Справа № 761/918/18
Провадження № 2/645/1094/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

секретар судового засідання - Росада І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про внесення змін до договору та проведення перерахунку, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «ОТП Банк» про внесення змін до договору та проведення перерахунку. Позов обґрунтовував тим, що 27 березня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (потім перейменовано в ПАТ «ОТП Банк») та позивачем було укладено кредитний договір № МL-702/793/2008 від 27.03.2008р. про видачу кредиту на суму 51300 доларів США, на строк 360 місяців, для купівлі-продажу двокімнатної квартири із процентною ставкою 3,99.

На момент укладення договору станом на 27.03.2008р. курс долару США, встановлений НБУ, до гривні складав 5,05 грн. за 1 долар США. З листопаду 2008р. курс долару став зростати до 7,70 грн. та вище за 1 долар США. З лютого 2014 р. курс долару зростав і в даний час складає 27 грн. за 1 долар США. При цьому позивач сумлінно до кінця 2014 року сплачував кредит, незважаючи на фінансову кризу, зростання курсу долару США майже втричі, що значно погіршило матеріальний стан позивача.

Позивач добросовісно виконував свої обовязки по договору та за період дії договору сплатив банку 40 052 доларів США, що підтверджується квитанціями.

Квартира, як предмет іпотеки була оцінена вартістю 60435,64 доларів США, на даний час її реальна ринкова вартість складає близько 35 000-40 000 доларів США. Викладене свідчить про істотну зміну обставин з моменту укладення договору, а саме: зростання курсу долару США з 5,05 грн. до 15 грн. по курсу НБУ, станом на кінець листопада 2014р. та до 27 грн. за 1 долар США. Падіння ринкової вартості нерухомості, фінансова криза в України, військові дії, все це значно вплинуло на його життя, здоров'я та на майновий стан. Ці обставини ніяким чином неможливо було передбачити при укладанні кредитного договору, саме в іноземній валюті - доларах США.

При укладанні договору позивач керувався тим, що в країні тривалий час була стабільна економічна ситуація, він мав постійну роботу та джерело доходів, хотів покращити свої житлові умови та мав змогу сплачувати кредит. Якщо б він міг передбачити майбутні зміни, то не став би укладати кредитний договір в іноземній валюті.

Позивач неодноразово звертався до ПАТ «ОТП Банк» на його юридичну адресу в м. Київ та на адресу відділення, де укладав договір, із заявою-пропозицією змінити умови кредитного договору № МL-702/793/2008 від 27.03.2008р., перерахувавши залишок заборгованості в доларах США в гривневий еквівалент по курсу НБУ, що діяв на момент укладання договору 5,05 грн. за 1 долар США.

Його заяви та пропозиції направлялись до банку 30.10.2014р., 05.12.2014р.. 25.12.2014р. цінними листами з описом вкладення, він отримав відповідь на своє звернення до банку про зміну умов кредитного договору та проведення перерахунку.

Із змісту відповіді за № 702-5/243 від 07.11.2014р. зрозуміло, що банк готовий провести

зміну валюти кредиту за діючим курсом іноземної валюти до гривні, який є надзвичайно високим.

З цим позивач погодитись не може через те, що цей курс більш ніж втричі вищий того, який існував на день укладання договору. Він просив банк розглянути компромісний варіант перерахунку валютного кредиту в гривні по курсу 8 грн. за 1 долар США, який існував тривалий час з 2009р. по 2013р. Використовуючи свої права, позивач пропонував змінити умови кредитного договору № МL-702/793/2008 від 27.03.2008р., перерахувавши залишок заборгованості в доларах США в гривневий еквівалент по курсу НБУ, що існував тривалий час в період дії договору, а саме 5,05 грн. за 1 долар США.

В кожній своїй заяві позивач попереджав банк, що при відсутності запропонованих ним змін, він не зможе надалі виплачувати кредит, так як він брав кредит, коли курс долара США, встановлений НБУ, був тривалий час на рівні 5,05 грн. за 1 долар США, сплачував кредит в період першої фінансової кризи восени 2008р. та на протязі 2013 та 2014р., коли курс долару виріс в 5 разів. Він неодноразово звертався до відділення банку особисто та письмово з конкретними пропозиціями по зміні умов договору з урахуванням реальної платоспроможності, але з боку банку його листи, заяви та пропозиції або ігнорувались, або надавалась формальна відмова.

При спробі сплатити кредит у гривневому еквіваленті у відділенні банку йому відмовляли в прийомі платежу, змушуючи купити долар по комерційному курсу ОТП Банку і вносити лише долари США, що призводило до додаткових витрат.

Позивач просив суд зобов'язати ПАТ «ОТП Банк» внести зміни до договору № МL-702/793/2008 від 27.03.2008р., а саме в пункті 2 Договору перевести суму в доларах США в гривневий еквівалент по курсу НБУ 5,05 грн. за 1 долар США та зобов'язати ПАТ «ОТП Банк» здійснити перерахунок залишку заборгованості в доларах США в гривневий еквівалент по курсу НБУ, що існував на день укладання договору 27.03.2008р., а саме 5,05 грн. за 1 долар США.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2018 року дана позовна заява була передана до Фрунзенського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 березня 2018 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «ОТП Банк» про внесення змін до договору та проведення перерахунку було відкрито провадження.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити, при цьому пояснив, що він отримав кредит в "ОТП Банку" в розмірі 51300 доларів США для придбання житла, сплачував кредит протягом 6-7 років до 2014 року, припинив сплачувати у звязку із збільшенням курсу долара. Він неодноразово звертався до банку з проханням провести реструктуризацію заборгованості, але банк йому відмовив. Також пояснив, що причиною його звернення до суду із даним позовом було звернення банку до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, справа перебуває у провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова.

