Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1705/18
Провадження № 2/209/1026/18
"05" вересня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лобарчук О.О.,
при секретарі Золотих Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу № 209/1705/18 (провадження № 209/1026/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника житла ,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житлом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_2 - це її батько. 01.09.1984 року її мати - ОСОБА_3 та батько - ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. 28.01.1985 року у подружжя ОСОБА_2 народилась донька ОСОБА_1. В 1988 році їхній сімї було надано житло у вигляді квартири за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_2, в яке вони втрьох вселилися. Квартира, що знаходиться за адресою: м.Дніпродзержинськ (Кам'янське), АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1. 23.10.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір дарування частини квартири, посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу. Згідно договору дарування ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 1/3 частину квартири загальною площею 51,5 м кв., жилою площею 26,7 м кв., що знаходиться в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області бульвар Будівельників, будинок номер 12, квартира номер 58. З 2002 року подружжя ОСОБА_1 припинили сумісне проживання та подружні стосунки. ОСОБА_2 залишив місце сумісного проживання за адресою: м. Дніпродзер жинськ (Кам.янське), АДРЕСА_2, забрав всі свої речі. Не проживаючи в квартирі на протязі 16 років відповідач не намагався повернутися проживати в їхню власність, не піклувався про стан житла. Їй відомо, що ОСОБА_3 звернулась в Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. На теперішній час співвласниками квартири є вона, ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_3 Відповідачу ні вона, ні ОСОБА_3 не перешкоджали у користуванні житлом у їхній власності у вигляді за адресою м.Дніпродзержинськ (Кам.янське), АДРЕСА_2. На протязі всього часу реєстрації відповідача за адресою їхньої власності вона та ОСОБА_3 вимушені сплачувати комунальні послуги за всіх зареєстрованих в будинку осіб , в т.ч. і за ОСОБА_2, що є для них суттєвим матеріальним тягарем. На теперішній час вони з матірю бажають оформити субсидію на сплату комунальних послуг, але наявність реєстрації особи, яка не проживає тривалий час в квартирі заважає їй це зробити.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення .(а.с.33).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення. (а.с.31, 32).Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подав.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позов пітримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. (а.с.29).
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
05 вересня 2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 26.12.1997 року № 9732, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової власності ОСОБА_2 та членам його сім'ї: ОСОБА_3, ОСОБА_1. (а.с.12).
Згідно копії договору дарування частини квартири від 23.10.2004 року ОСОБА_2 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар 1/3 частину квартири загальною площею 51,5 кв.м., жилою площею 26,7 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_4.(а.с.13)
Відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» № 15582089 від 14.08.2007 року за ОСОБА_1, було зареєстроване право власності на 1/3 частину зазначеної квартири.(а.с.14)
Факт непроживання відповідача з 2002 року і по теперішній час в квартирі за адресою: АДРЕСА_5, підтверджується актом про непроживання КП КМР «УКОЖФ» від 16.05.2018 року. (а.с.18).
Відповідно довідки КП КМР «УКОЖФ» від 29.05.2018 року № 1075/4 ОСОБА_2 не звертався з заявами про перешкоджання у проживанні в квартирі за адресою: Кам'янське, АДРЕСА_2. (а.с.19)
Згідно бази даних ІІПС Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 із заявами та повідомленнями до Дніпровського ВП з приводу перешкод у користуванні житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1, не звертався. (а.с.20).
Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу
Згідно зі ст. 64 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма права і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення.
Згідно ст. 65 ЖК України особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.
Згідно зі ст. 163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 15 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сімї не звільняє їх від виконання обовязків за договором найму жилого приміщення.
Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.
Відповідно до ст.150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд.
Враховуючи те, що відповідач, як член сім'ї власника житла, не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, а саме з 2002 року згідно даних акту від 16.05.2018 року (а.с.18), суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 9, 64, 65, 71, 72, 150, 163 ЖК України, ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 136, 141, 259, 263, 265, 280, 281 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про втрату права користування житлом колишнього члена сім'ї власника житла задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
Судові витрати залишити за рахунок позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до п.15.5 Розділу Х111 Перехідні положення ЦПК україни , апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Повний текст рішення складений 05.09.2018 року.
Суддя Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська О.О. Лобарчук