У х в а л а

Іменем України

30 серпня 2018 року

м. Київ

справа №545/2959/16-ц

провадження № 61-30492ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А.О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області), у якій просила визнати неправомірним рішення та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 54301636 від 19 грудня 2017 року з примусового виконання виконавчого листа № 545/2959/16-ц від 11 липня 2017 року, виданого Полтавським районним судом Полтавської області про поновлення ОСОБА_3 на посаді лікаря - терапевта обласної МСЕК Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 15 липня 2016 року, де боржником є Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи;

зобов'язати головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Проніну Л. М. або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби в особі начальника виконати вимоги статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити заходи, передбачені законом для забезпечення виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 січня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року, скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Проніної Л.М., задоволено. Визнано неправомірним рішення та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №54301636 від 19 грудня 2017 року головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Проніної Л.М. з примусового виконання виконавчого листа № 545/2959/16-ц від 11 липня 2017 року. Зобов'язано головного державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області Проніну Л.М. або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби в особі начальника виконати вимоги статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» та вжити заходи, передбачені законом для забезпечення виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року у справі № 545/2959/16-ц в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді лікаря - терапевта обласної МСЕК Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 15 липня 2016 року.

17 квітня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області направив з пропуском строку касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Постанову Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року розглянуто у відкритому судовому засіданні.

У касаційній скарзі міститься прохання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження у зв'язку із поважністю причини такого пропуску, обгрунтоване тим, що повний текст постанови Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року отримано лише 19 березня 2018 року, що підтверджується копією супровідного листа про направлення копії оскарженого рішення суду апеляційної інстанції, а також журналом загальної вхідної кореспонденції.

Згідно із частиною третьою статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року пропущено із поважних причин, такий підлягає поновленню.

У касаційній скарзі Шевченківський ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області просить скасувати постанову Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року, посилаючись на те, що державний виконавець діяв на підставі Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач фактично була допущена до роботи, що відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» у сукупності з виданням наказу про її поновленні на роботі, внесенням запису до її трудової книжки свідчить про виконання рішення суду.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року визнано незаконним і скасовано наказ Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи № 122-К від 15 липня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_3 з посади лікаря-терапевта спеціалізованої психіатричної МСЕК». Поновлено ОСОБА_3 на посаді лікаря-терапевта обласної МСЕК Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи з 15 липня 2016 року. Стягнуто з Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 15 липня 2016 року по час розгляду справи в суді 11 липня 2017 року з розрахунку середньоденної заробітної плати, що становить 243 грн 68 коп., а всього в сумі 60 676 грн 32 коп. Стягнуто з Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи на користь ОСОБА_3 25 000 грн відшкодування моральної шкоди. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

На виконання вказаного рішення Полтавським районним судом Полтавської області 11 липня 2017 року видано виконавчий лист з примусового негайного виконання в частині поновлення на роботі ОСОБА_3

17 липня 2017 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження.

Під час виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року в частині поновлення на роботі до відділу Шевченківського ДВС Полтавським обласним центром МСЕ надано копію наказу № 52-к від 18 грудня 2017 року про поновлення ОСОБА_3 на посаді лікаря терапевта обласної медико-соціальної комісії Полтавського обласного центру МСЕ на виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року.

На підставі вказаного наказу 19 грудня 2017 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 545/2959/16-ц, копію якої ОСОБА_3 отримала 26 грудня 2017 року.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.

Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що державним виконавцем при прийнятті постанови про закриття виконавчого провадження № 54301636 не перевірено дійсного виконання рішення суду боржником. Встановивши, що запис у наказі № 52-к від 18 грудня 2017 року Полтавського обласного центру МСЕ «Про поновлення ОСОБА_3 посаді лікаря терапевта обласної медико-соціальної комісії Полтавського обласного центру МСЕ на виконання рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 11 липня 2017 року у справі № 545/2959/16-ц», не відповідає резолютивній частині рішення, а саме: не зазначена дата, з якої працівника поновлено на роботі, відсутній особистий підпис стягувача про ознайомлення з вище зазначеним наказом, суд правомірно послався на відсутність доказів допущення працівника до роботи на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (Hornsby v. Greece, від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07 червня 2005 року у справі &q?нн;Фуклев проти України&q? у;, заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі &q? ;Comingersoll S. A.&q?ня; проти Португалії&qung;, заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV).

За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують викладені у оскаженому судовому рішенні висновки.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що касаційна скарга є необґрунтованою та рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги на дії державного виконавця не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, суд на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Клопотання Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року задовольнити.

Поновити Шевченківському відділу Державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик