ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року

м. Київ

Справа № 388/1103/16-ц

Провадження № 14-419цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача СитнікО. М.,

суддів: Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

учасники справи:

позивач - заступник керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області), ОСОБА_3,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фермерське господарство «Агротоп» (далі - ФГ «Агротоп»),

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2017 року у складі судді Баранського Д. М. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2017 року у складі колегії суддів Карпенка О. Л., Дьомич Л. М., Мурашка С. І.

у цивільній справі за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ФГ «Агротоп», про визнання недійсними наказів та договорів оренди земельних ділянок, повернення земельних ділянок у володіння держави,

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року заступник керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що за заявами ОСОБА_3 та доданими до них матеріалами, які не відповідали вимогам законодавства, ГУ Держземагентства у Кіровоградській області видало накази від 20 травня 2014 року № 11-152/14-14-СГ, № 11-153/14-14-СГ, № 11-154/14-14-СГ, № 11-155/14-14-СГ, № 11-156/14-14-СГ про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що знаходяться на території Варварівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (далі - Варварівська сільрада). Наказами ГУ Держземагентства у Кіровоградській області від 03 липня 2014 року № 11-587/14-14-СГ, № 11-588/14-14-СГ, № 11-589/14-14-СГ, № 11-590/14-14-СГ, № 11-591/14-14-СГ ОСОБА_3 затверджено документацію із землеустрою та передано в оренду строком на 15 років земельні ділянки площею відповідно 42,8043 га, 155,4318 га, 153,1440 га, 42,7936 га, 141,0370 га ріллі.

Вважав, що зазначені накази прийнято з порушенням вимог статей 116, 118, 121, 123, 134 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статей 7, 12 Закону України від 19 червня 2003 року № 973-IV«Про фермерське господарство» (далі - Закон № 973-IV). На підставі цих наказів між ГУ Держземагентства у Кіровоградській області та ОСОБА_3 укладено п'ять договорів оренди земельних ділянок від 08 липня 2014 року. Права оренди зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 14 липня 2014 року ОСОБА_3 заснував ФГ «Агротоп». Крім того, ОСОБА_3 є засновником інших сільгосппідприємств, для господарської діяльності яких у користування вже надавались земельні ділянки за рахунок земель державної власності. Фактично відповідач отримав земельні ділянки для підприємницької діяльності раніше створених підприємств. Крім того, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду всупереч статті 26 Закону України від 22 травня 2003 року № 858-IV «Про землеустрій», статтям 9, 35 Закону України від 17 червня 2004 року № 1808-IV «Про державну експертизу землевпорядної документації» не отримали позитивного висновку державної експертизи, оскільки не повністю відповідали вимогам законодавства.

Позивач просив визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагентства у Кіровоградській області від 20 травня 2014 року № 11-152/14-14-СГ - № 11-156/14-14-СГ про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на території Варварівської сільради; визнати незаконним та скасувати накази ГУ Держземагентства у Кіровоградській області від 03 липня 2014 року № 11-587/14-14-СГ - № 11-591/14-14-СГ про затвердження ОСОБА_3 документації із землеустрою та передачу в оренду земельних ділянок різної площі, які знаходяться на території Варварівської сільради; визнати недійсними п'ять договорів оренди земельних ділянок, укладених 08 липня 2014 року між ГУ Держземагентства у Кіровоградській області та ОСОБА_3; зобов'язати ОСОБА_3 повернути ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2017 року позов заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області задоволено.

Визнано незаконними та скасовано накази ГУ Держземагентства у Кіровоградській області від 20 травня 2014 року № 11-152/14-14-СГ, 11-153/14-14-СГ, 11-154/14-14-СГ, 11-155/14-14-СГ, 11-156/14-14-СГ про надання ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства на території Варварівської сільради.

Визнано незаконними та скасовано накази ГУ Держземагентства у Кіровоградській області від 03 липня 2014 року № 11-587/14-14-СГ про затвердження ОСОБА_3 документації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки площею 42,8043 га; № 11-588/14-14-СГ - земельної ділянки площею 155,4318 га; № 11-589/14-14-СГ - земельної ділянки площею 153,1440 га; № 11-590/14-14-СГ - земельної ділянки площею 42,7936 га; № 11-591/14-14-СГ - земельної ділянки площею 141,0370 га, що знаходяться на території Варварівської сільради.

Визнано недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені 08 липня 2014 року між ГУ Держземагентства у Кіровоградській області та ОСОБА_3, зареєстровані 09 липня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номери записів про інше речове право 6281506, 6281381, 6281669, 6281862, 6282848.

