Справа № 743/1076/18
Провадження №4-с/743/4/18
УХВАЛА

27 серпня 2018 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника скаржника ОСОБА_1

головного державного виконавця Бабіч К.О.

стягувача ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Ріпки скаргу ОСОБА_4 на дії та рішення головного державного виконавця Ріпкинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Бабіч Катерини Олегівни,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на рішення та дії головного державного виконавця Ріпкинського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області Бабіч К.О. під час виконання рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.08.2016 року щодо зобов'язання ОСОБА_4 демонтувати за власний рахунок незаконно зведену прибудову-лоджію до квартири АДРЕСА_1.

Зокрема ОСОБА_4, являючись боржником у виконавчому провадженні, просив визнати неправомірними рішення та дії головного державного виконавця - про винесення постанови від 13.07.2018 року щодо накладення на скаржника штрафу в розмірі 1700 грн. та скасувати вказану постанову.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначив, що виконання рішення Ріпкинського районного суду від 11.08.2016 року було зупинено 14.06.2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до закінчення касаційного провадження у справі.

Постановою начальника Ріпкинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Чернігівській області від 22.06.2018 року, на підставі заяви стягувача ОСОБА_2, виконавче провадження № 53807623 було поновлено у зв'язку із залишенням касаційної скарги без задоволення.

Заявою від 09.07.2018 року ОСОБА_4 повідомив головного державного виконавця Бабіч К.О., про те, що він звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання права та надання дозволу на реконструкцію (прибудову) до квартири лоджії, без згоди співвласника.

Крім того, ОСОБА_4 повідомляв державному виконавцю про те, що він подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення демонтажу лоджії, у зв'язку з чим просив визнати вказаний факт поважною причиною та відкласти (відстрочити, зупинити) виконання рішення суду.

Заявою від 12.07.2018 року ОСОБА_4 просив державного виконавця вжити заходів щодо роз'яснення рішення суду в частині чіткого, без суперечностей і неоднозначностей, визначення та конкретизації за індивідуальними ознаками прибудови-лоджії демонтаж якої він зобов'язаний здійснити.

У вказаній заяві ОСОБА_4 звертав увагу, що резолютивна частина судового рішення є для нього незрозумілою, оскільки не містить конкретно визначених індивідуальних ознак прибудови, за якими можна точно визначити про яку саме лоджію йдеться у рішенні, приймаючи до уваги, що до квартири прибудовано дві лоджії.

Скаржник вказував, що наведені ним обставини підтверджуються рішенням виконкому Добрянської селищної ради № 60 від 31.10.2016 року; дозволом на розробку проектної документації стосовно переобладнання та прибудови двох лоджії до квартири АДРЕСА_1; висновком відділу містобудування та архітектури Ріпкинської РДА № 27 від 07.11.2016 року про погодження проекту реконструкції квартири з улаштуванням двох лоджій; актом загального огляду жилого будинку від 25.07.2018 року.

В той же час, не об'єктивно поставившись до заяви ОСОБА_4 про поважність причин невиконання рішення суду, державний виконавець 13.07.2018 року винесла постанову про накладання на нього штрафу в розмірі 1700 грн., згідно ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».

13.08.2018 року від скаржника до суду надійшла заява про збільшення заявлених ним вимог, в якій ОСОБА_4 посилаючись на ті ж самі обставини, вказував, що 03.08.2018 року державний виконавець винесла постанову про накладення на нього подвійного розміру штрафу, а також постанову про арешт коштів боржника.

Таким чином, ОСОБА_4 в додатково поданій заяві просив: 1) зупинити дію постанови державного виконавця від 13.07.2018 року про накладання штрафу у розмірі 1700 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 743/1076/18 за його скаргою; 2) зупинити дію постанови державного виконавця від 03.08.2018 року про накладення штрафу у подвійному розмірі 3400 грн., до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 743/1076/18 за його скаргою; 3) зупинити дію постанови державного виконавця від 03.08.2018 року про арешт коштів боржника до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 743/1076/18 за його скаргою; 4) визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не здійснення розгляду в установлені законом строки заяв, поданих ОСОБА_4 09.07.2018 року і 12.07.2018 року та ненадання відповідних роз'яснень його прав і обов'язків; 5) скасувати постанову державного виконавця від 13.07.2018 року про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700 грн.; 6) скасувати постанову державного виконавця від 03.08.2018 року про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі в сумі 3400 грн. 7) скасувати постанову державного виконавця від 03.08.2018 року про арешт коштів боржника ОСОБА_4

В судові засідання ОСОБА_4 не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримала вимоги ОСОБА_4 з підстав, наведених в уточненій скарзі, додатково пояснивши, що після відновлення виконавчого провадження ОСОБА_4 повідомив державному виконавцю про те, що він і в подальшому буде відстоювати своє право на зведення прибудови, а ненадання відповідей на заяви боржника і накладення на нього штрафів та арешту коштів були здійснені в порушення вимог чинного законодавства.

Крім того, представник скаржника вказала, що лише суд у своєму рішенні мав право визначити, яке саме майно ОСОБА_4 підлягає демонтажу, однак цього не було зроблено через поверховий розгляду справи судами всіх інстанцій.

Державний виконавець в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог ОСОБА_4, зазначивши, що останній умисно, під надуманими приводами, тривалий час ухиляється від виконання судового рішення, а твердження представника скаржника про причини невиконання цього рішення, суперечать як фактичним обставинам справи, так і письмовим поясненням самого боржника, котрі містяться в матеріалах виконавчого провадження. Крім того, державному виконавцеві повністю зрозумілий зміст рішення яке підлягає примусовому виконанню, отже підстав для звернення до суду із заявою щодо його роз'яснення у Бабіч К.О. не виникало. Накладення на ОСОБА_4 штрафів та арешт грошових коштів боржника були здійснені у повній відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» і на час розгляду справи судом кошти боржника в банківських установах заарештовані не були. Державний виконавець повідомляла боржнику про право особисто звернутися до суду із заявою про роз'яснення рішення, однак ОСОБА_4 цього свідомо не робив.

Стягувач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог ОСОБА_4 з тих підстав, що дії боржника були спрямовані виключно на ухилення від демонтажу незаконно зведеної прибудови, а обставини, на які посилається скаржник, є повністю надуманими та суперечать принципу обов'язковості виконання судових рішень особами, стосовно яких такі рішення ухвалені. Крім того, стягувач ОСОБА_2 пояснила, що твердження ОСОБА_4 є завідомо неправдивими, оскільки вже після ухвалення судового рішення боржник став займатися переобладнанням іншого підсобного приміщення (кладовки), котра розміщена всередині квартири і взагалі не виходить за межі зовнішніх елементів будинку. Таким чином, рішення державного виконавця про накладення на боржника штрафів та послідуюче винесення постанови про арешт коштів ОСОБА_4 є законними.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, матеріали цивільної справи № 743/725/16-ц та матеріали виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Частиною 8 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом, зокрема, він має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 11.08.2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 було задоволено частково та зобов'язано відповідача демонтувати за власний рахунок незаконно зведену прибудову-лоджію до квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 16.03.2017 року скарга ОСОБА_4 на рішення суду І інстанції була відхилена, а рішення Ріпкинського райсуду від 11.08.2016 року залишено без змін.

19.04.2017 року Ріпкинським районним судом Чернігівської області за заявою ОСОБА_2 було видано виконавчий лист, на підставі якого 20.04.2017 року головним державним виконавцем Ріпкинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Чернігівській області Бабіч К.О. відкрито виконавче провадження № 53807623 - про зобов'язання ОСОБА_4 демонтувати, за власний рахунок, незаконно зведену прибудову-лоджію. Цим же документом ОСОБА_4 було вказано на необхідність виконання судового рішення протягом 10 робочих днів.

Зі зворотного поштового повідомлення вбачається, що ОСОБА_4 особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження 22.04.2017 року.

25.04.2017 року ОСОБА_4 звернувся до державного виконавця із заявою про відстрочення або зупинення виконавчих дій у зв'язку з поданням ним касаційної скарги та незрозумілості рішення суду в частині дій щодо об'єктів через відсутність їх індивідуалізуючих ознак.

22.06.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Ріпкинського районного відділу ДВС із заявою про зупинення виконавчих дій у зв'язку з відкриттям касаційного провадження по справі та винесення ВССУ ухвали про зупинення виконання рішення суду І інстанції.

26.06.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчих дій до закінчення касаційного провадження.

Постановою Верховного Суду від 14.05.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

22.06.2018 року стягувач ОСОБА_2 звернулась до державного виконавця із заявою про поновлення виконавчого провадження.

22.06.2018 року начальником Ріпкинського районного відділу ДВС ГТУЮ винесено постанову про поновлення виконавчого провадження і копії цього документа були отримані стягувачем та боржником 27.06.2018 року.

Таким чином, матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що ОСОБА_6, як боржнику, починаючи з 27.06.2018 року стало достовірно відомо про поновлення виконавчого провадження і необхідність виконання судового рішення. Разом з цим, 09.07.2018 року боржник звернувся до державного виконавця Бабіч К.О. із заявою про відстрочення або зупинення виконання рішення суду з тих підстав, що він 09.07.2018 року подав до суду позов про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання права та надання йому дозволу на реконструкцію (прибудову) до квартири лоджії, без згоди співвласника та заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення демонтажу раніше зведеної прибудови.

До вказаної заяви скаржником були додані фотознімки початкових елементів раніше зведеної прибудови, і зображена на них лоджія є тотожною лоджії, яка зображена на фотознімках, котрі надавали обидві сторони під час розгляду судом І інстанції справи № 743/725/16-ц.

Порівняння фотознімків в матеріалах цивільної справи та матеріалах виконавчого провадження однозначно, без сумнівів і протиріч вказує, що на них зображено один і той же об'єкт - початкові елементи конструкції лише однієї лоджії на другому поверсі із зовнішньої сторони багатоквартирного будинку.

Таким чином, матеріалами наданими самим боржником, спростовано його твердження про незрозумілість змісту рішення суду та неможливість його виконання по причині наявності у боржника двох лоджій.

Крім того, зі змісту власноручно написаної ОСОБА_4 заяви від 09.07.2018 року вбачається, що обґрунтовуючи своє звернення до державного виконавця про зупинення виконавчих дій, він мотивує своє звернення не незрозумілістю судового рішення від 11.08.2016 року, а відсутністю підстав для подальшого розгляду справи за його позовом, поданим до суду 09.07.2018 року.

З акту складеному у виконавчому провадженні № 53807623 від 13.07.2018 року вбачається, що державним виконавцем Бабіч К.О. під час виходу з метою перевірки виконання судового рішення про демонтаж ОСОБА_4 незаконно зведеної лоджії по АДРЕСА_1, встановлено, що рішення суду боржником не виконано.

13.07.2018 року державний виконавець Бабіч К.О., на підставі ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання ОСОБА_4 у встановлений строк рішення суду наклала на боржника штраф, у розмірі 1700 грн. і постанову про накладення штрафу було отримано ОСОБА_4 17.07.2018 року.

13.07.2018 року від ОСОБА_4 на адресу державного виконавця надійшла заява про вжиття заходів щодо роз'яснення рішення суду в тій частині, яку саме прибудову-лоджію він зобов'язаний демонтувати.

30.07.2018 року на адресу ОСОБА_4 начальник Ріпкинського відділу ДВС надіслав відповідь про відсутність у державного виконавця підстав для звернення до суду із заявою про роз'яснення рішення та повідомив, що боржник має право самостійно звернутися до органу, який видав виконавчий документ.

Крім того, 30.07.2018 року начальник відділу виконавчої служби письмово повідомив боржника про відсутність підстав для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_4 про ненадання відповідей на його звернення ДВС спростовано матеріалами виконавчого провадження.

31.07.2018 року державним виконавцем Бабіч К.О., з виходом на місце, було встановлено, що рішення суду боржником не виконано, у зв'язку з чим на ОСОБА_4 постановою від 03.08.2018 року було накладено штраф у подвійному розмірі за повторне невиконання рішення суду на суму 3400 грн.

Крім того, 03.08.2018 року державним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника в межах суми першого штрафу 1700 грн.

Вказана постанова була направлена до АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Ощадбанк».

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що на день розгляду справи судом арешт на грошові кошти ОСОБА_4 фактично накладено не було, а на постанову державного виконавця надійшло повідомлення лише з АТ «Ощадбанк», про відсутність відкритих рахунків на ім'я боржника.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшли підтвердження доводи представника скаржника про те, що діями державного виконавця по арешту грошових коштів ОСОБА_4 поставлений у скрутне матеріальне становище.

При цьому суд приймає до уваги, що боржник має не менш ніж два види доходу - пенсію за віком та заробітну плату за місцем роботи у ПрАТ «Добрянка».

Згідно ч.ч.1, 2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф.

Статтею 89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність дій державного виконавця Бабіч К.О. по відношенню до боржника ОСОБА_4 щодо накладення штрафів на останнього та винесення постанови про арешт коштів боржника.

Що стосується доводів скаржника про незаконність відмови державного виконавця від звернення до суду із заявою про роз'яснення судового рішення, суд вважає такі твердження безпідставними, з огляду на наступне.

За змістом Закону України «Про виконавче провадження», звернення до суду із заявою про роз'яснення рішення, є правом а не обов'язком державного виконавця.

Приймаючи до уваги, що державний виконавець в судовому засіданні вказала на те, що рішення суду у спірних правовідносинах для неї є зрозумілим, будь-яких підстав задовольняти вимогу ОСОБА_4 про роз'яснення рішення у Бабіч К.О. не існувало.

Крім того, ст.271 ЦПК України передбачено право сторони звернутися до суду із заявою про роз'ясненням рішення.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили ні ОСОБА_4 ні його представник, не зверталися до суду з відповідними заявами.

Разом з цим, ч.ч.1, 2 ст.14 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент набрання законної сили рішенням про зобов'язання боржника вчинити певні дії, передбачалось, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Аналогічні положення закріплені в ст.18 ЦПК України в редакції чинній з 15.12.2017 року.

Згідно ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Подання ОСОБА_4 09.07.2018 року позову до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та надання дозволу на реконструкцію квартири без згоди іншого співвласника, не може бути підставою для визнання неправомірними дій державного виконавця по виконанню судового рішення яке набрало законної сили, не може бути підставою для зупинення рішень, прийнятих державним виконавцем.

Керуючись ст.ст.258, 260, 451 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 про зупинення дії постанови головного державного виконавця Ріпкинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабіч Катерини Олегівни від 13.07.2018 року, про накладання на ОСОБА_4 штрафу у розмірі 1700 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 743/1076/18; про зупинення дії постанови головного державного виконавця Ріпкинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабіч Катерини Олегівни від 03.08.2018 року, про накладання на ОСОБА_4 штрафу у подвійному розмірі 3400 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 743/1076/18; про зупинення дії постанови головного державного виконавця Ріпкинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабіч Катерини Олегівни від 03.08.2018 року, про арешт коштів боржника ОСОБА_4 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 743/1076/18; про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Ріпкинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабіч Катерини Олегівни щодо не здійснення розгляду у встановлені строки заяв поданих ОСОБА_4 09.07.2018 року і 12.07.2018 року та ненадання відповідних роз'яснень його прав і обов'язків; про скасування постанови головного державного виконавця Ріпкинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабіч Катерини Олегівни від 13.07.2018 року, про накладання штрафу у розмірі 1700 грн. на боржника ОСОБА_4; про скасування постанови головного державного виконавця Ріпкинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабіч Катерини Олегівни від 03.08.2018 року, про накладання штрафу у подвійному розмірі 3400 грн. на боржника ОСОБА_4; про скасування постанови головного державного виконавця Ріпкинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Бабіч Катерини Олегівни від 03.08.2018 року, про арешт коштів боржника ОСОБА_4 -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляція на ухвалу може бути подана через Ріпкинський районний суд до апеляційного суду Чернігівської області, протягом п'ятнадцяти днів, з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів, з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 31.08.2018 року.

Суддя Є.А. Жовток