Справа № 206/2437/18
Провадження № 2-ві/206/1/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2018 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Маштака К.С., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухорукову А.О., у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні житловою квартирою шляхом вселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
30.08.2018 у провадження судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштака К.С. надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухорукову А.О., у зазначеній вище цивільній справі за № 206/2437/18 (провадження № 2/206/875/18).
Заява про відвід судді мотивована тим, що суддя Сухоруков А.О. неодноразово безпідставно звинувачував представника відповідача у затягуванні розгляду справи, про що було вказано в ухвалі судді від 09.08.2018, при цьому, суддею було зазначено, що хворому позивачу необхідно десь жити, що на думку адвоката, вказувало на цілковите ігнорування прав відповідача; на свій розсуд тлумачив норми ЦПК України, аби відмовити у задоволенні клопотань представника відповідача; в порушення ст. 198 ЦПК України, призначив справу до розгляду по суті, де мав відкласти підготовче судове засідання, оскільки до участі у справі було залучено Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради в якості третьої особи. Усі вказані вище обставини, на думку представника відповідача, очевидно вказували на необєктивність судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухорукова А.О., в звязку із чим, та на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді) представник відповідача, адвокат ОСОБА_2, заявив відвід судді Сухорукову А.О.
В обґрунтування заяви заявником ОСОБА_2 було надано копію Договору про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ордер та роздруківку ухвали від 09.08.2018.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська 29.08.2018 заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухорукову А.О., визнано необґрунтованою, зупинено провадження у даній справі та передано її для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.
Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Дослідивши заяву адвоката ОСОБА_2 про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухорукову А.О., матеріали цивільної справи № 206/2437/18 (провадження № 2/206/875/18), суд приходить до наступних висновків.
Підставами для відводу судді, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК Українипередбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші (не передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 36 ЦПК України) обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді. Вирішуючи по суті заяву про відвід судді, суд зазначає таке.
Як вбачається з заяви про відвід судді, доводи щодо неупередженості та необєктивності судді ґрунтуються на незгоді відповідача з процесуальними діями та рішенням головуючого-судді, упередженому ставленню до відповідача та його представника.
Так, положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак, вирішальними є результати об'єктивної перевірки.
У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.
Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб'єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб'єктивний критерій, суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб'єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.
Суд звертає увагу, що ст. ст. 76 та 81 ЦПК України передбачено, що сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.
Між тим, заявлений представником відповідача відвід судді фактично ґрунтується на критичній оцінці процесуальних дій і рішень судді у цій справі.
Однак, відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, а тому заявлений відвід у цій частині суд вважає необґрунтованим.
Що ж до посилання адвоката, як на доказ упередженості судді, на його (судді) висловлення про затягування судового процесу представником відповідача, а також, зазначення, що хворому позивачу необхідно десь жити, суд вважає, що такий висновок адвокатом зроблено на власний розсуд, та витлумачено суб'єктивно, контекстно та не може свідчити про упередженість або необєктивність судді.
Інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді представником відповідача в заяві про відвід судді не зазначено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявність підстав для відводу судді Сухорукову А.О., визначених у п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, у справі не встановлено, а відтак, в задоволенні заяви про відвід судді має бути відмовлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260 ЦПК України, -
В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, про відвід судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Сухорукову А.О., з підстав п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК Українивідмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Маштак