Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3056/18
Провадження № 2/191/901/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гречко Ю.В.
при секретарі - Борисовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 липня 1993 року належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. У зазначеній квартирі зареєстрована відповідач Біла А.А., яка з 2012 року в квартирі не проживає, раніше була засуджена до позбавлення волі за вчинення злочину, рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2011 року відповідач була позбавлена батьківських прав щодо сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На неодноразові прохання позивача знятися з реєстраційного обліку відповідач не реагує, а реєстрації відповідача в квартирі створює позивачу перешкоди в розпорядженні квартирою. Позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вищезазначеною квартирою.
Позивач завчасно надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явилася по невідомим суду обставинам.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Факт належності позивачу вищезазначеної квартири підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30 липня 1993 року.
Згідно Акту №82 ЖЕК-2 відповідач Біла А.А. не проживає в належній позивачеві квартирі з 2012 року по теперішній час, хоча зареєстрована в ній.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
У ч.2 ст.405 ЦК України зазначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, позивач є власником зазначеної квартири і реєстрація відповідача в ній дійсно створює їм перешкоди у розпорядженні квартирою.
Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги, встановленою.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.7, 10, 13, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася у м.Синельникове Дніпропетровської області, такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.
На заочне рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю. В. Гречко