ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2644/18 Справа № 188/599/18 Суддя у 1-й інстанції - Місюра К.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом відповідно до якого з урахуванням заяви, що надана ним до суду 13.06.2018 року, просив: стягнути з Військової частини НОМЕР_1 , на його користь перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я за період з 01.03.2006 року по 01.05.2018 року в розмірі 141772,20 грн., та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 сплачувати на користь ОСОБА_1 щомісячно в рахунок відшкодування шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я починаючи з 01.05.2018 року в розмірі 3425,93 грн..
Позов мотивований тим, що він є інвалідом 2 групи та має право на пільги інвалідів війни. Групу інвалідності йому було встановлено в результаті ушкодження здоров`я під час проходження військової служби у військовій частині правонаступником якої на цей час є відповідач.
Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.1995 року на користь було стягнуто щомісячно з військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), починаючи з 12.08.1993 року в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я під час проходження військової служби шляхом нарахування 80% (розмір втрати професійної працездатності встановлений МСЕК) від середнього заробітку тракториста-бульдозера по ШСУ-4 ( місце роботи до призову на строкову службу) на час спричинення шкоди.
Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07.09.1998 року на його користь було стягнуто щомісячно з військової частини, правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 м. Ніжин Чернігівської області, починаючи з 02.04.1998 року в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я під час проходження військової служби по 193,74 грн..
В подальшому рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22.02.2006 року за його позовом до військової частини НОМЕР_1 було ухвалено перерахувати щомісячні суми відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, в порядку збільшення в зв`язку зі збільшенням мінімальної заробітної плати та стягнення недоплаченої суми з урахуванням зросту індексів реальної заробітної плати та після його ухвалення рішення та до цього часу з відповідача на його користь щомісячно стягуються такі виплати у розмірі 782,87 грн., щомісячно.
Проте, у порушення вимог чинного законодавства відповідачем за весь період при нарахуванні виплат не враховується ні зріст індексів реальної заробітної плати, ні збільшення мінімальної заробітної плати. Загальна сума заборгованості по сплаті шкоди спричиненої йому в результаті ушкодження здоров`я в зв`язку з підвищенням коефіцієнту росту національної економіки складає за період з 01.03.2006 року по 01.05.2018 рік в сумі 141772,20 грн., та вважає, що стягненню з відповідача на його користь з 01.05.2018 року також підлягає щомісячна сума відшкодування шкоди причиненою втратою здоров`я в розмірі 3425,93 грн..
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто на його користь з відповідача 141772,20 грн.; зобов`язано відповідача починаючи з 01 травня 2018 року сплачувати на користь позивача щомісячно в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я в сумі 3 425,93 грн..
Рішення суду мотивоване тим, що згідно інформації Держкомстату України та Міністерства статистики України встановлено коефіцієнти підвищення страхових виплат, а тому враховуючи, що відповідачем не було спростовано вимоги позивача, - на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума заборгованості по сплаті шкоди, спричиненої йому в результаті ушкодження здоров`я в зв`язку із підвищенням коефіцієнту росту національної економіки.
В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове судове рішення.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розрахунок суми позивача щодо стягнення на його користь 141 772,20 грн. є помилковим та не відображає достовірності сум, встановлених у розрахунку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи в результаті ушкодження здоров`я, спричиненого під час проходження військової служби.
Згідно рішень Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 10.01.1995 року, 07.09.1998 року, 22.02.2006 року ОСОБА_1 було нараховано та стягнуто щомісячно з військової частини, правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 м. Ніжин Чернігівської області, починаючи з 02.04.1998 року в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я під час проходження військової служби кошти в розмірі відповідному до відшкодування шкоди причиненої втратою здоров`я.
Згідно інформації від Держкомтстату України та Міністерства статистики України коефіцієнти підвищення страхових виплат на території нашої Держави встановлено, в наступних розмірах: у 2002 році 1,193 , у 2003 році 1,182 , у 2004 році 1,152 , у 2005 році 1,238 , у 2006 році 1,203, у 2007 році 1,183, 2008 році 1,125, у 2009 році 1,063, у 2010 році 1,0, у 2011 році 1,102, у 2012 році 1,176, у 2013 році 1,149, у 2014 році 1,079, у 2015 році 1,079 у 2016 році відсутній, у 2017 році 1,236, у 2018 році 1,2.
Згідно розрахунку, викладеного позивачем у позові, розмір загальної заборгованості по сплаті шкоди, спричиненої йому в результаті ушкодження здоров`я в зв`язку з підвищенням коефіцієнту росту національної економіки за період з 01 березня 2006 року по 01 травня 2018 року становить 145 896,79 грн.. При цьому, з 01 травня 2018 року щомісячна сума відшкодування шкоди спричиненої втратою здоров`я становить 3769,75 грн..
У відзиві на позовну заяву Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що позовні вимоги визнає частково в сумі 141 772,20 грн. та підтверджує факт того, що з 2006 року військовою частиною не здійснювалися перерахування щомісячних сум відшкодування шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я.
Уточнивши свої позовні вимоги, позивач просив вважати вірними суми, які підлягають стягненню в розмірі 141772,20 грн. та 3425,93 грн. відповідно.
Згідно ст. 1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.
Враховуючи встановлені обставини справи та положення зазначеної норми права, - суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки вказані вимоги відповідачем не спростовані, а навпаки визнані.
Доводи апелянта в скарзі про те, що розрахунок суми позивача щодо стягнення на його користь 141 772,20 грн. є помилковим та не відображає достовірності сум, - є необґрунтованими з тих підстав, що Військова частина НОМЕР_1 у відзиві на позов визнала суму заборгованості в розмірі 141 772,20 грн. та розмір щомісячної суми відшкодування шкоди в сумі 3 425,93 грн., а тому, зазначені твердження апелянта є безпідставними та не спростованими жодними належними та допустимими доказами, а навпаки підтверджені розрахунком наданим відповідачем при подачі відзиву на позовну заяву.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні вказаного спору суд першої інстанції дотримався вимог матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В зв`язку із залишенням без задоволення апеляційної скарги військової частини, сплачений нею судовий збір при поданні скарги поверненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2018 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко