Справа № 310/5688/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зазначивши, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про спадщину. Вказав, що відповідачка є його дочкою. До 14.09.2015 року він разом з дружиною, ОСОБА_3, та дочкою постійно проживали у вищевказаній квартирі, а у названий день відповідачка зібрала свої речі і поїхала на заробітки до Російської Федерації, де і перебуває до теперішнього часу. На його прохання добровільно знятися з реєстрації не реагує. Приїздити не бажає. Наголошував, що він є інвалідом третьої групи і зняття з реєстрації дочки потрібно йому для одержання субсидії. Просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирю АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про дату. час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про визнання позову, повідомила, що з'явитись в судове засідання не зможе.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 15, п. 4 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 386, 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

Підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення прав власника і об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 02.03.1999 року (а.с. 7), свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.06.2018 року (а.с. 9), витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.06.2018 року квартира, яка згаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1

Згідно повідомлення відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради (а.с. 23) ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користуванням цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач не проживає за вищевказаною адресою більше року, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_5, тому її слід вважати такою, що втратила право користування кварттирою АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, 150 ЖК УРСР та ст. 15, 16, 383, 386, 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 04 вересня 2018 року.

Суддя