Ухвала

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 756/9094/15-ц

провадження № 61-47455 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., ЧернякЮ. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнязаяву ОСОБА_4 про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І. та заяву ОСОБА_4 про відвід колегії суддів Верховного Суду у складі: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду

від 30 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 27 листопада 2018 року справу призначено судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., а судді Черняк Ю. В. та Гулько Б. І. призначені до складу колегії для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді Верховного Суду від 28 листопада 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу. Витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції, учасникам справи раз'яснено право на подання відзиву.

У грудні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшли дві заяви ОСОБА_4 про відвід: судді Верховного Суду Гулька Б. І. та колегії суддів: Луспенику Д. Д., Гульку Б. І., Черняк Ю. В., в якій заявник зазначає, що розгляд касаційної скарги ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року викликає сумнів в об'єктивності та неупередженості суддів при розгляді цієї справи.

При цьому, що стосується судді Гулька Б. І., то заявник зазначає, що суддя знаходився у певних знайомих стосунках як зі ОСОБА_5, так і з ним, але, на його думку, стосунки судді зі ОСОБА_5 є більш глибокі та дружні.

Через кілька днів, заявляючи відвід всій колегії суддів, заявник посилається на те, що суддя Луспеник Д. Д., як суддя-доповідач, допустився порушень норм ЦПК України при відкритті провадження у справі, так як касаційну скаргу ОСОБА_5 слід було залишити без руху та повернути. Також зазначає, що судді Луспеник Д, Д. і Черняк Ю. В. працюють в одній судовій колегії з Гульком Б. І. тривалий час і спільно розглянули багато справ. На його думку, суддя Гулько Б. І. має вплив на колегію суддів.

З урахуванням викладеного та з посиланням на статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод й відповідну прецедентну практику Європейського суду з прав людини ОСОБА_4 зазначає, що існують достатні підстави вважати, що є сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Розглянувши заяви ОСОБА_4, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу); якщо, зокрема: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді (пункт 5).

Саме на вказані підстави для відводу суддів від участі при розгляді справи посилався заявник.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Зміст заяви про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І. не свідчить про наявність підстав, передбачених наведеною вище статтею 36 ЦПК України, для відводу судді.

Зокрема, додані до заяви документи свідчать про певні взаємовідносини сторін у справі, з іншими особами, проте не підтверджують доводи про відвід судді Гульку Б. І., вони є голослівними.

Зміст заяви про відвід колегії суддів Верховного Суду: Гулька Б, І., Луспеника Д. Д. і Черняк Ю.В. також є голослівними і не свідчать про наявність підстав, передбачених наведеною вище статтею 36 ЦПК України, для відводу суддів.

Посилання на те, що суддя-доповідач Луспеник Д. Д. повинен був залишити касаційну скаргу ОСОБА_5 без руху через те, що вона не відповідала вимогам ЦПК України, а саме: адресована Верховному Суду України, який не є судом касаційної інстанції, а не Верховному Суду, не зазначені номер облікової картки платника податків, номери засобів зв'язку, не наведено підстав для касаційного оскарження, у скарзі зазначається про переоцінку доказів, що не є повноваженням суду касаційної інстанції, до касаційної скарги не додано копію квитанції про сплату судового збору для направлення ОСОБА_4, безпідставні, оскільки, по-перше, касаційна скарга відповідала вимогам процесуального закону, а, по-друге, згідно з частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді.

Посилання заявника на те, що судді Луспеник Д. Д. і Черняк Ю. В. в одній колегії з суддею Гулько Б. І. ухвалювали багато судових рішень, а тому суддя Гулько Б. І. може мати вплив на них, є голослівними, безпідставними й такими, що взагалі знаходяться поза межами можливого коментування чи аналізу. Згідно з правилами ЦПК України у суді касаційної інстанції створені постійні судові колегії і безпідставний розгляд справи поза межами цієї колегії є недопустимим.

Разом з тим суддя Верховного Суду Гулько Б. І. при розгляді заяв заявив самовідвід від участі у розгляді цієї справи з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали сумнів в об'єктивності та неупередженості суду і суддів.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Щодо суб'єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Верховного Суду Гулько Б. І. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з'являться докази на користь протилежного.

Згідно з об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об'єктивно виправдані.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З огляду на викладене колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про самовідвід судді

Гулька Б. І., аби усунути обставини, які б давали сумнів в об'єктивності та неупередженості суду і суддів.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_4 відводу суддів Луспеника Д. Д. і ЧернякЮ. В., питання про відвід суддів відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України необхідно передати для вирішення іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_4 про відвід суддів Верховного Суду: Луспеника Дмитра Дмитровича, Гулька Бориса Івановича та Черняк Юлії Валеріївни відмовити, а заяву визнати необґрунтованою.

Заяву про самовідвід судді Верховного Суду Гулька Бориса Івановича задовольнити.

Відвести суддю Гулька Бориса Івановича за його заявою від участі у розгляді касаційної скарги ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Заяву ОСОБА_4 про відвід суддів Верховного Суду: Луспеника Дмитра Дмитровича і Черняк Юлії Валеріївни передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Ю. В.Черняк