Дата документу 10.12.2018 Справа № 554/4417/18
Провадження №2/554/2267/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя; третя особа: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в червні 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_2 міської ради на свою користь 17403,47 гривень матеріальної шкоди та 30000 гривень компенсації моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.03.2018 року, близько 10:30 год., піднімаючись по сходах підземного переходу, що знаходиться на перехресті вулиці Шевченка та вулиці Європейська у м.Полтава, ОСОБА_1 підсковзнувся і впав, в результаті чого зламав ногу. Даний підземний перехід перебував в аварійному стані, була знята плитка, всі сходи зруйновані, слизькі, внаслідок падання мокрого снігу та вкриті кригою, а також не обладнані поручнями і спеціальним покриттям для уникнення ковзання. Ніяких допоміжних конструкцій для здійснення безпечного проходу не встановлено та в будь-який інший спосіб неможливо було перейти дорогу.

З місця події позивача забрала бригада швидкої медичної допомоги. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1777 міського травматологічного відділення від 26.03.2018 року, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 08.03.2018 року по 26.03.2018 року з діагнозом: закритий перелом середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням та заднього краю правої великогомілкової кістки. 15.03.2018 року позивачу була зроблена операція. Вартість проведеного лікування складає 17403,47 гривень.

Внаслідок отриманої травми та понесених значних грошових витрат на лікування, а також упущеної можливості влаштуватися на роботу та отримувати заробітну плату, сімя позивача опинилася в дуже скрутному матеріальному становищі.

Згідно листа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 20.07.2017 року, вбачається, що на балансі КП «ПМШЕД» ОСОБА_2 міської ради перебуває 6 підземних переходів, що належать територіальній громаді м.Полтави. Відповідно листа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 17.05.2018 року, балансоутримувачем підземного переходу на перехресті вул.Шевченка та вул.Європейська в м.Полтава є Комунальне підприємство «ОСОБА_2 міська щляхово-експлуатаційна дільниця». Але, КП «ПМШЕД» ОСОБА_2 міської ради знаходиться в стані припинення з 16.02.2017 року, згідно рішення ОСОБА_2 міської ради від 31.01.2017 року «Про припинення юридичної особи комунального підприємства «ОСОБА_2 міська щляхово-експлуатаційна дільниця» ОСОБА_2 міської ради шляхом його ліквідації», що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. КП «ПМШЕД» ОСОБА_2 міської ради на момент нещасного випадку вже не здійснювало свої функції, а тому не може бути відповідачем у справі. Таким чином, відповідальність за шкоду, завдану ушкодженням здоровя позивачу, внаслідок невиконання обовязків з утримання в належному санітарно-технічному стані території підземного пішохідного переходу, що розташований на перехресті вул.Шевченка та вул.Європейська, несе власник, а саме: ОСОБА_2 міська рада від імені територіальної громади м.Полтави.

Внаслідок вказаної бездіяльності відповідача позивачу завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в 30000 гривень, оскільки він тривалий час перебував на лікуванні, зазнав сильного фізичного болю, та більш ніж на три місяці втратив можливість працевлаштуватися. Отримана травма спричинила порушення нормального ритму життя, порушення стосунків з оточуючими, в результаті неможливості приділяти увагу сімї, дворічній дитині, а також самостійно здійснювати і організовувати свій побут.

Ухвалою суду від 13.06.2018 року було відкрито провадження в справі та визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно пояснень третьої особи (а.с.30-32), Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню. Зазначило, що позивачем не надано доказів на підтвердження порушення його права, завдання шкоди позивачу КП «ПМШЕД» ОСОБА_2 міської ради. Місце та обставини отримання травми не підтверджені документальними доказами. Безпідставні вимоги позивача по відшкодуванню матеріальної шкоди в розмірі 17403,47 гривень та моральної шкоди в розмірі 30000 гривень. Не підтверджено, що всі лікарські засоби, які були придбані, згідно наданих копій фіскальних чеків, квитанцій, дублікатів квитанцій та товарного чеку, були призначені лікуючим лікарем саме позивачу та саме лікування тієї травми, яка стала підставою для звернення до суду.

Позивачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання (а.с..49-51), згідно якого позивач просив замінити первісного відповідача у справі: Комунальне підприємство «ОСОБА_2 міська щляхово-експлуатаційна дільниця» ОСОБА_2 міської ради на належного відповідача - ОСОБА_2 міську раду. Позивач також подав позовну заяву до ОСОБА_2 міської ради (а.с.60-65).

Ухвалою суду від 14.08.2018 року клопотання позивача ОСОБА_1 було задоволено, замінено відповідача у справі Комунальне підприємство «ОСОБА_2 міська щляхово-експлуатаційна дільниця» ОСОБА_2 міської ради на належного відповідача ОСОБА_2 міську раду.

Відповідачем ОСОБА_2 міською радою подано до суду відзив на позов, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що позивачем не надано суду жодних належних доказів наявності порушеного права, доказів, які б свідчили про порушення його прав ОСОБА_2 міською радою. ОСОБА_2 міською радою, як представницьким органом місцевого самоврядування м.Полтави, належним чином було створено відповідний виконавчий орган місцевого самоврядування: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради та створено комунальне підприємство: Комунальне підприємство «ОСОБА_2 міська щляхово-експлуатаційна дільниця» ОСОБА_2 міської ради, та було наділено їх відповідною компетенцією у правовідносинах щодо утримання обєктів благоустрою у м.Полтаві, утримання зелених насаджень, вулиць та доріг м.Полтави. Таким чином, ОСОБА_2 міською радою належним чином було визначено особу відповідальну за утримання та ремонт підземного переходу на перехресті вулиць Шевченка та Європейська у м.Полтава, зокрема, покладено відповідні обовязки на Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявився, у наданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради до суду не зявився, відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідач подав до суду відзив.

Представник третьої особи Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради до суду не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Третя особа подала до суду пояснення.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно матеріалів справи, 08.03.2018 року, близько 10:30 год., піднімаючись по сходах підземного переходу, що знаходиться на перехресті вулиці Шевченка та вулиці Європейська у м.Полтава, ОСОБА_1 підсковзнувся і впав, в результаті чого зламав ногу.

Позивач проходив стаціонарне лікування в травматологічному відділенні з 08.03.2018 року по 26.03.2018 року з діагнозом: закритий перелом середньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням та заднього краю правої великогомілкової кістки. 15.03.2018 року переніс операцію.

Як передбачено п.п.1,2 п.а) ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: власні (самоврядні) повноваження, зокрема: управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню; організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

Статтею 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки є території загального користування які належать до об'єктів благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статей 15, 17, 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів.

Громадяни мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою (пункт 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою населеного пункту прилеглу до цих об'єктів територію; відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Згідно листа Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 20.07.2017 року, вбачається, що на балансі КП «ПМШЕД» ОСОБА_2 міської ради перебуває 6 підземних переходів, що належать територіальній громаді м.Полтави (а.с.76).

Із повідомлення третьої особи позивачу від 17.05.2018 року (а.с.10) вбачається, що балансоутримувачем підземного переходу на перехресті вул.Шевченка та вул.Європейська в м.Полтава є Комунальне підприємство «ОСОБА_2 міська щляхово-експлуатаційна дільниця» ОСОБА_2 міської ради.

У відповідності до п.2 рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради «Про ремонт вулиць міста, які суміщаються за напрямками доріг загального користування державного значення» №99 від 30.03.2001 року та Додатку до вказаного рішення замовником по ремонту та утриманню вулиць Європейської (стара назва Фрунзе) та Шевченка у м.Полтава визначено Управління житлово-комунального господарства (а.с.107-113).

З вищевикладеного вбачається, що організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в Постанові від 04.04.2018 р. № 2-1474/11-ц.

Тому, обов'язок відшкодування заподіяної позивачу шкоди, внаслідок падіння в підземному переході, не може бути покладено на ОСОБА_2 міську раду, як орган місцевого самоврядування.

За змістом статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду з указаним позовом ОСОБА_1 заявляв вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди до Комунального підприємства «ОСОБА_2 міська щляхово-експлуатаційна дільниця» ОСОБА_2 міської ради.

В подальшому суд за клопотанням позивача замінив відповідача на ОСОБА_2 міську раду

З матеріалів справи вбачається, що позивач підтримує позовні вимоги лише до ОСОБА_2 міської ради.

У п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При вирішенні спору згідно ст.ст. 1166, 1167 Цивільного кодексу України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: 1) шкоду; 2) протиправне діяння особи, котра її завдала; 3) причинний зв'язок між ними; 4) вину заподіювача шкоди.

Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що між діями чи бездіяльністю відповідача ОСОБА_2 міської ради і шкодою, завданою здоровю ОСОБА_1 внаслідок падіння в підземному переході, є безпосередній причинний зв'язок, та є вина відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для покладення обов'язку щодо відшкодування ОСОБА_1 майнової та моральної шкоди на ОСОБА_2 міську раду.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,141,223,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.1166,1167 ЦК України, ст.ст.13, 15, 18 Закону України "Про благоустрій населених пунктів"суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя; третя особа: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1, проживаючий за адресою: 36020, вул.Новостроївська,3, с.Судівка, Новосанжарського району Полтавської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1;

відповідач: ОСОБА_2 міська рада, місцезнаходження: 36000, м.Полтава, вул.Соборності,36, ;

третя особа: Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, місцезнаходження: 36020, м.Полтава, вул.Стрітенська,19, .

Суддя: А.М.Чуванова