Справа № 468/788/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.09.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря - Рижньової О.В., судового розпорядника Лаби М.М., позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу №468/788/18-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення того факту, що ОСОБА_3 не проживав разом зі своїм батьком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, на день його смерті. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач, відповідач та онук померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за правом представлення своєї матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6. Позивачем в шестимісячний строк було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини ним та ОСОБА_5 Нотаріусом було повідомлено, що відповідач також вважається таким, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, оскільки був зареєстрований за місцем проживання останнього, та 05.12.2017 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину, відповідно до якого спадкоємцями 1/2 частини спадкового майна є позивач, відповідач та ОСОБА_5 Оскільки з 1998 року відповідач постійно не проживає за місцем своєї реєстрації, тому позивач просив встановити факт непроживання відповідача разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на день смерті останнього. Встановлення даного факту позивачу необхідно для оформлення в правах спадкоємця після смерті ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач заяву підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з'явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (які вказали, що близько 20 років відповідач постійно не проживав за місцем своєї реєстрації по АДРЕСА_1, востаннє приїздив в січні 2012 року), дослідивши письмові докази (світлокопію свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_4 від 05.12.2017 року; світлокопію свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_5 від 05.12.2017 року; акт депутата про встановлення факту непроживання від 05.06.2018 року; світлокопію свідоцтва про право власності від 05.12.2017 року НОМЕР_3; світлокопію будинкової книги для прописки громадян, що проживають в АДРЕСА_1; копію спадкової справи №47/2016 після ОСОБА_4), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та можливість задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач, відповідач та онук померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, законним представником якого є позивач. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за місцем проживання останнього по АДРЕСА_1 Баштанського району Миколаївської області, але з 1998 року і до дня смерті спадкодавця ОСОБА_4 постійно не проживав за місцем своєї реєстрації.

Відповідно до чч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Аналізуючи положення зазначених нормативних актів можна зробити висновок про те, що правовий зміст права користування жилим приміщенням та проживання в ньому не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи, що, в свою чергу, вказує на те, що реєстрація місця проживання особи в певному місці не свідчить про те, що зазначена особа проживає саме за вказаною адресою.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують на той факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно не проживав зі своїм батьком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, по АДРЕСА_1, на день його смерті.

Встановлення у судовому порядку факту постійного непроживання відповідача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне позивачу для оформлення у правах спадкоємця.

Наведене вказує на необхідність задоволення позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню, тому на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265; 319 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, постійно не проживав зі своїм батьком ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, по АДРЕСА_1, на день смерті ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

Відповідач: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2).

Повне судове рішення складене 05.09.2018 року.

суддя: