Справа №: 398/1656/18
провадження №: 2/398/1661/18
"31" серпня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Крімченко С.А.
при секретарі - Куліковій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги мотивує тим, що від спільного проживання з відповідачем у них народився син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 Вона, позивачка, та відповідач проживають окремо. Дитина проживає з нею, позивачкою, і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, не приймає участі в його вихованні. Вона, позивачка, в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною.
В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить задовольнити позов, на позовних вимогах наполягає.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся належним чином.
Враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров'я та матеріальне становищедитини;
2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» , дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .
Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.
Згідно ч. 1 ст. 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.
Судом встановлено, що від спільного проживання у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народився син ОСОБА_3. Відповідач ОСОБА_2 являється батьком дитини ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою Червонокам'янської сільської ради від 15.05.2018 р. за № 543, і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, є працездатним. Відповідачем не надано доказів про його тяжке матеріальне становище, незадовільного стану здоров'я чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати.
Судом також встановлено, що домовленості між сторонами про форму та розмір участь відповідача в утриманні дитини не досягнуто, договір між ними про сплату аліментів на дитини, в порядку ст. 189 СК України, не укладався.
Підстави для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дитину (ст. 188 СК України) відсутні.
Відповідач, як батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її утриманні.
З урахуванням встановлених обставин справи, віку дитини, її потреб, які не можуть бутити меншими визначеного законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, рівність обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні дитини до її повноліття, приписів сімейного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як батько, зобов'язаний приймати участь в утриманні свого сина шляхом сплати аліментів на користь позивачки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч.1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Так як позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову, судовий збір стягується з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182,183 СК України , ст.ст. ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована: АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований: АДРЕСА_1) про стягнення аліментів - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ) щомісячно, починаючи з 18.05.2018 року і до повноліття сина ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.А.Крімченко