Апеляційний суд міста Києва
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4786/18 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегія суддів судової палати в цивільних справах

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Маличівській Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

04 грудня 2015 року позивач ОСОБА_5 звернувся у суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» та просив стягнути з останнього суму страхового відшкодування в розмірі 8645,00 грн. та судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.01.2015 по вул. Глушкова у м. Києві сталася подія, в результаті якої автомобіль , HONDA Jazz д.н.з. НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження корпуса дзеркала.

Зазначав, що між ним ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/6754475/1012/14 від 03.10.2014.

Згідно Договору добровільного комплексного автострахування страховими ризиками обраний варіант А (повне КАСКО), що включає в себе: «ДТП», «Стихійні лиха», «Пожежа», «ПДТО», «Викрадення».

Відповідно до рахунку-фактури № АР-0513 від 25 вересня 2015 року сума матеріального збитку, завданого автомобілю НОМЕР_2, становить 8 645,00 грн.

26.01.2015 він звернувся до відповідача з заявою про факт настання події та виплату страхового відшкодування, проте отримав відмову мотивовану тим, що позивач в органи Міністерства внутрішніх справ України з метою реєстрації вказаної події не звертався та не надав страховику довідку ДАІ.

Вважаючи відмову незаконною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року позов ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 8601,77 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» відхилено, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року залишено без змін.

На рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду було подано касаційну скаргу Приватним акціонернм товариством «Страхова компанія «Провідна».

Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2018 року касаційна скарга Приватним акціонернм товариством «Страхова компанія «Провідна» була задоволена частково, а ухвала Апеляційного суду м. Києва від 31 серпня 2016 року скасована, справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_3 - представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на те, що суд 1-ої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, не з'ясував всі обставини, що мають значення для справи та дав неправильну оцінку доказам, що призвело до не відповідності висновків, зазначених у рішенні суду дійсним обставинам справи та спричинило прийняття незаконного та необгрунтованого рішення. Зокрема зазначав, що між позивачем та відповідачем було укладено договір страхування (КАСКО), який є чинним. За умовами договору позивач відповідно до ст. 15 Договору - страхування має таку назву: «Надання довідки ДАЇ або іншого компетентного органу не є обов'язковим». Вказана стаття передбачає врегулювання деяких страхових випадків або за наявності такої довідки, або відсутності. Такий вибір роблять сторони договору страхування при його укладанні, прописуючи у відповідних графах пункту 15.1 та 15.2 цієї статті слова або «ТАК», або «НІ». В даному випадку страхувальник вибрав умову страхування, при якій пункт 15.1 Договору страхування не застосовується, а застосовується пункт 15.2 і при пошкодженні скляних елементів (деталей) застрахованого ТЗ надання довідки ДАІ або іншого компетентного органу є обов'язковою умовою. Підстава для звернення позивача до ПрАТ «СК «Провідна» в даній справі було - пошкодження дзеркал його транспортного засобу, тобто в даному випадку є страховий випадок передбачений пунктом 15.1. і в діючій редакції Договору страхування передбачено надання довідки ДАЇ або іншого компетентного органу, що не було виконано позивачем. На думку представника відповідача, рішення ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» щодо відмови у виплаті страхового відшкодування позивачеві в результаті ДТП є абсолютно законним і обгрунтованим та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» жодним чином не порушувала прав позивача на отримання відшкодування у порядку встановленому Законом, не вчиняла дій, які свідчили б про невизнання або оспорювання такого права. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах - п. З Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII.

Відповідно до п.8 ч.І Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-УИІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Позивач ОСОБА_5 в судові засідання на неодноразові виклики не з'явився.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог частини 1 статті 44 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ч.1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 120 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку позивача, який про час та місце розгляду справи повідомлявся, причину неявки суду не повідомили, такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. До того ж, позивач для участі у справі направив свого представника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК Україи суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_5 суму страхового відшкодування у розмірі 8601,77 грн. суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в такій частині.

Проте, погодитись з такими висновками суду можна лише частково виходячи з наступного.

В силу частин 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає частково дивлячись на таке.

Судом встановлено, що 03.10.2014 між ОСОБА_5 та ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено Договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків та відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/6754475/1012/14, строк дії якого з 04.10.2014 по 03.10.2015, транспортний засіб HONDA Jazz д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.85-87).

Згідно п. 7 та п.п. а) п. 36.5 Договору добровільного комплексного автострахування, страховими ризиками обраний варіант А (повне КАСКО), що включає в себе: «ДТП», «Стихійні лиха», «Пожежа», «ПДТО», «Викрадення», передбачені п. - 36.2.5. цього Договору.

Судом також встановлено та не заперечувалося сторонами по справі, що 22.01.2015 по вул. Глушкова, у м. Києві сталася подія, в результаті якої автомобіль НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження, а саме: пошкодження корпуса дзеркала.

Відповідно до п. 36.1. Договору добровільного комплексного автострахування, страховим випадком за цим Договором є подія, що виникла внаслідок настання страхових ризиків, в результаті якої завдані прямі збитки майновим інтересам Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням застрахованими ТЗ та (або) застрахованим ДО, і у зв'язку з якою виникає зобов'язання Страховика здійснити виплату страхового відшкодування.

Згідно п.п. 36.2.4. Договору добровільного комплексного автострахування, до переліку страхових випадків належать протиправні дії третіх осіб, не пов'язані з незаконним заволодінням застрахованим ТЗ, а саме: знищення застрахованого ТЗ в цілому (конструктивна загибель застрахованого ТЗ), пошкодження, знищення або викрадення окремих його частин, деталей, вузлів, механізмів, що входять до заводської комплектації та застрахованого ДО; биття скла (ризик «Протиправні дії третіх осіб (ПДТО)»).

Відповідно до п.п. 29.1.2.1. Договору, Страхувальник зобов'язаний не пізніше 3 (трьох) робочих днів із дня настання події надати Страховикові оригінал письмової заяви за формою, встановленою Страховиком, із визначенням всіх обставин Події.

26.01.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою про факт настання події. Відповідно до рахунку-фактури № АР-0513 від 25 вересня 2015 року та акту виконаних робіт №АВР-0513/1 від 18.03.2016 сума матеріального збитку, завданого автомобілю НОМЕР_2, становить 8 645,00 грн. (а.с. 17,106).

Листом №17-10/2102 від 17.02.2015 позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з тим, що позивач в органи Міністерства внутрішніх справ України з метою реєстрації вказаної події не звертався та не надав страховику довідку ДАІ.

З матеріалів справи вбачається, що сторони в п.15 Договору при його укладенні погодили, що при виконанні Договору використовується наступний порядок врегулювання: при настанні страхових випадків пункт 15.1 Договору - пошкодження скляних елементів (деталей) застрахованого ТЗ, зокрема вітрового, заднього, бокового скла, дзеркала, приладів зовнішнього освітлення тощо» - оскільки напроти даного пункту вказано «НІ» - використовується загальний порядок врегулювання визначений у ст. 29.1.1.2 Договору (який передбачає надання Довідки ДАЇ або іншого компетентного органу); при настанні інших ніж вказано у пункті 15.1. страхових випадків, напроти пункту 15.2 заповнено - «ТАК», а тому застосовується порядок врегулювання викладений у статі 15 - тобто, надання довідки ДАЇ або іншого компетентного органу не є обов'язковим, тобто не застосовується порядок визначений ст. 29.1.1.2. Договору.

З акту виконаних робіт №АВР-0513/1 від 18.03.2016 року вбачається, що в автомобілі НОМЕР_2 пошкоджено та підлягають заміні : підніжка дзеркала, кріплення корпусу до дверей (без дзеркального елементу) та корпус дзеркала (а.с.106) та в процесі розгляду апеляційної скарги було уточнено довідкою ФОП ОСОБА_7 (а.с.13 т.2), що ремонт зазначених запчастин стосувався правої сторони автомобіля, а не помилково зазначеної лівої.

Таким чином, з матеріалів справи вбачаться, що скляний елемент, тобто дзеркало пошкоджено не було та не потребувало заміни.

Із листів ПрАТ «Дніпро Мотор Інвест» від 16 березня 2016 року, ТОВ«Прайд Авто Центр» від 23 березня 201 &aif; року, ТОВ «ВІДі Інсайт» від 22 березня 2016 року вбачається, що дзеркальний елемент (розташований з правого боку автомобіля) з номером 76203-saa-g61 є самостійною, з'ємною складовою частиною відносно корпусу та підніжки дзеркала, які були пошкоджені, та щодо яких позивач просив сплатити страхове відшкодування.

За таких обставин до даного страхового випадку має застосовуватися п. 15.2. Договору, умовами якого надання довідки ДАІ є не обов'язковим.

До також висновку прийшов і Верховний Суд скасовуючи ухвалу апеляційного суду від 31 серпня 2016 року, зазначаючи, що висновки судів попередніх інстанцій про те, що до зазначеного страхового випадку має застосовуватися пункт 15.2 договору, умовами якого не передбачено надання довідки ДАІ, є правильними, оскільки вони підтверджені відповідними доказами, наявними в матеріалах справи.

В п.15.2. Договору зазначено, що ліміт зобов'язань Страховика щодо виплати страхового відшкодування за кожним та всіма такими страховими випадками, що стались протягом строку дії Договору, за якими Страхувальником не було надано Страховику довідки ДАІ або іншого відповідного компетентного органу, сумарно становить 10000,00 грн.

Зваживши на вимоги закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив розмір збитків, які позивач реально поніс в наслідок проведеного ремонту автомобіля, що підтверджується рахунком-фактурою № АР-0513 від 25 вересня 2015 року та акту виконаних робіт №АВР-0513/1 від 18.03.2016, які склали 8 645,00 грн. і які повинні бути відшкодовані відповідачем, оскільки цивільно-правова відповідальність позивачем була застрахована в добровільному порядку в межах ліміту 10 000 грн.

Своїх заперечень щодо визначеної позивачем матеріальної шкоди в розмірі 8645,00 грн., відповідачем не надано.

Положенням ст.9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - це страхова сума, яка не відшкодовується страховиком згідно договору страхування.

Сума безумовної франшизи відповідно до п.12 Договору страхування (а.с.85 т.1) вираховується в % відношенні від страхової суми. Страхова сума складає 131 209 грн.(п.9 договору). При обчисленні розміру франшизи, який не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача слід застосовувати п.12.3 - інші випадки, ніж зазначені у п.п. 12.1 , 12.2 Договору, що становить 0,50%. Таким чином, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача безумовна франшиза, розмір якої становить 131209 грн. х 0,50%= 656,05 грн.

Прийшовши до висновку про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції при вирахуванні суми франшизи, яка не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача виходив із розміру страхового відшкодування 8601,77 грн., що становило 43,23 грн. Такі розрахунки суду є помилковими, оскільки за умовами Договору страхування безумовна франшиза вираховується в % відношенні від страхової суми (п.9 Договору).

За таких обставин рішення суду підлягає зміні із зменшенням суми страхового відшкодування з 8601,77 грн. до 7988,95 грн., а апеляційна скарга частковому задоволенню.

В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376 , 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»» задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 квітня 2016 року змінити зменшивши суму страхового відшкодування стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_5 з 8601,77 грн. до 7988,95 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 04 вересня 2018року.

Головуючий:

Судді: