Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2018 р.

м. Київ

справа № 755/16877/2018

провадження № 2/755/6481/18

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Ламбуцької Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальний збиток, завданий за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 181 513,04 грн., та моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 24.03.2016 року в м. Києві на перехресті вул. Здолбунівській - вул. Дніпровська Набережна, 4а відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Сеат», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, власником автомобіля позивач, та за участю автомобіля «Хонда, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2 Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2017 року винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача ОСОБА_2 На звернення позивача до незалежного оцінювача ФОП ОСОБА_4, останнім складено Звіт про розмір матеріального збитку, завданого позивачу за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, який становить 180 013,04 грн. За складання Звіту позивачем сплачено 1 500,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що такими протиправними діями відповідача ОСОБА_2 йому завдано не тільки матеріальної, але й моральної шкоди, оскільки дорожньо-транспортна пригода, що сталась внаслідок порушення відповідачем правил дорожнього руху України, має для дружини позивача, яка керувала пошкодженим в наслідок даної ДТП транспортним засобом, значний психотравмуючий характер. Пошкодження автомобіля та неможливість його використання, змусило позивача докласти додаткових зусиль для організації свого життя, витрати часу на проведення експертизи, звернення до державних установ та з даним позовом до суду, з огляду на відмову відповідача у відшкодуванні збитків у позасудовому порядку. У зв'язку з чим позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач, отримавши 14 листопада 2018 року копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 07 листопада 2018 року строк.

Згідно змісту письмового відзиву відповідача, останній заперечує проти позову в повному обсязі, вказуючи на те, що його вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не доведено, його не визнано винним у вчиненні ДТП за постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2017 року, тому за відсутності встановленого факту вини, відсутній обов'язок на відшкодування шкоди. (а.с. 62-69)

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року клопотання відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, заявлене в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишено без задоволення; клопотання відповідача ОСОБА_2 про залучення до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, МТСБУ, залишено без задоволення; залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з додатковою відповідальністю СК «Альфа-Гарант». (а.с. 91-93)

Представник третьої особи Товариства з додатковою відповідальністю СК «Альфа-Гарант» отримав копію позовної заяви з додатками та копію відзиву на позовну заяву, однак не скористався правом подачі пояснень по суті письмових заяв учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 24.03.2016 року о 17 годині 17 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2, в порушення вимог п. 8.7.3 Е ПДР України, рухаючись по перехрестю вул. Здолбунівської та вул. Дніпровської Набережної в м. Києві, виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Сеат Леон», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2017 року по справі № 753/6662/17 провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2017 року по справі № 753/6662/17 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. (а.с. 8-10)

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2017 року по справі № 753/6662/17, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 в порушення п. 8.7.3. Е ПДР України, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору, що і стало причиною ДТП. (а.с. 9)

Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.06.2017 року, що набрала законної сили, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні 24.03.2016 року дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Сеат Леон», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобіля «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Сеат Леон», державний номерний знак НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_1. (а.с. 6)

Згідно Полісу № АЕ/5582841 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 06.09.2015 року до 07.09.2016 року транспортний засіб «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2, було застраховано ТзДВ СК «Альфа-Гарант».

Згідно п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фондом державного майна України 24.11.2003 року (далі - Методика), відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Відповідно до п. 2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно п. 8.2. Методики, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

За даними Звіту № 12757 від 12.04.2016 року, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4, зроблено висновок про те, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Сеат Леон», державний номерний знак НОМЕР_1, станом на 12.04.2016 року складає 180 013,04 грн., з яких 170 330,86 грн. - розмір матеріального збитку; 9 682,18 грн. - розмір втрати товарної вартості. (а.с. 14-48)

Вартість автотоварознавчого дослідження, проведеного ФОП ОСОБА_4, становить 1 500,00 грн., сплачених ОСОБА_1 відповідно до квитанції № 12757 від 12.04.2016 року. (а.с. 14)

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Деліктне зобов'язання - це зобов'язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов'язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов'язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред'явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов'язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

Крім того, згідно правової позиції, наданої Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року (Справа № 2808цс15), право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, як власник пошкодженого транспортного засобу, звернувся з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь суми матеріальної шкоди у розмірі 180 013,04 грн., спричиненої позивачу внаслідок пошкодження в ДТП 24.03.2016 року автомобіля «Сеат Леон», державний номерний знак НОМЕР_1, визначеної з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданої за наслідками неправомірних дій відповідача під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 180 013,04 грн., завданої відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась у зв'язку із порушенням відповідачем Правил дорожнього руху України, що встановлено рішеннями суду, яке набрало законної сили, - оскільки матеріалами справи встановлено всі складові деліктного зобов'язання як щодо вартості матеріальної шкоди, заподіяної позивачу внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, так і щодо суб'єкта правопорушення, відповідача по справі ОСОБА_2, та причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та завданими позивачу матеріальними збитками, право на відшкодування яких заподіювачем шкоди є абсолютним.

Таким чином, з огляду на правомірність вимог позивача щодо відшкодування на його користь відповідачем матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, належного позивачу на праві власності, відповідачем також має бути відшкодовано на користь позивача витрати, понесені останнім задля оплати вартості автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 500,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз'яснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з'ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

З урахуванням вимог позивача в частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди, що завдана позивачу протиправними діями відповідача, якими спричинено дорожньо-транспортну пригоду, наслідком чого є пошкодження транспортного засобу позивача, та яка пов'язана з розладом нормального життя позивача, нервової напруги та переживань, витрати часу на відновлення порушеного права, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем має бути відшкодовано на користь позивача моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 3 000,00 грн.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає до часткового задоволення, та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 181 513,04 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн., в іншій частині позову вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1 965,13 грн.

Крім того, ураховуючи, що позов задоволено в частині вимоги майнового характеру та вимоги немайнового характеру, відповідачем підлягає до сплати у дохід держави судовий збір у розмірі 554,80 грн. (1 815,13 грн. - за вимогу майнового характеру + 704,80 - за вимогу немайнового характеру = 2 519,93 грн. - 1 965,13 грн. судового збору, стягнутого на користь позивача).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) матеріальну шкоду у розмірі 181 513,04 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 965,13 грн., а всього на загальну суму 186 478 (сто вісімдесят шість тисяч чотириста сімдесят вісім) гривень 17 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 19 грудня 2018 року.

Суддя: В.І. Галаган