Справа № 324/1106/18
Провадження № 2/324/621/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря судового засідання Басараб А.О.,

розглянувши в підготовчому засіданні в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області про тлумачення заповіту,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_2, яка померла 03 квітня 2014 року, є його матірю. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

За життя матір позивача склала заповіт від 14 липня 2006 року, посвідчений секретарем Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_3, відповідно до якого заповідала йому, позивачу, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області.

В строк до шести місяців після відкриття спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

На час смерті матері позивач проживав разом із нею. В той же строк, його батько, ОСОБА_4 звернувся у сільську раду із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Під час оформлення спадщини зясувалося, що у заповіті матері, складеного на імя позивача, замість земельної ділянки заповідається правовстановлюючий документ на це майно, тобто Державний акт, у звязку з чим постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 22 червня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Стає очевидним, що воля заповідача полягала у заповіданні йому саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а не державного акту.

Враховуючи , що мати померла, внести зміни у заповіт не є можливим.

Батько позивача відмовився від прийняття спадщини, менший брат позивача ОСОБА_5 взагалі не прийняв спадщину, тому спадкоємців, які б прийняли спадщину та з якими б можливо було здійснити тлумачення заповіту, не має.

Крім того, земельна ділянка матірю заповідалась лише йому, позивачу.

На даний час позивач не може прийняти спадок, тому змушений звернутися до суду з позовною заявою про тлумачення заповіту. У звязку із цим позивач просить винести рішення, яким витлумачити заповіт, складений 14 липня 2006 року ОСОБА_2, та посвідчений секретарем виконавчого комітету Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №442 в тім, що ОСОБА_2, яка померла 03 квітня 2014 року, заповідала на випадок своєї смерті ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,59 га, розташовану на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області.

Учасники справи належним чином повідомлені про місце, дату і час підготовчого засідання (а.с.25-26).

Позивач ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не зявився, до суду направив заяву про слухання справи без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі, просить постановити судове рішення у підготовчому засіданні без засобів фіксації судового процесу (а.с.28).

Секретар Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області своєю заявою до суду повідомив, що слухання справи, розгляд якої призначений на 30 серпня 2018 року у справі про тлумачення заповіту, сільська рада просить розглянути без участі її представника. Рішення суду просить прийняти відповідно до вимог чинного законодавства, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Не заперечують проти винесення у підготовчому засіданні рішення відповідно до вимог ст.200 ч.3 ЦПК України (а.с.27).

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням рішення в підготовчому засіданні відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 03 квітня 2014 померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС №290311, виданого виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 22 квітня 2014 року (а.с.11).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається в тому числі із земельної ділянки площею 5,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, яка належала спадкодавцеві на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №014988, на підставі рішення Пологівської сільської ради Запорізької області від 12 березня 2001 року №25 (а.с.13).

Спадкодавцем ОСОБА_2 14 липня 2006 року було складено заповіт, посвідчений ОСОБА_3, секретарем виконавчого комітету Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за №442, згідно якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП №014988 (земельна ділянка площею 5.59) га, розташована на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, заповідаю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1» (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З копії довідки виконавчого комітету Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 20 червня 2018 №679 вбачається, що відповідно до записів в погосподарських книгах виконкому Пологівської сільської ради за №0030-1 на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована і проживала ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкоємці за заповітом: син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, с.І.Франка, вул.Миру,26. Спадкоємець згідно ст.1241 ЦК України: чоловік ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6, який зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, с.І.Франка, вул.Миру,26 (а.с.15).

З копії заяви ОСОБА_4 від 30 вересня 2014 року №162, посвідченої секретарем Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області ОСОБА_6, судом встановлено, що ОСОБА_4 від отримання спадщини за законом та від обовязкової частки спадщини відмовився (а.с.16).

Позивач ОСОБА_1 22 червня 2018 року звернувся до державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлої 03 квітня 2014 року ОСОБА_2, нотаріусом була заведена спадкова справа №305/2014.

Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 від 22 червня 2018 року №430/02-31 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,59 га, що розташована на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, яка належала померлій 03 квітня 2014 року ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЗП №014988, з огляду на те, що згідно заповіту неможливо ідентифікувати спадкове майно, що заповідається спадкоємцеві.

Відповідно до ч.1 ст.126 ЗК України, в редакції закону на час видачі спадкодавцю ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Таким чином, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №014988, виданого на підставі рішення Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 12 березня 2001 року №25, спадкодавець ОСОБА_2 за життя була власником земельної ділянки площею 5,59 га, розташованої на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до ст.213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_2, виходячи зі змісту заповіту, складеного 14 липня 2006 року, посвідченого ОСОБА_3, секретарем виконавчого комітету Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області та зареєстрованого в реєстрі за №442, заповідаючи ОСОБА_1 державний акт на земельну ділянку, яка знаходиться на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, фактично реалізувала свою волю на передачу у спадок спадкоємцю ОСОБА_1 земельної ділянки площею 5,59 га, розташованої на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області. Право володіння спадкодавцем ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки підтверджується державним актом на земельну ділянку серії ЗП №014988, виданого на підставі рішення Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 12 березня 2001 року №25, оскільки вказаний державний акт є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_2 саме на цю земельну ділянку, і до дня смерті вказаний заповіт спадкодавець ОСОБА_2 не змінила і не скасувала.

У звязку з зазначеним суд приходить до висновку, що предявлений позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213, 1218, 1233, 1256 ЦК України, ст.ст.11, 12, 13, 81, 197, 198, 200, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Розтлумачити заповіт, складений 14 липня 2006 року ОСОБА_2, яка померла 03 квітня 2014 року, посвідчений ОСОБА_3, секретарем виконавчого комітету Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області та зареєстрований в реєстрі за №442, як виявлення волі ОСОБА_2 заповісти ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5,59 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №014988, виданого на підставі рішення Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 12 березня 2001 року №25.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Пологівський районний суд Запорізької області до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кацаренко І.О.