Справа № 404/8065/18
Номер провадження 6/404/351/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Павелко І.Л.

за участі секретаря - Зайко О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали подання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 вимоги подання підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Судом встановлено, що на виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області знаходиться виконавче провадження № 52261536 про стягнення з ОСОБА_2 компенсації за ДТП на користь Дочірнього підприємства «Екотехніка-М» в сумі 234 122,42 грн.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувана державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ 19.09.2016 року відкрито виконавче провадження.

01.12.2016 року винесено постанову про доручення проведення виконавчих дій Фортечному ВДВС здійснити опис та арешт 1/3 частини квартири АДРЕСА_2. Державним виконавцем Фортечного ВДВС 14.03.2017 року винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3.

03.01.2018 року державним виконавцем направлено запит до ВАДР, з метою отримання інформації про місце реєстрації ОСОБА_2 та встановлено, що боржник на селіку не значиться.

13.09.2018 року державним виконавцем проведено перевірку майнового стану боржника. Згідно відповідей Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби боржник не перебуває у трудових відносинах, пенсію не отримує, відкритих рахунків у банках не має. Зглно витягу АІС МВС України за боржником не зареєстровано право власності на рухоме

майно.

16.04.2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою боржника, двері ніхто не відчинив, залишено виклик.

23.04.2018 року державним виконавцем повторно здійснено вихід за адресою боржника, зі слів сусідів встановлено, що боржник мешкає у м. Києві, про що складено відповідний акт.

12.06.2018 року повторно здійснено вихід за адресою боржника, але двері ніхто не відчинив, залишено виклик. у

Для забезпечення повного та фактичного виконання рішення, та на підставі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», 18.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

10.07.2018 державним виконавцем проведено перевірку майнового стану боржника, агідзо відповідей Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби боржник не перебуває у трудових відносинах, пенсію не отримує, відкритих рахунків у банках не має. Згідно витягу НАІС МВС України за боржником не зареєстровано право власності на рухоме майно.

Державним виконавцем неодноразово здійснювались виходи за адресою боржника, але перевірити майновий стан боржника не надавалось можливим, оскільки за адресою двері ніхто не відчіняв, але вдалось встановити, що боржник дійсно проживає за даною адресою, про що зазначено у акті державного виконавця від 16.11.2018 року.

Станом на 20.11.2018 року боржник жодного разу до відділу не з'явився, на виклик державного виконавця не реагує.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Пунктом 4, 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на той час) передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до частин 2-5 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Частиною 1 статті 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла боржника виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобовязання не надає державному виконавцю право на звернення до суду з вказаним поданням. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Державним виконавцем не надано до суду підтвердження того, що боржник був належним чином повідомлений про вчинення виконавцем певних виконавчих дій з примусового виконання рішення суду щодо звернення стягнення на майно боржника, з зазначенням часу та місяця їх проведення.

Наявні в матеріалах подання складені держаним виконавцем акти від 16.04.2018 року, 23.04.2018 року та 12.06.2018 року не є достатніми доказами того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом.

Враховуючи викладене, додані до подання акти державного виконавця про те, що боржник відмовився відчиняти двері, не можуть бути розцінені як доказ перешкоджання у проведенні виконавчих дій.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла.

Керуючись ст.ст. 265, 439 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк на оскарження обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення, яке буде складено 20.12.2018 року.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня

початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко