Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 695/3134/18
номер провадження 2/695/1372/18

18 грудня 2018 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Середи Л.В.
секретаря Оніщенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
Позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 25.08.2017 року о 18 год. 15 хв. на автодорозі Золотоноша-Чорнобай, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 була застрахована у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, АК/6367079 від 20.06.2017 року.
Постановою апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП. Даною постановою суду було встановлено ту обставину, що відповідач на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного спяніння.
Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.11.2018 року.
Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.
Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у звязку із наступним.
Відповідно до постанови апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином судом встановлено, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.08.2017 року о 18 год. 15 хв. на автодорозі Золотоноша-Чорнобай, за участю автомобілів «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який на час її вчинення перебував в стані алкогольного спяніння, встановлена судовим рішенням.
Відповідно до полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/6367079 від 20.06.2017 року, цивільно-правова відповідальність відповідача по справі, який керував транспортним засобом «Renault Logan», реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група».
За змістом ст.,ст. 9, 22 - 31, 35, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.
Оскільки вказаний автомобіль, яким керував відповідач на момент ДТП, був забезпеченим у позивача, то останній прийняв на себе майнову відповідальність за дії відповідача та здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 за механічні пошкодження автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер НОМЕР_1, на підставі заяви останнього від 21.02.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Нормами ч. 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Нормами ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування"до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Нормами статті 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає правові підстави звернення страховика з регресним позовом до страхувальника.
Так відповідно до вказаної вище статті страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону
Як встановлено судом із вказаної вище постанови апеляційного суду Черкаської області від 16.02.2018 року відповідач по справі в момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував в стані алкогольного спяніння, а тому у позивача виникли правові підстави для звернення до відповідача із вимогою про відшкодування сплачених коштів.
Крім того позивач наполягає, що відповідач, який причетний до дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимоги закону в частині в частині своєчасного повідомлення страховика про настання страхового випадку.
Оскільки в позасудовому порядку питання про відшкодування сплаченої суми в порядку регресу між сторонами вирішено не було, у позивача виникло оспорене право на відшкодування шкоди в порядку регресу, за захистом якого він і був змушений звернутися до суду.
Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів на спростування обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.
Таким чином, враховуючи те, що позивачем у порядку та в межах визначених чинним законодавством було здійснено страхову виплату, спрямовану на відшкодування майнової шкоди заподіяної потерпілому, а також те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння та своєчасно не повідомв позивача про настання страхового випадку, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази в своїй сукупності є достатніми та дають змогу дійти до висновку, про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Отже суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.
Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сплата якого стверджуються платіжним дорученням від 13.04.2018 року.
На підставі зазначеного та керуючись ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних транспортних
засобів» ст., ст. 1166-1167, 1172, 1191, ЦК України та
ст. 10, ст., ст. 141, 264,265, 274 ЦПК України,
Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» кошти в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.
Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В.