ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Чернівці

Справа № 727/5852/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Кулянда М.І., Перепелюк І.Б.

секретар - Тодоряк Г.Д.

за участю - представника ПАТ «Державний ощадний банк України» - Рендюка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2018 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у Чернівецької області Манжосова М.П., головуючий у І-й інстанції - Смотрицький В.Г.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Манжосова М.П.

Посилався на те, що постановою від 08 лютого 2018 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 55733770 від 08 лютого 2018 року по виконанню рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці про стягнення коштів на загальну суму 1 252 550,93грн.

Постановою державного виконавця від 09 лютого 2018 року це виконавче провадження було об'єднано з виконавчим провадженням № 51540786.

В межах цього виконавчого провадження державний виконавець постановою від 15 травня 2018 року наклав арешт на автомобіль Хонда Сівік д.н.з НОМЕР_1.

В межах виконавчого провадження № 55767870 державний виконавець постановою від 03 квітня 2018 року наклав арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Вважав, що державний виконавець незаконно відкрив виконавче провадження № 55733770, за яким сума зобов'язання становить менше 10 мільйонів гривень, а тому він повинен був повернути виконавчий лист стягувачу через непідвідомчість; крім того, він не мав права об'єднувати це виконавче провадження з виконавчим провадженням № 51540786 з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці про стягнення коштів на загальну суму 1 080 956,19 грн, та вчиняти по ньому будь-які виконавчі дії.

Просив визнати вищезазначені дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Манжосова М.П. незаконними та скасувати постанову про арешт майна боржника №51540786 від 03 квітня 2018 року, постанову про відкриття провадження № 55733770 від 08 лютого 2018 року; постанову про арешт майна боржника №51540786 від 15 травня 2018 року.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Чернівці від 30 липня 2018 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, визнано дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Манжосова М.П. незаконними та скасовано постанову про відкриття провадження № 55733770 від 08 лютого 2018 року; постанову про арешт майна боржника №51540786 від 15 травня 2018 року. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суд м. Чернівці від 30 липня 2018 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2.

Апелянт зазначає, що державним виконавцем законно відкрито виконавче провадження, а судом першої інстанції не враховано положень частини 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якими виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково скаргу, суд першої інстанції керувався пунктом 4 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженій Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, та виходив з того, що сума, яка підлягає стягненню, становить менше 10 мільйонів гривень, а тому дане виконавче провадження не підвідомче відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ юстиції у Чернівецькій області, а відтак державний виконавець не мав права об'єднувати це виконавче провадження з виконавчим провадженням № 51540786 і вчиняти по ньому будь-які виконавчі дії.

Однак повністю погодитись з висновками суду першої інстанції не може колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою від 01 липня 2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 51540786 від 01 липня 2016 року по виконанню виконавчого листа Шевченківського районного суду № 2-533/12 від 30 травня 2016 про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року у розмірі 1 080 956,19 грн.

Постановою від 08 лютого 2018 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 55733770 по виконанню виконавчого листа Шевченківського районного суду № 727/1057/16-ц, виданого 31 липня 2017 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 997 від 12 травня 2008 року у розмірі 1 252 550,93 грн.

Постановою державного виконавця від 09 лютого 2018 року виконавче провадження № 55733770 від 08 лютого 2018 року було об'єднано з виконавчим провадженням № 51540786 від 01 липня 2016 року.

За вимогами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Статтею 30 Закону та Розділом III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року, зареєстрованої у МЮУ 02 квітня 2012 року за №489/20802, визначено особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника.

Відповідно до положень частини першої ст. 30 Закону виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до п. 14 розділу ІІІ вищезазначеної Інструкції у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об'єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

Згідно з інформацією про виконавче провадження, 04 жовтня 2016 року виконавче провадження № 51540786 від 01 липня 2016 року по виконанню виконавчого листа Шевченківського районного суду № 2-533/12 від 30 травня 2016 року на підставі постанови в.о. начальника управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Тавлуй О.О. «Про передачу матеріалів виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області» дане виконавче провадження було передане на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області.(а.с. 50-53)

Враховуючи наведене, а також те, що на час звернення стягувача до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області із заявою про примусове виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду № 727/1057/16-ц, виданого 31 липня 2017 року, у відділі примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області вже перебувало виконавче провадження № 51540786 від 01 липня 2016 року по виконанню виконавчого листа Шевченківського районного суду № 2-533/12 від 30 травня 2016 року, державний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Шевченківського районного суду № 727/1057/16-ц, виданого 31 липня 2017 року.

Суд першої інстанції на зазначені обставини не звернув уваги та прийшов до помилкового висновку про скасування постанови №55733770 від 08 лютого 2018 року про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У силу ч.ч. 1, 2, 5, 6 ст. 48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Як зазначено у частинах 1-3, 5, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Враховуючи те, що на виконанні органів державної виконавчої служби перебуває декілька виконавчих листів по стягненню з ОСОБА_2 заборгованості, а також те, що він протягом тривалого часу не вчиняє дій з виконання рішень судів з метою забезпечення примусового виконання рішень, державний виконавець правомірно виніс постанову про арешт майна боржника №51540786 від 15 травня 2018 року.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 липня 2018 року в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про визнання дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Манжосова М.П. незаконними скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 в цій частині відмовити.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2018 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: М.І. Кулянда

І.Б. Перепелюк