Справа № 558/457/18
номер провадження 2/558/114/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

25 липня 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно позовної заяви позивач ОСОБА_2 вказує про те, що з відповідачем ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі. З відповідачем мають спільну дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 31 травня 2015 року вона з сином проживає окремо від чоловіка. Через тривалі конфлікти в сім'ї, відповідач залишився проживати зі своєю мамою, а вона змушена була переїхати з сином до своїх батьків, де і проживає на даний час. Починаючи з березня 2018 року відповідач з сином не спілкується і матеріально його не забезпечує. Син перебуває тільки на її утриманні. Вона не працює, живе з сином за рахунок коштів, які по мірі можливості надають її батьки.

Їй відомо, що відповідач працює на ПП «Рожищенський м'ясокомбінат «ВЕПР», інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання дитини. Крім цього, їх син часто хворіє, перебуває на диспансерному обліку в сімейного лікаря, а тому необхідні кошти на його лікування.

З вказаних підстав у позовній заяві позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але більше десяти прожиткових мінімумів і не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_2 визнав у повному обсязі, погоджується сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позовних вимог, не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В ході розгляду справи позивач заяв чи клопотань до суду не подавала.

Відповідач ОСОБА_3 під час розгляду справи заявив клопотання про долучення до матеріалів справи довідки 1, що видана ПП «Рожищенський м'ясокомбінат «ВЕПР» 5 вересня 2018 року, про розмір заробітної плати відповідача.

Позивач ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення клопотання відповідача ОСОБА_3 про долучення до матеріалів справи довідки 1 про доходи відповідача.

Інших клопотань до суду сторони не подавали.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с. 4) встановлено, що ОСОБА_4, народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком вказаний відповідач ОСОБА_3, а матір'ю позивач ОСОБА_2.

Отже, сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

З пояснень сторін по справі встановлено, що їх син проживає з позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 на утримання дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів.

Ч. 1 ст. 191 СК України визначає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у зв?язку з розглядом цієї справи в розмірі 704,80 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору.

Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору не встановлено.

На підставі ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

У позовній заяві, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на положення ст.ст. 180-184, 191 СК України.

Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обгрунтованим.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 206, 258, 259, 265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1 жителя АДРЕСА_2), на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2, зареєстрованої в АДРЕСА_3), аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 липня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (Сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області, через Демидівський районний суду Рівненської області, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 6 вересня 2018 року.