Справа № 351/1292/18
Номер провадження №2/351/623/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю: секретаря Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивувала тим, що 06.03.2003р. зареєструвала шлюб з відповідачм, від якого у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через аморальний спосіб життя останнього, який залишив сім"ю та перейшов проживати до іншої жінки. Вважає, що шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «Сайнюк», неповнолітнього сина залишити проживати біля неї.

Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задоволити.

Відповідач надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти заявлених позовних вимог, просив справу про розірвання шлюбу слухати у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З свідоцтва про одруження № 088499, вбачається, що сторони одружились 06.03.2003р., про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 2.

У сторін, згідно свідоцтва про народження І-НМ № 013642, 03.06.2005 року народився син ОСОБА_3

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2017 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя": проголошення Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з"ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя".

Суд, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що оскільки сторони після укладення шлюбу міцної сімї не створили, протиріччя між ними набули стійкого характеру, мирової угоди не уклали, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача та відповідача, то шлюб існує формально, а тому позов підставний і підлягає до задоволення.

Крім того, суд вважає, що слід визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 біля матері ОСОБА_1, оскільки дитина фактично проживає разом із нею, а дії відповідача негативно впливають на духовний і фізичний розвиток дитини.

На підставі викладеного та ст.ст. 104, 105, 110, 112, 161 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.03.2003р. виконкомом Джурівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, а/з - 2 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 шлюбне прізвище «Сайнюк».

Після розірвання шлюбу неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір'ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.