Житомирський апеляційний суд
Справа №290/681/17 Головуючий у 1-й інст. Бабич С. В.
Категорія 5 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Шевчук А.М. , Павицької Т.М.

розглянувши цивільну справу № 290/681/17 за позовом ОСОБА_1 до Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, ОСОБА_2 про визнання частково недійсним рішення виконавчого комітету Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області про погодження оформлення права власності, визнання права спільної сумісної власності подружжя на будівлю складу, його поділ та визнання права власності на ? частину земельної ділянки

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Романівського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Бабича С.В. у смт. Романів,

в с т а н о в и в:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області та ОСОБА_2, в обгрунтування якого зазначав, що в період з 18 листопада 1995 року по 1 жовтня 2015 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 За час перебування у шлюбі на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка була приватизована ОСОБА_2 в 2010 році, ними було збудовано склад-піднавіс для сіна площею 330 кв. м., право власності на який остання оформила уже після розірвання шлюбу.

Посилаючись на те, що вищевказана будівля складу була збудована за спільні кошти сім'ї, позивач просив визнати її об'єктом права спільної сумісної власності його із ОСОБА_2 подружжя та здійснити її поділ в рівних частинах, одночасно визнавши недійсним рішення виконавчого комітету Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області № 5 від 29 серпня 2016 року в частині погодження оформлення ОСОБА_2 права власності на це нерухоме майно.

Окрім цього, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1, обґрунтувавши вказану вимогу тим, що на даній ділянці знаходиться будівля складу, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10000,00 грн. понесених судових витрат на правничу допомогу.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить його в частині розподілу судових витрат змінити, стягнувши з нього 2000,00 грн. понесених відповідачем витрат на правничу допомогу. Апеляційну скаргу мотивує тим, що визначений розмір судових витрат є необґрунтованим та завищеним.

Розгляд справи проводиться за правилами, встановленими для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими Главою 1 Розділу V ЦПК України (без повідомлення учасників справи).

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 лютого 2018 року між адвокатом Масловським Ігорем Анатолійовичем та ОСОБА_2 був укладений договір про надання правничої допомоги та додаткові угоди № 1 та № 2 до нього. Відповідно до договору Масловський І.А. зобов'язався представляти інтереси ОСОБА_2 у вказаній справі.

За результатами виконання зобов'язань за договором про надання правничої допомоги, 06.02.2018, 16.03.2018, 29.05.2018, 30.10.2018 року сторонами були підписані акти, в яких зазначений перелік виконаних адвокатом робіт.

Відповідно до вказаних актів вартість наданих адвокатом Масловським І.А. послуг за період з 06 лютого 2018 року по 30 жовтня 2018 року становить 39000,00 грн., сплата яких ОСОБА_2 підтверджена розрахунковими квитанціями № 394127, № 394130, № 394132, № 394151.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції позивач не подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, та не довів того, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Не дивлячись на це, суд першої інстанції вирішуючи питання розподілу судових витрат, врахувавши складність справи та виконані адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнув з позивача на користь відповідача 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного перегляду.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Романівського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.12.2018.

Головуючий Судді