Справа № 161/5037/18 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В.В.
Провадження № 22-ц/773/953/18 Категорія: 50 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року місто ОСОБА_1

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Русинчука М.М.,

суддів Федонюк С.Ю., Матвійчук Л.В.,

з участю: секретаря Савчук О.В.,

позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей,

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду від 03 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 18 вересня 2009 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 На підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2018 року шлюб розірвано.

Позивачка зазначала, що в шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, хоча має регулярний дохід (офіційний та неофіційний), має можливість та зобовязаний сплачувати на утримання дітей аліменти, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Вказувала, що також несе додаткові витрати на дочку, повязані з розвитком її здібностей заняття в гуртку сучасного танцю (підготовча група Народного художнього колективу «Ансамблю сучасного танцю «Фаворит», який працює на базі освітнього закладу Луцької гімназії № 21 імені ОСОБА_6).

Ураховуючи наведене, позивачка ОСОБА_2 просила суд стягувати з відповідача на її користь: аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 2 500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення ними повноліття; 500 грн щомісячно додаткових витрат на неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з розвитком здібностей дитини, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до виповнення нею повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей за минулий період з 01 вересня 2017 року по 02 квітня 2018 року, з розрахунку 2 500 грн щомісячно на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму в залежності від віку дитини у порядку ч. 2 ст. 191 СК України.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 03 липня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 1 500 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову 03 квітня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В решті позовних вимог відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просив оскаржуване рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей до 1 000 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення старшою дитиною повноліття, з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права.

Оскільки рішення суду відповідачем оскаржується лише в частині визначення розміру аліментів, тому воно в іншій частині апеляційним судом у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з таких мотивів.

Місцевим судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2009 року, який був розірваний на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 27 лютого 2018 року (а.с.7).

В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с.8-9).

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3, як батько вказаних неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні матері ОСОБА_2, матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

Статтею 142 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Виходячи зі змісту вищезазначених правових норм та доведеності факту невиконання відповідачем свого обовязку щодо утримання неповнолітніх дітей, які перебувають на утриманні матері, місцевий суд враховуючи, що позивач офіційно працює, є працездатним та спроможний сплачувати аліменти, його матеріальний стан та стан здоровя, наявність на його утриманні непрацездатних батьків, дійшов до правильного висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову та правильно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1 500 грн на кожну дитину щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття.

На підставі наведеного, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалене місцевим судом рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 відповідає вимогам закону.

Докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

У своїх доводах апеляційної скарги відповідач ОСОБА_3 покликався на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевий суд не в повній мірі врахував його матеріальне становище, оскільки його заробітна плата згідно наданої довідки ТзОВ «Завод будівельних конструкцій» від 30 березня 2018 року (а.с.20) становить 4 302,40 грн і після відрахувань по аліментах на кожну дитину по 1 500 грн у нього на прожиття залишиться 1 302,40 грн. Крім того вказував, що 02 травня 2018 року він уклав шлюб з ОСОБА_1, яка є вагітною і він несе значні витрати у звязку з вагітністю дружини, а також на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, пенсії яких ледве вистачає на основні засоби для існування. Матір часто хворіє та потребує коштів для проведення операції.

Проте, такі доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що місцевий суд при визначенні розміру аліментів врахував наведені відповідачем обставини щодо перебування на його утриманні непрацездатних батьків, а повторне укладення шлюбу з ОСОБА_1 та її вагітність не звільняє відповідача ОСОБА_3 від обовязку утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, як це визначено ст. 180 СК України.

Крім того, безпідставними також є покликання відповідача на згадану довідку ТзОВ «Завод будівельних конструкцій» від 30 березня 2018 року згідно якої його заробітна плата становить 4 302,40 грн, оскільки в матеріалах справи міститься довідка про його доходи за березень та квітень 2018 року у цьому ж товаристві та згідно якої його заробітна плата за вказані місяці у сукупності становила 13 942,14 грн (за березень 6 338,91 грн, за квітень 7 603,23 грн), що вказує на те, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у визначному судом першої інстанції розмірі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 03 липня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді