Провадження № 2-о/520/512/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2018 року

Київський районний суд м.Одеси у складі

Головуючого судді Луняченка В.О.

При секретарі Нефедової Г.В.,

За участі представника заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОНУ ім.. ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) за участю заінтересованих осіб: Одеського національного університету імені ОСОБА_5 ( ), Пенсійний фонд України ( ) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт того, що Диплом серії РВ №729524, реєстраційний номер №2574/4 від 23.06.1988 року, виданий рішенням Державної екзаменаційної комісії від 18.06.1988 року на імя ОСОБА_6» та свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування 7 від 26.12.2002 року видане Пенсійним фондом України на імя «Калугіна Неля Анатоліївна» належать ОСОБА_4». Підставою звернення до суду з дійсною заявою стало те, що в жовтні 2018 року бухгалтерією Одеського ліцею №9 було виявлено невідповідність паспорту заявника у відношенні до інших документів, а саме паспорту громадянина України та свідоцтва про загальнообовязкове державне соціальне страхування, оскільки в паспорті заявник зазначена як « Калугіна Неля Анатолівна», а у дипломі та у свідоцтві про загальнообовязкове пенсійне страхування остання зазначена як ОСОБА_7», виправити зазначені помилки іншим шляхом ніж встановлення факту належності заявник не в змозі, а встановлення факту необхідно заявнику для підтвердження трудового стажу.

Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги щодо встановлення факту, що має юридичне значення та просять заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОНУ ім. І.І. Мечникова в судовому засіданні не заперечувала щодо встановлення факту належності зазначених документів саме заявнику.

Представник заінтересованої особи Пенсійного фонду України в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 народилася 25.08.1965 року, про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії VІІ-УР №0969851 видане 22.09.1965 року Ленінським РАГС м.Одеси, батьками якої зазначені російською мовою «батько- Герман ОСОБА_8», «мати-Герман ОСОБА_9», у червні 1988 року ОСОБА_10 здобула вищу освіти за спеціальністю «Англійська мова та література» та останній присвоєно кваліфікацію « філолог, викладач», про що свідчить відповідний Диплом серії РВ №729524 виданий 23.06.1988 року ( реєстраційний номер 2574/4) Одеським Державним Університетом ім. І.І. Мечникова на імя ОСОБА_6. 30.09.1989 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та присвоїла прізвище чоловіка «Калугіна Неля Анатолівна», про що свідчить відповідне свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД №280412 видане 30.09.1989 року відділом РАГС Київського райвиконкому м.Одеси. Однак у паспорті громадянина України серії КЕ №406578 виданому 16 вересня 1996 року заявниця зазначена як «Калугіна Неля Анатолівна». Помилка у написанні імені по-батькові заявника також має місце у свідоцтві про загальнообовязкове державне соціальне страхування № виданому на імя ОСОБА_12 26.12.2002 року.

Таким чином, на сьогоднішній день, при призначені пенсії або настанні будь-яких інших факторів чи подій, у разі необхідності предявлення диплому про освіту РВ №729524 виданому 23.06.1988 року Одеським державним університетом ім. І.І. Мечникова на імя ОСОБА_6 та свідоцтва про загальнообовязкове державне соціальне страхування № виданому на імя ОСОБА_12 26.12.2002 року до відповідних органів, підприємств та установ, виникають перешкоди та труднощі у визнанні того, що цей диплом та свідоцтво дійсно належить саме ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по- батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного СудуУ країни «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31березня 1995року передбачено,що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів,якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Усунення вказаної помилки є неможливим в позасудовому порядку.

Таким чином, всі пояснення заявника, викладені у її заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому її вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_4 ( ІПН НОМЕР_1) за участю заінтересованих осіб: Одеського національного університету імені ОСОБА_5 ( ), Пенсійний фонд України ( ) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що Диплом серії РВ №729524, реєстраційний номер №2574/4 від 23.06.1988 року, виданий рішенням Державної екзаменаційної комісії від 18.06.1988 року на імя «Герман Неллі Анатоліївни» та свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування 7 від 26.12.2002 року видане Пенсійним фондом України на імя «Калугіна Неля Анатоліївна» належать ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.