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області земельні ділянки: кадастровий номер НОМЕР_1, площею 42,8043 га, нормативна грошова оцінка - 1 250 646,11 грн; кадастровий номер НОМЕР_2, площею 155,4318 га, нормативна грошова оцінка - 4 462 830,03 грн; кадастровий номер НОМЕР_3, площею 153,1440 га, нормативна грошова оцінка - 5 133 681,90 грн; кадастровий номер НОМЕР_4, площею 42,7936 га, нормативна грошова оцінка - 1 210 601,86 грн; кадастровий номер НОМЕР_5, площею 141,0370 га, нормативна грошова оцінка - 4 275 807,66 грн, шляхом укладення актів приймання-передачі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що громадянин своє право на отримання земельної ділянки державної власності може використати один раз, додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство може отримати на конкурентних засадах через участь у торгах. Оскільки ОСОБА_3 є засновником чотирьох підприємств, можливість обробляти земельні ділянки має лише Фермерське господарство «Паросток» (далі - ФГ «Паросток»), інші фермерські господарства, зокрема ФГ «Агротоп», створені з метою отримання земельних ділянок на позаконкурсній основі, у необґрунтованих розмірах. Надання ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства ще п'ятьох окремих земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Варварівської сільради, суперечить нормам земельного законодавства.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2017 року залишено без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що рішення ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та укладені між ним і ОСОБА_3 договори оренди суперечать закону. Враховуючи суб'єктний склад учасників процесу і те, що одним з відповідачів є фізична особа, яка не має статусу суб'єкта господарських відносин, і в ході розгляду справи склад учасників не змінювався, а також з огляду на характер спірних правовідносин і те, що спір стосується правомірності надання громадянину земель державної власності в оренду для створення фермерського господарства, апеляційний суд вважав, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, що розгляд цієї справи належить суду цивільної юрисдикції.

У касаційній скарзі, поданій 02 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати судові рішення та закрити провадження у справі.

Доводи, наведені у касаційній скарзі

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що суди не врахували того факту, що, отримавши право оренди земельних ділянок, ОСОБА_3 створив ФГ «Агротоп», а його дії були спрямовані на досягнення кінцевої мети - виробництво товарної сільськогосподарської продукції та її реалізації, тобто здійснення підприємницької діяльності. ФГ «Агротоп» використовує орендовані землі та користується правами і виконує обов'язки орендаря.

Оскільки фермерське господарство є юридичною особою, спори з питань надання чи продажу земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства відповідно до статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підвідомчі господарським судам, а не судам загальної юрисдикції, до яких належить суд, який ухвалив рішення у справі. Таким чином, справа розглянута неповноважним судом, що порушує права сторін на справедливий суд, встановлений законом.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) викладено в новій редакції.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України в редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У квітні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 серпня 2018 року справу призначено до судового розгляду, а ухвалою від 29 серпня 2018 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на частину шосту статті 403 ЦПК України, яка передбачає, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду в усіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 20 вересня 2018 року прийняла цю справу для продовження розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позиція Великої Палати Верховного Суду

Велика Палата Верховного Суду, заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в касаційній скарзі доводи та матеріали справи, вважає, що касаційна скарга має бути задоволена.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У статті 124 Конституції України закріплено, щоправосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Суди встановили, що 20 травня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держземагентства у Кіровоградській області із п'ятьма заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду строком на 15 років для ведення фермерського господарства земельних ділянок площею 153,5489 га, 42,8043 га, 155,4318 га, 141,037 га, 42,7936 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Варварівської сільради.

Наказами ГУ Держземагентства у Кіровоградській області від 20 травня 2014 року № 11-152/14-14-СГ, № 11-153/14-14-СГ, № 11-154/14-14-СГ, № 11-155/14-14-СГ, № 11-156/14-14-СГ ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду строком на 15 років, що знаходяться на території Варварівської сільради, орієнтованими площами відповідно 153,5489 га, 42,8043 га, 155,4318 га, 141,037 га, 42,7936 га.

01 липня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ГУ Держземагентства у Кіровоградській області із п'ятьма заявами про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства в оренду строком на 15 років із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території Варварівської сільради, площами 153,5489 га, 42,8043 га, 155,4318 га, 141,037 га, 42,7936.

Наказами ГУ Держземагентства у Кіровоградській області від 03 липня 2014 року № 11-587/14-14-СГ, № 11-588/14-14-СГ, № 11-589/14-14-СГ, № 11-590/14-14-СГ, № 11-591/14-14-СГ затверджено проекти землеустрою щодо відведення ОСОБА_3 в оренду для ведення фермерського господарства земельних ділянок на території Варварівської сільради (за межами населеного пункту). Надано в оренду строком на 15 років земельні ділянки площею 153,1440 га (кадастровий номер НОМЕР_3), 42,8043 га (кадастровий номер НОМЕР_1), 155,4318 га (кадастровий номер НОМЕР_2), 141,037 га (кадастровий номер НОМЕР_5), 42,7936 га (кадастровий номер НОМЕР_4). Встановлено річну орендну плату за користування земельними ділянками у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки землі.

