Провадження № 2/520/2377/18
20.08.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Огренич І.В.
при секретарі - Бусленко О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ГУНП в Одеській області, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органів досудового розслідування, -
У судове засідання позивачі не зявились, повідомлялись, позивач ОСОБА_3, який також є представником позивачки ОСОБА_1 та позивачка ОСОБА_2, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Відповідач: представник Головного управління Національної Поліції в Одеській області до судового засідання не з'явився, повідомлявся надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі. Крім того, 30 січня 2018 року представник відповідача - ОСОБА_5 надав до суду Відзив на позовну заяву в яких просив у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач: представник Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області у судове засіданні не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в звязку з чим, зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
В заяві вказано місце скоєння злочину, осіб яки вчинили злочин, вказано факт скоєння злочину та надано копії підтверджуючих документів.
Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частиною шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Відповідно до статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.
Однак вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Такі процесуальні рішення, на які посилались позивачі, та розцінені ними як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дії при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.
Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
В той же час, реалізація позивачами свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивачів.
Ухвали Київського районного суду м.Одеси про часткове задоволення скарг ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого свідчать про реалізацію ним передбаченого КПК України права на оскарження дій, бездіяльності, процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України, як це помилково вважають позивачі, акцентуючи свої доводи на власному визначенні змісту частини 6 статті 1176 ЦК України.
Позивачі не надали достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння їм працівниками ГУНП в Одеській області моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні.
Керуючисьст. 56 Конституції України, ст.ст.10,12,13,18,81,247,258,259,273,280-282 ЦПК України, ст.ст.23,1174 ЦК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Огренич І. В.