Представник відповідача ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, надали відзив на позов, згідно якого зазначили, що проведення реструктуризації заборгованості є правом, а не обовязком банку, просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши позивача, зясувавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.03.2008 року було укладено кредитний договір № МL- 702/793/2008 між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 про отримання кредиту в розмірі 51300 доларів США, строком до 26 березня 2038 року (а.с.6)

ОСОБА_2 03.02.2010 року змінив прізвище на Якобс, що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 05 (а.с.4)

Заявами від 05.12.2014 року про зміну кредитного договору, від 27.03.2008 року про перерахунок валютного кредиту в гривні та заявою-пропозицією про зміну умов кредитного договору від 27.03.208 року по перерахунку валютного кредиту в гривні від 30.10.2014 року, а також заявами від 25.12.2014 року, 26.11.2015 року, позивач звертався до «ОТП Банку» з пропозицією щодо зміни умов кредитного договору від 27.03.2008 року та перерахування залишку заборгованості в доларах США в гривневий еквівалент по курсу НБУ, що діяв на момент укладання договору 5,05 грн. за 1 долар США (а.с.10-24)

07.11.2014 року та 22.01.2015 року представник «ОТП Банку» повідомив позивачу про розгляд його заяви та відсутності можливості задоволення запропонованого перерахунку та пропозицію звернення до Регіонального відділення «ОТП Банку» для повторного розгляду можливих варіантів реструктуризації кредитної заборгованості (а.с.22,23)

Згідно копій квитанцій наданих позивачем встановлено, що позивачем сплачувались кошти в рахунок погашення кредиту до листопада 2014 року (а.с.25-72)

Згідно ст.. 11 ч. 2 ЦК України - підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст. 14 ЦК України - цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст.. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобовязань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобовязанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобовязанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ст. 627, 629 ЦК України - відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 651 ЦК України - зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ст. 652 ЦК України - у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно ст. 653 ЦК України - у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно ст. 654 ЦК України - зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Підставами, за яких позивач ОСОБА_1 просив змінити умови кредитного договору та проведення перерахунку - є фінансова криза в Україні, збільшення курсу долару США по відношенню до гривні, через що він після сплати кредиту протягом 6-7 років, не має більше можливості сплачувати кредит, а також звернення банку із позовом до нього про стягнення заборгованості.

Суд не може погодитись із вимогами позивача про зобов»язання відповідача внести зміни до кредитного договору на підставі викладених позивачем причин.

Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони в добровільному порядку не досягли домовленності про зміну договору за суттєвими умовами. Згідно укладеного кредитного договору валюта кредиту долар США, з ціми умовами договору позивач ОСОБА_1 був ознайомлений та згодний, про що він повідомив в судовому засіданні та про що свідчить підписання ним договору. Тобто в момент укладання договору сторони вже виходили з того, що можлива зміна в фінансовій системі країни збільшення курсу долару США, враховуючи періодичні коливання курсу долара. ОСОБА_1 отримуючи доходи в гривні на час укладання договору мав можливість укласти договір в національній валюті.

Статтями 202, 203 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З огляду на вищенаведене та виходячи з положень ст.ст.627, 628 ЦК України та ст.ст.11, 81 ЦПК України принципу свободи договору, суд вважає, що сторони є вільними у визначенні умов договору, в межах закону, умови договорів можуть бути визначені сторонами на власний розсуд та вважає, що позивачем не доведено факт наявності істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків на його шкоду.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що Банк надав позивачу вичерпну інформацію про умови кредитування в іноземній валюті, наявними формами кредитування та відмінностями між ними, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування, формами забезпечення, строком та відсотковою ставкою за кредитом, а також орієнтовної сукупної вартості кредиту. Зазначені обставини не оспорювались в судовому засіданні позивачем по справі.

Суд враховує волевиявлення позивача на укладення кредитного договору та отримання згідно з умовами договору саме доларів США, його згода з визначеними договором умовами підтверджується наявними в матеріалах справи фінансовими документами, систематичною сплатою періодичних платежів згідно умов договору. Виконанням протягом тривалого часу умов кредитного договору позивач фактично вчиняв дії на схвалення укладеного правочину, чим фактично підтверджував намір на подальше виконання умов договору та відсутність порушення його законних прав та інтересів.

Матеріали справи свідчать про те, що спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивач на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови; відповідач надав позивачу документи, які передували укладенню кредитного договору, який підписано позивачем, щодо умов кредитування.

Посилання позивача на те, що у зв'язку з знеціненням національної валюти виконання договору погіршує його матеріальний стан, порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє його того, на що він розраховував при його укладенні, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена, і укладаючи кредитний договір в іноземній валюті сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу, отже, під час укладання кредитного договору в іноземній валюті у позивача не було будь-яких законних підстав вважати, що зміна, встановленого на день підписання договору валютного курсу, не настане, тому підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 259, 263, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про внесення змін до договору та проведення перерахунку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», адреса: м. Київ, вул. Жилянська, 43, .

Повне судове рішення складено 14 грудня 2018 року.

Суддя - І. В. Ульяніч