровано за ОСОБА_3

У 2002 році квартиру АДРЕСА_3, 78 у м.Чернівці переобладнано під салон-магазин і 23.10.2002 року виконкомом ЧМР видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на 80/100 частин будинку №78 по вул.Головній у Чернівці, що складаються з нежитлових приміщень салону-магазину площею 78,1кв.м, яке використовується відповідачкою ОСОБА_3 для здійснення підприємницької діяльності.

Рішенням установчих загальних зборів учасників ОСОБА_5 Наталі видано свідоцтво про право власності на зазначене нерухоме майно.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У відповідності до вимог ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

01 серпня 2016 року рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці яке набрало законної сили визнано, що частки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в спільному майні нежитлові приміщення салоні-магазину, загальною площею 78,10кв.м. розташованому у м.Чернівцях по вул.Головній, 78 8/100 частин, є рівними, частки кожного складають по ? (а.с.100-101).

Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 14.08.2018 року, рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 березня 2018 року по справі №727/7470/17 в частині визнання недійсним протоколу №1 установчих загальних зборів учасників ОСОБА_5 «Салон Наталі» від 01 липня 2014 року, яким прийнято рішення про передачу ОСОБА_3 у власність ОСОБА_5 «Салон Наталі» нежитлового приміщення салону магазину, розташованого по вул.Головній, 78 в м.Чернівці та видане на підставі зазначеного протоколу свідоцтво на імя ОСОБА_5 «Салон Наталі» про право власності на нерухоме майно від 04 вересня 2014 року та в частині визнання нежитлового приміщення салону магазин, загальною площею 78,10 кв.м., яке розташоване в м.Чернівці по вул.Головній, 78 8/100 частин, спільним майном подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2, а також ОСОБА_7, розмір часток яких складає: ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ? частки та ОСОБА_7 ? частки, скасувано. В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 «Салон Наталі», третя особа ОСОБА_7 про визнання недійсним рішення (протоколу №1) установчих загальних зборів учасників ОСОБА_5 «Салон Наталі» від 01 липня 2014 року про передачу ОСОБА_3 у власність ОСОБА_5 «Салон Наталі» нежитлового приміщення салону магазину, розташованого по вул.Головній, 78 в м.Чернівці та виданого на його підставі свідоцтва на імя ОСОБА_5 «Салон Наталі» про право власності на нерухоме майно від 04 вересня 2014 року, відмовлено. В позові третьої особи ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання нежитлового приміщення салонумагазин, загальною площею 78,10 кв.м. розташованого по вул.Головній, 78 в м.Чернівці 8/100 частин, спільним майном подружжя ОСОБА_3 і ОСОБА_2, а також ОСОБА_7, розмір часток яких складає: ОСОБА_3 і ОСОБА_2 ? частки та ОСОБА_7 ? частки, відмовлено. Постанова набрала законної сили з дня її прийняття (а.с.88-92).

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначені судові рішення набрали законної сили та у відповідності до вимог ч.4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, мають преюдиціальний характер при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи. Даними рішеннями встановлено, що майно яке є предметом даного позову не належить на праві власності ОСОБА_3, а власниками спірного майна є інші особи, зокрема ОСОБА_7, а отже воно не може бути предметом поділу, і на нього не може бути визнано право власності на ? ідеальної частини за ОСОБА_4

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.

Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач та відповідач, як учасники справи, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 16, 321, 328, 355, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 11, 12, 13, 19, 76, 80, 81, 82, 141, 258-259, 263, 265, 268, 274-279, 354, ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст.352, 354 ЦПК України) до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівців або безпосередньо до апеляційної інстанції протягом 30 - ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ : С.О.Волошин