08 липня 2014 року між ГУ Держземагентства у Кіровоградській області та ОСОБА_3 укладено на строком на 15 років договори: оренди земельної ділянки площею 42,8043 га (кадастровий номер НОМЕР_1), зареєстрований 09 липня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право - 6281506; оренди земельної ділянки площею 155,4318 га (кадастровий номер НОМЕР_2), зареєстрований 09 липня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право - 6281381; оренди земельної ділянки площею 141,037 га (кадастровий номер НОМЕР_5), зареєстрований 09 липня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право - 6281669; оренди земельної ділянки площею 42,7936 га (кадастровий номер НОМЕР_4), зареєстрований 09 липня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право - 6281862; оренди земельної ділянки площею 153,1440 га (кадастровий номер НОМЕР_3), зареєстрований 09 липня 2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право - 6282848.

ОСОБА_3 є засновником ФГ «Агротоп», зареєстрованого 14 липня 2014 року як юридична особа, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (т. 1, а. с. 71?73).

Позов подано до суду 12 вересня 2016 року (т. 1, а. с. 2).

При визначенні предметної та/або суб'єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій), установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічна норма закріплена у частині першій статті 19 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року.

Статтею 1 ГПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, установлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів (стаття 12 ГПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій).

Статтею 20 ГПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) визначено особливості предметної та суб'єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв'язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Особливості участі прокурора в розгляді справ визначено статтею 45 ЦПК України, статтею 29 ГПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій(статтею 56 ЦПК України та статтею 53 ГПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року відповідно), за змістом положень яких у разі прийняття судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

У справі, яка розглядається, заступник керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області звернувся до суду в інтересах держави з цивільним позовом до фізичної особи про визнання недійсними наказів та договорів оренди землі, повернення земельних ділянок у володіння держави.

Відповідно до положень Закону № 973-IV фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян та підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець.

У справі, яка розглядається, фермерське господарство як юридична особа зареєстроване в установленому законом порядку (14 липня 2014 року) після отримання відповідачем прав на земельну ділянку, виділену для ведення фермерського господарства (03 липня 2014 року), а тому спір підвідомчий господарському суду, оскільки користувачем та володільцем земельних ділянок є ФГ «Агротоп».

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 973-IV (тут і далі - у редакції, чинній на час надання відповідачеві земельних ділянок, укладення оспорюваних договорів та реєстрації фермерського господарства) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

У статті 2 Закону № 973-IV закріплено, що відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, ЗК України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Спеціальним нормативно-правовим актом у таких правовідносинах є Закон № 973-IV.

За частиною першою статті 5, частиною першою статті 7 Закону № 973-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 Закону № 973-IV).

Тобто можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону № 973-IV вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону № 973-IV можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство має бути зареєстроване в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерське господарство є юридичною особою, земельні спори, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, з фермерським господарством, підвідомчі господарським судам.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 березня 2018 року у справі 348/992/16-ц та від 20 червня 2018 року у справі № 317/2520/15-ц.

Суди встановили, що наказами ГУ Держземагентства у Кіровоградській області передано в оренду земельні ділянки, на підставі яких між ним і ОСОБА_3 укладено договори оренди цих земельних ділянок з метою ведення фермерського господарства на підставі Закону № 973-IV. Після державної реєстрації договорів відповідачем засновано фермерське господарство, яке зареєстроване як юридична особа. Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря і обов'язки землекористувача перейшли до фермерського господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах є юридичні особи.

Разом з тим позов заявлено до фізичної особи - ОСОБА_3, а фермерське господарство залучено до участі у справі третьою особою.

Суди першої й апеляційної інстанції розглянули справу у порядку цивільного судочинства помилково, неправильно визначили юрисдикційність спору, оскільки спір виник між двома юридичними особами, тому він підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

У частинах першій і другій статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 і 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19?22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2017 року та ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2017 року підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

За правилами частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за результатами розгляду касаційної скарги Велика Палата Верховного Суду закрила провадження у справі, то немає підстав для зміни розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 259, 268, 402, 409, 414-419 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом заступника керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фермерське господарство «Агротоп», про визнання недійсними наказів та договорів оренди землі, повернення земельних ділянок у володіння держави - закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. М. Ситнік

Судді: Н. О. Антонюк Л. М. Лобойко

С. В. Бакуліна Н. П. Лященко

В. В. Британчук О. Б. Прокопенко

Д. А. Гудима Л. І. Рогач

О. С. Золотніков І. В. Саприкіна

О. Р. Кібенко В. Ю. Уркевич

В. С. Князєв О. Г. Яновська