Провадження № 2/229/726/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

31 серпня 2018 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лопатко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Буймістрової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 акціонерного товариства Державний Ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ Державний Ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до договору про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки № 02504/02-ДК від 28.12.2005 року надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 12250 грн. зі сплатою 24% відсотків річних та зі ставкою за несанкціонованим овердрафтом 35% річних за користування кредитом. З боку позивача всі зобовязання за Договором були виконані належним чином, відповідачу був наданий кредит в розмірі 12250 грн. Враховуючи безготівкову форму надання кредиту, користування відповідачем кредитними коштами підтверджується наявною заборгованість по тілу крдедиту, відповідно до виписки з особового рахунку № 6109. Відповідно до п.3.3 Договору відповідач зобов'язався у разі виникнення заборгованості погасити заборгованості шляхом поповнення рахунку у безготівковому порядку чи шляхом внесення готівки до 25 числа місяця, наступного за звітним. Але у порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 15.03.2018 року має заборгованість у сумі 25758,64 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 12196,00 грн., відсотки за користування кредитом - 7345,08 грн., інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості - 5240,77 грн., три проценти річних від прострочених сум заборгованості- 976,79 грн. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.

В супереч вимогам ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позовну заяву у встановлений судом строк.

В судове засідання представник позивача не зявився, проте позивач просить проводити розгляд справи за відсутності представника банку, проти винесення судом заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та своєчасно на офіційному веб-сайті Судової влади України, причину неявки суду не повідомила, заяву з клопотанням про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи не надала.

Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, відзив не надано, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановивши і факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути грошові кошти та сплатити проценти.

Судом установлено, що 28 грудня 2005 року між АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір № 02504/02-ДК про видачу та обслуговування платіжної картки за дебетово-кредитною схемою (далі - Договір).

17 січня 2013 року, на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи з відповідачем укладено Додатковий договір № 1 до договору відповідно до п 1.1.4 якого ОСОБА_2 відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 12250 грн. зі сплатою 24% річних за користування кредитом, далі Додатковий договір №1).

Відповідно до п. 1.1.4 Додаткового договору №1, банком відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 12250,00 грн. зі сплатою 24 % річних за користування кредитом.

Відповідно до п.3.2 Додаткового договору №1 сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. При надходженні на рахунок коштів, вони направляються на погашення заборгованості та сплату платежів за кредитом у послідовності визначеній Правилами.

Відповідно до п.3.3 Додаткового договору №1 клієнт зобов'язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором.

Так, відповідач отримала кредитні кошти, але не виконувала належним чином умови договору щодо погашення кредиту і процентів за ним, у звязку з чим, станом на 15 березня 2018 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 25758,64 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 12196,00 грн., відсотки за користування кредитом - 7345,08 грн.

У відповідності до вимог статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у строк, встановлений у договорі.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Як вбачається з розяснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30 березня 2012 року п. 18, за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Крім цього, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно із частиною першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом, це узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України (постанова від 02 вересня 2015 року у справі №6-369цс15).

Як видно зі звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат позивачем з 04.02.2013 по 15.03.2018 рр. нараховані відповідачу інфляційні витрати за кредитом в сумі 5240,77 грн. та 3% річних в сумі 976,79 грн.

Суд приходить до висновку, оскільки відповідачем ОСОБА_2 прострочено виконання грошового зобов'язання, відповідно у позивача виникло право, згідно зі ст. 625 ЦК України, вимагати сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, та 3 % річних від суми простроченої заборгованості. Тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 25758,64 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовною заяву сплачений судовий збір у сумі 1762 гривень, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, сума судового збору, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76 - 80, 89, ч.1 ст. 141, 259, 263 - 265, 280-282, п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства Державний Ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк (місцезнаходження: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41, ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме суду місце реєстрації: Донецька обл., м. Ясинувата, Квартал 55АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, останнє відоме суду місце реєстрації: Донецька обл., м. Ясинувата, Квартал 55АДРЕСА_1) на користь позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства Державний Ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк (місцезнаходження: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ярослава Мудрого, 39-41, ), МФО 335106, р/р 29095009, заборгованість за основним боргом в сумі 12196 (дванадцять тисяч сто девяносто шість) грн. 00 коп., відсотки за користування кредитом в сумі 7345 (сім тисяч триста сорок пять) грн. 08 коп., інфляційне збільшення заборгованості в сумі 5240 (пять тисяч двісті сорок) грн. 77 коп., три відсотки річних від суми заборгованості в сумі 976 (девятсот сімдесят шість) грн. 79 коп., а всього 25758 (двадцять пять тисяч сімсот пятдесят вісім) грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Державний Ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дружківським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 вересня 2018 року.

Суддя: Н. В. Лопатко