АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/6709/2018 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ухиляється від утримання дитини, не надає матеріальної допомоги, згоди на добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, в зв'язку з чим просила задовольнити позов та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, в розмірі 5 000 грн. щомісячно до його повноліття з подальшою індексацією відповідно до Закону.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі - 2500 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 жовтня 2017 року з урахуванням здійснених добровільно виплат з 25.10.2017 року.

Вирішено питання судових витрат.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діюча в інтересах позивачки ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів на утримання сина в сумі 2500 грн. змінити та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5000 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивачки підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

За змістом п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, позивачка вказувала, що відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини, яка потребує постійних витрат, необхідних для забезпечення нормального рівня життя та інших потреб пов'язаних з фізичним, розумовим, духовним, моральним та соціальним розвитком дитини. При цьому, дитина відвідує курс комплексної програми розвитку та навчання дітей від 3-х до 6-ти років, оплата за курс складає 2 900 грн.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.10.2009 року. Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. (ч.1 ст.155 СК України).

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом також встановлено, що син сторін проживає з матір»ю, знаходиться на її утриманні.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач на даний час не офіційно не працює, має мінливий, нерегулярний дохід, проте є працездатним і може сплачувати аліменти на утримання сина.

Також судом встановлено, що відповідач з жовтня 2017 року надає певну матеріальну допомогу на утримання дитини, що підтверджується відповідними квитанціями.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд першої інстанції виходив з вимог, закріплених ст.182 СК України.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в пункті 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України &quio;Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів&q?ра; від 15.05.2006 року, згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Судом встановлено, що відповідач аліментних зобов'язань перед іншими особами не має.

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції були враховані потреби дитини, матеріальний стан та можливості платника аліментів, який офіційно не працює, має тимчасові заробітки, дійсну участь батька в утриманні сина, у зв'язку з чим суд прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання сина в розмірі 2500 грн.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права і не може бути скасованим з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Посилання позивачки в апеляційній скарзі на те, що визначений судом розмір аліментів в сумі 2500 грн. є значно заниженим, з урахуванням того, що доходи відповідача за місяць становлять 15 000 грн., не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки позивачкою у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не доведено належними та допустимими доказами отримання відповідачем доходу у зазначеному розмірі.

Доводи позивачки про те, що дитина сторін відвідує приватний садочок, за який позивачка сплачує певну суму коштів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки витрати на оплату приватного дитячого дошкільного закладу є додатковими витратами на дитину, виходячи з положень ст. 185 СК України, та не можуть бути враховані при визначенні розміру аліментів на утримання дитини.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставами для скасування законного та обґрунтованого рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 04 вересня 2018 року.

Головуючий:

Судді: