Провадження № 22-ц/779/884/2018
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.

за участю секретаря Возняк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду в складі судді Антоняка Т.М., постановлену 16 травня 2018 року в м. Івано-Франківську по матеріалах справи за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

2 серпня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.11.2014 року у порядку забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів накладено арешт на автомобіль марки Ford Mondeo 1.8 CLX, 1998 року, днз 87971 ІВ. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію від 11.10.2014 року він є власником цього ТЗ. Відтак, порушується право власності, оскільки він позбавлений можливості відчужити автомобіль. Разом з тим, до участі в справі його не залучено.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, потреба в забезпеченні позову не відпала та не змінились обставини, що зумовили його застосування.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль марки Ford Mondeo 1.8 CLX, 1998 року, днз 87971 ІВ, вжиті ухвалою Івано-Франківського міського суду 21.11.2014 року.

При цьому зазначає, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем транспортного засобу, який до цього неодноразово відчужувався. А тому відсутні правові підстави для застосування заходів забезпечення позову щодо цього майна. Накладений на автомобіль арешт суттєво обмежує скаржника щодо розпорядження своєю власністю. Крім того, ОСОБА_3 не предявлено позову до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу цього транспортного засобу. Отже, прийняте за результатами розгяду цивільної справи рішення ніяким чином не вплине на права та обовязки ОСОБА_1

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

Згідно п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У зв'язку з чим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Івано-Франківської області.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3- адвокат ОСОБА_7 доводів апеляційної скарги не визнала посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Інші учасники справи в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату,час і місце розгляду справи. При цьому представник апелянта ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відтак, відповідно до ст. 372 ЦПК України перешкод розглядові справи не встановлено .

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що в провадженні Івано-Франківського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, визнання права власності, стягнення грошової компенсації, визнання недійсними договорів купівлі-продажу та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, зустрічним позовом ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації.

Звертаючись до суду із позовною заявою ОСОБА_3 також 21 листопада 2014 року подано заяву про забезпечення її позову, яку ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21 листопада 2014 року задоволено (а.с.28-29). Накладено арешт на майно, в тому числі і на автомобіль марки FORD Mondeo 1.8 CLX, (1998), зелений, № дв. RKFWM76092, № куз.WF0AXXGBBAWM76092, державний номерний знак 87971 IB, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІВС228622 від 30.12.2003 року належить ОСОБА_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с. 28-29).

Згідно з ч.ч. 1, 7, 8 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом цього строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Як розяснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з якими закон пов'язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вимоги про скасування вжитих заходів забезпечення позову стосуються правомірності їх застосування, що є підставою для оскарження ухвали про забезпечення позову в апеляційному порядку, а не підставою для звернення із відповідною заявою про скасування заходів забезпечення позову. Разом з тим, ухвала про забезпечення позову від 21 листопада 2014 року ним не оскаржується.

При цьому заявник, у власності якого знаходиться спірний автомобіль, не будучи учасником процесу не був позбавлений можливості звернутися із апеляційною скаргою на ухвалу про забезпечення позову в даній справі одночасно із клопотанням про поновлення строку на її оскарження.

Разом з тим, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2018 року його залучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом ОСОБА_4

Відтак, оскільки підстави, з якими закон пов'язує можливість застосування заходів забезпечення позову не відпали, як і не змінилися обставини, що зумовили їх застосування, в суду не було правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та скасування арешту на належний йому транспортний засіб, що вжитий ухвалою від 21 листопада 2014 року.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких доводів на спростування законності та обґрунтованості ухвали суду апеляційна скарга не містить. Тому доводи апелянта не дають підстав вважати, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, та що судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 6 вересня 2018 року.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_8