КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 289/393/18

провадження № 22-ц/824/2587/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання - Булах А.А.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Людмила Василівна

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2013 року у складі судді Таран Н.Г.

у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінська Людмила Василівна про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просив суд встановити юридичний факт, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на момент укладення договору дарування житлового будинку, який був посвідчений 10 грудня 2012 року приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Камінською ЛюдмилоюВасилівною, за реєстром №6287, належав рідному батьку заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності, а не на праві спільної сумісної власності його та ОСОБА_5

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2018 року цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області КамінськаЛюдмила Василівнапро встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та ухвалити рішення, яким задовольнити вимоги заяви про встановлення юридичного факту, оскільки вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що житловий будинок на момент посвідчення договору дарування 10 грудня 2012 року належав ОСОБА_4 на праві особистої приватної власності, а не на праві спільної сумісної власності його та ОСОБА_5 Звертає увагу на те, що звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження для встановлення даного факту, оскільки вважає, що цей факт є беззаперечним, а тому відсутній будь-який правовий спір.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд міста Києва.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (пункт шостий статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 суддів Апеляційного суду міста Києва переведено на посади суддів до Київського апеляційного суду.

Згідно повідомлення, опублікованого в газеті «Голос України», з 3 жовтня 2018 року свою процесуальну діяльність розпочав Київський апеляційний суд.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило.

11 грудня 2018 року заінтересованою особою Камінською Л.В. подано заяву, в якій остання просить розглядати справу без її участі.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції керувався положеннями статті 294 ЦПК Українита виходив того, що до початку розгляду справи по суті було встановлено, що існує спір щодо укладеного договору дарування житлового будинку між заявником та спадкоємцями майна особи, які вважають, що частина нерухомого майна належала спадкодавцю на праві спільної сумісної власності подружжя, а тому даний спір вирішується в порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду та вважає їх правильними.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 вказаної статті визначено категорії справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Судом першої інстанції з пояснень заявника та її представника встановлено, що встановити юридичний факт їй необхідно для того, щоб довести, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 на момент укладення договору дарування був особистою приватною власністю дарувальника - батька заявника, оскільки у матері заявника був ще син, який помер, а невістка та її син претендують на частину даного житлового будинку як на частину спадщини після смерті ОСОБА_5 Також судом установлено, що дійсно між особами, які вважають себе спадкоємцями, існує спір щодо укладеного договору дарування житлового будинку, якій повинен вирішуватися в позовному провадженні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов цілком правильного висновку про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення без розгляду у зв'язку з існуванням спору про право.

Доводи апеляційної скарги про безспірність юридичного факту, який заявник просила встановити, не мають правового значення, оскільки існує спір щодо житлового будинку між заявником та спадкоємцями, які бажають отримати частину цього будинку у спадщину.

Разом з тим, суд звертає увагу, що заявник не позбавлений права подати позов на загальних підставах та встановити такий юридичний факт.

За викладених обставин, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали місцевого суду - без змін, як такої, що є законною та постановленою з дотримання норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 вересня 2013 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2018 року.

Головуючий: В.А. Кравець

Судді: О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай