Справа № 219/552/18
Провадження № 2/219/871/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 червня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Скорубо Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, Головного управління ОСОБА_3 у Донецькій області про визнання договору оренди земельних ділянок поновленим, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області, Головного управління ОСОБА_3 у Донецькій області, в якому просить визнати договір оренди земельних ділянок від 28.09.2012 року, зареєстрований за № 05042 від 16.10.2012 року, укладений між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), поновленим на пять років (до 16.10.2022 року) на тих самих умовах, що передбачені даним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до договору оренди земельних ділянок від 28.09.2012 року, укладеного між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) орендодавець надає, а орендар набуває в строкове платне володіння і користування земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення (запас) за межами населених пунктів Серебрянської сільської ради Артемівського району Донецької області загальною площею 40,8889 га, в тому числі: земельну ділянку площею 10,3456 га сіножатей, кадастровий номер :01:157:0021; земельну ділянку площею 16,4739 га сіножатей, кадастровий номер :01:157:0022; земельну ділянку площею 12,0335 га пасовищ, кадастровий номер :01:157:0023; земельну ділянку площею 2,0355 га пасовищ, кадастровий номер :01:157:0020. Згідно з п.2.1 цей договір укладено на 5 років, починаючи з дати його реєстрації, тобто строк дії Договору закінчився 16.10.2017 року. Разом з тим, після закінчення строку дії договору та по теперішній час позивач продовжує користування вищевказаними земельними ділянками, продовжує сплачувати орендну плату за ці земельні ділянки, ОСОБА_2 (Артемівська) райдержадміністрація як орендодавець за договором лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору на адресу позивача не направляв. 30.11.2017 року позивач звернувся до ОСОБА_2 районної державної адміністрації з листом про укладення додаткової угоди про поновлення договору на тих самих умовах. Листом від 14.12.2017р. № вх.24/3960-2 позивачу рекомендовано за поновленням терміну дії договору звернутись до Головного управління ОСОБА_3 у Донецькій області, оскільки згідно з ч.4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Проте вказана норма регулює питання саме передачі земельної ділянки в користування, а не поновлення строку користування вже переданою раніше земельною ділянкою, а тому дана норма на спірні правовідносини не поширюється. Разом з тим, позивач раніше (10.10.2017 року) звертався також і до Головного управління ОСОБА_3 у Донецькій області з листом про передання спірних земельних ділянок в оренду на новий строк, проте відповідь не отримав. Тобто з боку Головного управління ОСОБА_3 у Донецькій області на адресу позивача також не надходило листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору. Отже, позивач звертався для вирішення питання про укладення додаткової угоди щодо поновлення договору до обох відповідачів, проте жоден з них заперечень з цього приводу не висловив. Водночас жоден з відповідачів не вчинив дій, направлених на укладення відповідної додаткової угоди до договору, проект якої направлявся на їх адресу позивачем, що дає йому підстави для вирішення цього питання в судовому порядку.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 8.02.2018 року.

6.02.2018 року на виконання ухвали суду від 23.01.2018 року ОСОБА_2 районна державна адміністрація Донецької області надала відзив на позовну заяву (з доказом направлення його 6.02.2018 року на адресу позивача, арк.с.29, 30-34), у якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 на підставах, викладених у відзиві. Вказує, що дійсно, між позивачем та ОСОБА_2 райдержадміністрацією, в межах повноважень, наданих статтею 122 Земельного кодексу України, 28.09.2012 строком на 5 років укладено договір оренди земельних ділянок загальною площею 40,8889 га із земель сільськогосподарського призначення (запасу) для сінокосіння та випасання худоби за межами населених пунктів Серебрянської сільської ради Артемівського району Донецької області. Договір був зареєстрований 16.10.2012 за № 05042. 10.10.2017 року позивач звернуся до Головного управління з листом про передачу земельних ділянок на новий строк. 16.10.2017 року термін договору оренди землі закінчився. Посилаючись на ч.2 ст.3 Закону України «Про оренду землі», зазначає, що позивач звернувся до Головного управління з листом про передання земельних ділянок на нових строк з порушенням строків (орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі). В пункті 2.4 договору, визначено, що земельні ділянки повертаються за актом прийому-передачі не пізніше семи днів, з моменту втрати чинності цим договором. Пунктом 4.2 договору передбачено, що орендар зобовязаний в разі припинення цього договору, забезпечити виконання умов повернення земельних ділянок. ОСОБА_2 райдержадміністрація бачить в діях позивача грубе порушення умов Договору. Також, 30.11.2017 року він звертався до ОСОБА_2 райдержадміністрації з листом про укладення додаткової угоди про поновлення договору на тих самих умовах. ОСОБА_2 райдержадміністрація вважає, що вона виступає неналежним відповідачем у даній справі, з тих підстав, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 6 вересня 2012 року № 5245-VI, який набув чинності 1.01.2013 року, та у звязку із цим на сьогодні ОСОБА_2 райдержадміністрація не наділена повноваженнями щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення, адже ці функції передані, в даному випадку - Головному управлінню. Між тим, позивач у позовних вимогах просить визнати договір поновленим на пять років (до 16.10.2022) на тих самих умовах, що передбачені даним договором. Але, ст. 19 Закону України «Про оренду земель» визначено, що при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років. Статтею ст. 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку, але на сьогоднішній день додаткова угода до договору оренди землі не укладалася.

Також, 14.03.2018 року, на виконання ухвали суду від 23.01.2018 року, Головним управлінням ОСОБА_3 у Донецькій області також був надісланий відзив (вх. № 7862) разом з іншими документами (копія заяви ОСОБА_1 про передачу земельних ділянок в оренду та лист щодо відмови у поновленні договору оренди земельних (а.с.48-51, 52-55). Головне управління ОСОБА_3 у Донецькій області вважає, що позов є таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ОСОБА_3 у Донецькій області із клопотанням від 10.10.2017 року щодо подовження строку дії договору оренди земельної ділянки загальною площею 40,8889 га, із земель сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби. ГУ ОСОБА_3 у Донецькій області розглянуто лист та надано відповідь від 18.10.2017 за № Ш-5347/0-33296-17, якою було відмовлено у продовженні договору оренди через пропущення законних строків встановлених статтею 33 Закону України «Про оренду землі». Згідно з абзацом 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. До того ж, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. За відсутності такого рішення зобовязати цей орган в судовому порядку укласти такий договір, або ж його поновити неможливо, оскільки це суперечить вимогам законодавства - відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформлюється відповідним рішенням.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Представник позивача ОСОБА_4 (повноваження якого підтверджуються договором дорученням про надання правової допомоги від 21.11.2017, ордером та копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю) позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області (за довіреністю від 6.11.2017 № 28/1203 вих.) ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засіданні не зявилася, про причини своєї неявки суду не повідомила.

Представник відповідача - Головного управлінням ОСОБА_3 у Донецькій області ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності № 31-5-0.48-9975/2-17 від 6.11.2017 року, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 на підставах, визначених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 4 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.

Стаття 13 ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно договору оренди земельних ділянок від 28.09.2012 року, орендодавець - Артемівська районна державна адміністрація, в особі голови райдержадміністрації ОСОБА_7, на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 13.09.2012 № 553 надає, а орендар ОСОБА_1 набуває в строкове платне володіння і користування земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення (запас) за межами населених пунктів Серебрянської сільської ради Артемівського району Донецької області (а.с.5-8).

Умовами договору («1 Предмет спору») передбачено, що в оренду передаються земельні ділянки загальною площею 528,0318 га, в тому числі, 90,6484 га сіножатей та 40,8889 га, в тому числі земельну ділянку площею 10,3456 га сіножатей, кадастровий номер :01:157:0021; земельну ділянку площею 16,4739 га сіножатей, кадастровий номер :01:157:0022; земельну ділянку площею 12,0335 га пасовищ, кадастровий номер :01:157:0023; земельну ділянку площею 2,0355 га пасовищ, кадастровий номер :01:157:0020, які на час передачі їх в оренду знаходяться в задовільному, якісному стані. На земельних ділянках відсутні об'єкти нерухомого майна, грошова оцінка земельних ділянок складає 259 955,20 грн., земельні ділянки, які передаються в оренду, не мають недоліків, які можуть перешкоджати їх ефективному використанню.

Земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства, строком на 5 років (п.п.2.1, 2.2) (а.с.56-62).

Розділом «2 Умови договору» визначено, що земельні ділянки передаються в оренду для сінокосіння і випасання худоби (п.2.1). Договір укладено на 5 (пять) років, починаючи з дня його реєстрації. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі, орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п.2.2).

Згідно розділу «9 Заключні положення» цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації. Вказаний договір зареєстрований за № 05042 від 16.10.2012 року (а.с.9).

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Статтею 33 цього ж Закону передбачено, що по закінченні строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до частин першої - п'ятої ст. 33 цього закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

З урахування викладеного, ОСОБА_1 лише 10 жовтня 2017 року звернувся до Головного управління ОСОБА_3 у Донецькій області із заявою про передачу земельних ділянок загальною сільськогосподарського призначення площею 40,8889 га в оренду на підставі ст.ст. 34, 123, п.2 ст. 134 Земельного кодексу України для укладення договору оренди цих земельних ділянок (а.с.12).

30 листопада 2017 року позивач звернувся також до ОСОБА_2 районної державної адміністрації із заявою про поновлення договору оренди земельних ділянок від 28.09.2012 року на строк 5 років, тобто до 16.10.2022 року, на тих самих умовах шляхом укладення додаткової угоди (а.с.10). На вказану заяву ОСОБА_2 райдержадміністрація надала відповідь (від 14.12.2017 року № вх.24/39602 (а.с.11) з рекомендацією звернутися для вирішення питання про поновлення договору оренди землі до ГУ ОСОБА_3 у Донецькій області.

Однак, у позові позивач вказує, що він раніше (10.10.2017 року) звертався до ГУ ОСОБА_3 у Донецькій області з листом про передання спірних земельних ділянок в оренду на новий строк, проте відповідь не отримав, тобто з боку управління ОСОБА_3 на адресу позивача не надходило листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору.

При цьому представник відповідача ОСОБА_3 у Донецькій області зазначив, що 18 жовтня 2017 року на адресу позивача був направлений лист-повідомлення на його заяву від 10.10.2017 року, та надав його копію для долучення до матеріалів справи.

Згідно вищевказаного листа Головного управління ОСОБА_3 у Донецькій області від 18.10.2017 року (№ Ш-5347/0-3329/6-17) (а.с.54-55) зазначено, що звернення ОСОБА_1 від 10.10.2017 року щодо поновлення договору оренди землі було подане з порушенням вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а тому правові підстави поновлення дії договору оренди землі відсутні. Термін дії для подачі заяви про поновлення договору закінчився, у звязку із цим ГУ ОСОБА_3 у Донецькій області заперечувало у поновленні вищевказаного договору оренди землі і наголошувало на необхідності повернення земельної ділянки орендодавцю за актом прийому-передачі не пізніше 7 днів з моменту втрати чинності цього договору.

Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 зазначив, що після закінчення строку дії договору та по теперішній час він продовжує користування вищевказаними земельними ділянками, продовжує сплачувати орендну плату за ці земельні ділянки, на підтвердження чого надав копії квитанцій про сплати орендної плати (а.с.13-14, 83-84), оскільки ОСОБА_2 райдержадміністрація як орендодавець повідомлення про заперечення у поновленні договору на адресу позивача не направляла.

Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Крім того, частиною шостою статті 33 цього Закону передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди: орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні попереднім орендарем процедури повідомлення про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Такі ж висновки викладені в постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі №6-10цс15, 18.03.2015 року в справі № 6-4цс15, 15.04.2015 року в справі № 6-55цс15, 23.03.2016 року в справі № 6-146цс16, 13.04.2016 року в справі № 6-2027цс15, 23.11.2016 року в справі № 6-2540цс16.

Проте, жодного доказу, який підтверджує повідомлення ОСОБА_1 відповідачів у встановлений ч. 2 ст. 33 Законом України «Про оренду землі» строк (за тридцять днів до закінчення строку дії договору) про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк суду не надано.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів відправлення відповідних листів повідомлень з проектом додаткової угоди.

Також, твердження позивача, що після закінчення договору оренди він продовжує користуватися земельними ділянкам та сплачує за їх оренду, свідчать про намір скористатися правом та поновити договір оренди, строк дії якого закінчився, не знайшли свого підтвердження, оскільки ст.33 Закону України «Про оренду землі» встановлено обовязкову вимогу укладання додаткової угоди, навіть за умови поновлення дії договору на підставі частини 6 даної статті.

Встановивши у справі, факт не дотримання орендарем строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, і як наслідок не належного виконання орендарем умов договору оренди, продовження використання ним земельної ділянки після закінчення строку дії договору, суд, на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», дійшов висновку про порушення позивачем процедури та строків для реалізації переважного права на поновлення договору оренди, які встановлені частинами 2-5 ст. 33 цього Закону, а тому підстави для визнання договору оренди землі укладеного 28.09.2012 року поновленим відсутні.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди земельних ділянок від 28.09.2012 року, зареєстрований за № 05042 від 16.10.2012 року, укладений між Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області та ОСОБА_1, поновленим на 5 років на тих самих умовах, що передбачені даним договором.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 6, 12, 77-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 2, 13, 31, 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 627, 792 ЦК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельних ділянок від 28.09.2012 року, зареєстрованого за № 05042 від 16.10.2012 року, укладеного з Артемівською районною державною адміністрацією Донецької області, поновленим на пять років (до 16.10.2022 року), на тих самих умовах, що предбачені договором, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а представником відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Донецької області в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 08 червня 2018 року.

Суддя

ОСОБА_8