РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/527/18

Провадження № 2/700/316/18

30 серпня 2018 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Бондарчук Т.І.

розглянувши у підготовчому засіданні в смт. Лисянка справу №2/700/316/18, провадження № 2/700/316/18 за позовом ОСОБА_2 до Лисянської селищної ради про визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради, про визнання права на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог пояснила, що 03 вересня 1999 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина , яка складається із земельної частки (паю), яка розташована в адмінмежах Лисянської селищної ради площею 3,66 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай). Вона єдина спадкоємиця за законом, до смерті постійно проживала із своєю матірю, доглянула її та похоронила за власний рахунок. Проте на даний час вона не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, оскільки відсутній оригінал сертифікату на земельну частку (пай). За таких обставин вона змушена звернутися до суду і просить визнати за нею право на земельну частку (пай), яка розташована в адмінмежах Лисянської селищної ради площею 3,66 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на імя ОСОБА_3, яка померла 03.09.1999 року.

В судове засідання позивач не зявилася, в позовній заяві просить справу розглянути без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням в якому просить справу розглядати без його участі позовні вимоги визнає повністю.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

02 вересня 1999 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.09.1999 року, родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження.

Після її смерті відкрилась спадщина , яка складається із земельної частки (паю), яка розташована в адмінмежах Лисянської селищної ради площею 3,66 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай ), що підтверджується довідкою відділу у Лисянському районі головного управління Держгеокадастру у Черкаській області 31-23-0.290-781/107-18 від 19.07.2018 року.

Позивач фактично прийняла спадщину, але на даний час не може оформити спадщину в нотаріальній конторі, оскільки відсутній оригінал сертифікату на земельну частку (пай).

Доводи позивача про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) учасниками судового розгляду не спростовуються. Крім того, у газеті було розміщено повідомлення щодо втрати сертифікату на право на земельну частку серії ЧР №0258142.

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 ст. 549 ЦК У PCP (1963 року), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об»єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочностіправа розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Так як спадкодавець ОСОБА_3 за життя набула право на земельну частку (пай), дане право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом ОСОБА_2, то до позивача, як спадкоємця, переходить право на прийняття спадщини, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю за життя згідно сертифікату серії ЧР № 0258142. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача переходить це право на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 206, 211, 247,259-260, 264 -266, 269 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Лисянської селищної ради про визнання права на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер картки обліку платників податку НОМЕР_1 право на земельну частку (пай) площею 3,66 умовних кадастрових гектарів, розташовану в адмінмежах Лисянської селищної ради відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР №.0258142 виданого на імя ОСОБА_3, яка померла 03.09.1999 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча