Справа № 296/6286/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" серпня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання Івашко Т.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання права постійного користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

03.07.2018 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Житомирської міської ради, в якому просить визнати за ним право постійного користування квартирою АДРЕСА_1, яка складається з кімнати 1-5 площею 10,2 кв.м., кімнати 1-4 площею 8,9 кв.м., коридора 1-3 площею 8,9 кв.м., кухні 1-2 площею 8,0 кв.м., веранди 1-1 площею 4,8 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в орієнтовно в 1964 ОСОБА_2 надано квартиру АДРЕСА_1 для її проживання та проживання членів її родини. ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся позивача - ОСОБА_2 померла. Після її смерті, на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради №417 від 04.05.2017 особовий рахунок переоформлено на позивача. ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_1 з 05.03.1997 року до 05.11.1997 року та з 30.03.2000 року по теперішній час. Посилаючись на те, що він є наймачем вказаного житлового приміщення, регулярно сплачує комунальні послуги, здійснює ремонт вказаного приміщення, іншого житла, окрім спірної квартири у позивача не має, тому звернувся до суду за захистом свої прав і законних інтересів.

Ухвалою судді від 12.07.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, у задоволенні позову просить відмовити, оскільки відсутній ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення.

На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З довідки "КП ВЖРЕП №11" Житомирської міської ради №1142 про виписку з домової книги про склад сім'ї та прописку вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 були прописані та проживали: наймач - ОСОБА_3, її дочка ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_1

Відповідно до довідки "КП ВЖРЕП №9" Житомирської міської ради №740 від 20.06.2018 позивач ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 05.03.1997 року до 05.11.1997 року та з 30.03.2000 року по теперішній час.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4.

Як вбачається з довідки "КП ВЖРЕП №11" Житомирської міської ради №171 від 12.12.2017 особовий рахунок переоформлено на ОСОБА_1 на підставі рішення Житомирської міської ради №417 від 04.05.2017 року.

Згідно копії технічного паспорта квартири АДРЕСА_1 загальна площа квартири складає 40,8 кв.м.

З листа Управління житлового господарства Житомирської міської ради №3-733 від 20.06.2018 року позивача повідомлено, що законних підстав для оформлення документів з приватизації немає, оскільки ордер про надання жилої площі на квартиру АДРЕСА_1 позивачеві не надавався.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 6 Житлового кодексу Української РСР жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

У відповідності до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

У відповідності до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно ст.61 Житлового кодексу Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається письмово.

Недотримання письмової форми договору не тягне за собою його недійсність.

Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї є недійсними.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 постійно проживає в спірній квартирі, дбає про житло, регулярно сплачує комунальні послуги, є користувачем вказаної квартири, суд приходить до висновку, що позивач згідно ст.9 Житловий кодекс Української РСР не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням і набув права постійного користування квартирою АДРЕСА_1, на умовах житлового найму, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про визнання права постійного користування житлом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право постійного користування квартирою АДРЕСА_1, загальною площею 40,8 кв.м., яка складається з кімнати 1-5 площею 10,2 кв.м., кімнати 1-4 площею 8,9 кв.м., коридора 1-3 площею 8,9 кв.м., кухні 1-2 площею 8,0 кв.м., веранди 1-1 площею 4,8 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

Житомирська міська рада

місцезнаходження за адресою:

м.Житомир, майдан С.П. Корольова,4/2

Головуючий суддя Ю. І. Драч