Постанова

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2-5919/08

провадження № 61-34900св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,

відповідачі: Садове товариство «Шляховик» міста Одеси, державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі Одеської регіональної філії, Одеської міської ради

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Дрішлюка А. І., Гірняка Л. А., Заїкіна А. П.,

ВСТАНОВИВ:

22 вересня 2008 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 звернулися до суду з позовом до Садового товариства «Шляховик» міста Одеси (далі - Садове товариство «Шляховик»), державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі Одеської регіональної філії, Одеської міської ради про визнання права власності.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2008 року вимоги ОСОБА_1 та ін. було задоволено.

12 серпня 2016 року прокурор Одеської області звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 07 липня 2017 року заяву прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2008 року залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 07 липня 2017 року, заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради подав до апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення районного суду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 вересня 2017 року провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради на заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2008 року закрито.

У жовтні 2017 року заступник прокурора Одеської області Т. Горностаєва подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 вересня 2017 року, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційним судом порушено норми процесуального права, зокрема не враховано, що право на апеляційне оскарження заочного рішення районного суду у прокурора виникло 07 липня 2017 року, оскільки для перегляду заочного рішення ЦПК України передбачено відповідну процедуру. Крім того, зазначає, що процесуальним законом не передбачено постановлення ухвали про закриття провадження у справі без скасування судового рішення.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

03 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Закриваючи провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі відповідача у справі - Одеської міської ради на заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2008 року, апеляційний суд виходив із того, що прокурор пропустив річний строк подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції. Проте, з такими висновком погодитись не можливо.

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженого рішення) незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади чи органу місцевого самоврядування подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Оскільки річний строк, передбачений частиною третьою статті 297 ЦПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскарженої ухвали) для прокурора є присічним, він поновленню не підлягає.

Встановлено, що Одеська міська рада, в інтересах якої прокурор подав апеляційну скаргу є відповідачем у справі. Суд першої інстанції ухвалив у справі заочне рішення 21 жовтня 2008 року.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Отже, відповідно до частини четвертої статті 231 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) строк на подачу апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції в цьому випадку відраховується з наступного дня після проголошення ухвали суду про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Той факт, що на момент подачі прокурором заяви про перегляд заочного рішення пропущено річний строк для оскарження рішення першої інстанції в даному випадку не має правового значення.

При розгляді цієї заяви судом першої інстанції не застосовані, передбачені статтею 72 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи), наслідки пропущення прокурором процесуальних строків. Заява прокурора розглянута по суті та залишена без задоволення, що на підставі частини четвертої статті 231 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) дає право прокурору подати апеляційну скаргу на заочне рішення Київського районного суду міста Одеси, ухвалене 21 жовтня 2008 року.

Отже, аргументи прокурора про те, що право на апеляційне оскарження заочного рішення районного суду у прокурора виникло з дати постановлення ухвали районного суду про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, тобто з 07 липня 2017 року є обґрунтованими.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права та скасуванням у зв'язку з цим оскаржуваної судової ухвали апеляційного суду з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради на заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 21 жовтня 2008 року.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 вересня 2017 року скасувати, справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_17, ОСОБА_4, ОСОБА_18, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_19, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_20 до Садового товариства «Шляховик» міста Одеси, державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» в особі Одеської регіональної філії, Одеської міської ради про визнання права власності передати до апеляційного суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило