АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження №22-ц/796/6424/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м.Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача ПоліщукН.В.

суддів Білич І.М., Вербової І.М.

за участю секретаря судового засідання Амборської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва, ухваленого під головуванням судді Коренюк А.М. 28 березня 2018 року, у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 07 грудня 2017 року, виданого за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів,-

встановила:

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У заяві посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, до моменту його укладення ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася донька ОСОБА_5. Після розірвання шлюбу мати дитини створила нову сім&q?и ;ю, донька ОСОБА_5 залишилась проживати з батьком та знаходиться на його утриманні.

07 грудня 2017 року Дарницьким районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 листопада 2017 року.

В січні 2018 року ОСОБА_3 з посиланням на ст.161 ЦПК України у редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року звернулась до суду із заявою про перегляд судового наказу. У заяві посилається на те, що стягувач не повідомив суд про наявність ухвали про скасування судового наказу про стягнення з нього аліментів на дитину, наявність спору про право з цього приводу. Також посилається на безпідставність твердження про те, що дитина проживає разом із батьком, оскільки квартира, у якій вони проживають, також належить і їй, вона проживає в окремій кімнаті з дитиною.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року судовий наказ скасовано за нововиявленими обставинами та у задоволенні заяви про його видачу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати.

Посилається на те, що обставини, на які послалась заявниця, а також приєднані до заяви інформація про рух коштів на рахунку, копії паспорту, витягу з демографічного реєстру, свідоцтва про народження дитини, договору купівлі-продажу квартири, квитанції та чеків не є нововиявленими та не дають підстав для відмови у видачі судового наказу.

Посилається на порушення в оформленні вимог заяви, оскільки така не містить дати, коли стали відомі нововиявлені обставини.

Зазначає, що рішення суду не містить передбачених законом умов, за яких судовий наказ не може бути видано.

Вважає, що якщо боржник не згоден із судовим наказом, він має право подати заяву відповідно до статей 173 та 432 ЦПК України про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду судом у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримали.

Заявник ОСОБА_3 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що мати дитини у цілому приймає активну участь у її щоденному утриманні та вихованні, розвитку й медичному забезпеченні, сторони проживають в одному помешканні. При цьому суд вказав, що при постановленні судового наказу такі докази не досліджувались й не приймались до уваги, що було б підставою для прийняття судом іншого рішення.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України в редакції Закону №1618-IV від 18 березня 2004 року, чинного на момент видачі судового наказу, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України в редакції Закону №1618-IV від 18 березня 2004 року судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу, якщо, зокрема :

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.423 глави 3 розділу V ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Процесуальний порядок розгляду заяви про видачу судового наказу має спрощений спосіб прийняття судом рішення, а сам судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України. Аналогічні положення визначені ст.95 ЦПК України в редакції Закону №1618-IV від 18 березня 2004 року.

Разом з тим для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами встановлено загальний порядок, визначений главою 3 розділу V ЦПК України.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд наказу за нововиявленими обставинами, ОСОБА_3 зазначає про факти та обставини, які достеменно відомі заявнику.

Аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що визначені ОСОБА_3 обставини за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, а самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами ст.165 ЦПК України.

Проте колегія суддів зазначає, що матеріально-правові особливості правовідносин сторін можуть бути підставою для вирішення питання у відповідності до ст.432 ЦПК України, яка передбачає визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов&quУк;язок боржника відсутній повністю або частково у зв&q?ак;язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процедура визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню позбавляє судове рішення ознак виконуваності. Відтак, ураховуючи специфіку вирішення питання в наказному провадженні, який видається за умови безспірності вимог, ухвалення судового рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, надає учасникам спірного правовідношення право вирішити питання в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381, 383, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 07 грудня 2017 року - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

І.М.Вербова