Справа № 740/2560/18
Провадження № 2/740/1278/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Великодорізької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок № 115 по вул. Гоголя в с.Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області в порядку спадкування за заповітом після померлої 28 вересня 2009 року матері ОСОБА_2.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що даний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку проживала та була зареєстровані: ОСОБА_3-голова двору та його дружина-Прядко М.А., які мали право власності по 1/2 частці кожний відповідно до ст.120 ЦК УРСР 1963 року, але не зареєстрували права власності на зазначеное майно.

29 квітня 1998 року помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла 1/2 частка вищевказаного житлового будинку.

За життя він залишив заповіт від 12.03.1997 року, яким все своє майно заповідав своїй дружині-Прядко ОСОБА_4 вона прийняла та отримала в Ніжинській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину від 17.04.2001 року щодо земельної частки паю розміром 2,3 га в с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області.

Фактично вона стала власницею всього будинку, але свої спадкові права на ? частку вищевказаного будинку вона не оформила, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

16 вересня 2006 року померла ОСОБА_5 Після її смерті залишилася спадщина до складу якої ввійшов будинок № 115 по вул. Гоголя в с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області. ОСОБА_4 прийняла її дочка - ОСОБА_2 шляхом подання відповідної заяви до Ніжинської районної державної нотаріальної контори, але не оформила своїх спадкових прав.

ОСОБА_2 померла 28 вересня 2009 року.

За життя вона залишила заповіт, яким все своє майно залишила їй- своїй дочці.

Вона прийняля спадщину шляхом подання у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини заяви про її прийняття, але 16 листопада 2017 року приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу ОСОБА_6 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, неможливості встановлення належності житлового будинку спадкодавцеві ОСОБА_5 та неможливості встановлення родинних відносин між спадкоємцем ОСОБА_2 та спадкодавцем ОСОБА_5

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року по цивільній справі №740/4932/17 встановлено факт того, що ОСОБА_2, яка померла 28.09.2009 року, була дочкою ОСОБА_5, яка померла 18.09.2006 року.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач і про визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову є ст.1223 ЦК України, яка передбачає право на спадкування мають особи, визначені у заповіті та ст.ст.1269, 1270 ЦК, які передбачають, що спадкоємці за заповітом чи за законом мають право прийняти спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід пав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З довідки № 03-24/519 від 26 вересня 2017 року, виданої виконкомом Великодорізької

сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, вбачається, що станом на 15.04.1991 року в будинку № 115 по вул. Гоголя в с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області проживали ОСОБА_3 -голова колгоспного двору та ОСОБА_5 (а.с.17).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні.

Відповідно до ст.123 ЦК УРСР 1963 року, діючого на час виникнення спірних правовідносин, розмір частки члену двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно довідки № 03-29/520 від 26 вересня 2017 року, виданої виконкомом Великодорізької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, на день смерті ОСОБА_3 за адресою с. Велика Дорога вул. Гоголя, буд. № 115 Ніжинського району Чернігівської області разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина - ОСОБА_5 (а.с.18).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя залишив заповіт від 12 березня 1997 року, яким все своє майно заповів своїй дружині-Прядко М.А. (а.с.10).

Згідно довідки № 03-29/576 від 04 грудня 2013 року, виданої виконкомом Великодорізької сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, на день смерті ОСОБА_5 разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.19).

В судовому засіданні встановлено, що право власності на зазначений житловий будинок станом на 31.12.2012 ні за ким не зареєстровано (а.с.21).

Згідно до роз*ясень, наданих у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли до введення в дію Закону України «Про власність» - до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІУ (далі - Закон) процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. Статтею 5 Закону визначено об'єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Законодавством не передбачена реєстрація права власності на такий об'єкт нерухомого майна як колгоспний двір.

У зв*язку з виключенням із законодавства визначення колгоспного двору позивачу необхідно в судовому порядку визнавати право власності на житловий будинок.

В матеріалах справи мається постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 листопада 2017 року та рішення Ніжинського міськрайонного суду від 23 лютого 2018 року по цивільній справі №740/4932/17, яким встановлено факт того, що ОСОБА_2, яка померла 28.09.2009 року, була дочкою ОСОБА_5, яка померла 18.09.2006 року (а.с.20, 46).

На запит Ніжинського міськрайонного суду приватний нотаріус Ніжинського міського нотаріального округу ОСОБА_6 надіслав копію спадкової справи до майна померлої 28 вересня 2009 року ОСОБА_2, яка містить в собі заяву про прийняття спадщини ОСОБА_1 та заповіт від 09 вересня 2009 року.

Відповідно до розяснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Суд встановив також, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтересі інших осіб, а позовні вимоги обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.120, 123, ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 1216, 1218, 1223, ,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.81, 206, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, адреса: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, провул. Вугільний, 1-А, право власності на житловий будинок № 115 по вул. Гоголя в с. Велика Дорога Ніжинського району Чернігівської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Ковальова Т.Г.