Справа № 452/926/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 22-ц/783/7508/17 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

адвоката ОСОБА_3 - представника відповідачки ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (в подальшому - «Банк») звернулося до суду з позовом, в кінцевій редакції позовних вимог якого просило стягнути з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 заборгованість за Договором кредиту № 606АІ1 на купівлю автотранспортних засобів від 16.05.2011 року в сумі 234 495 гривень 47 копійок, а також судові витрати по справі.

Позовні вимоги обгрутовувалися тим, щовідповідно до укладеного між Банком та ОСОБА_5 16 травня 2011 року Договору кредиту № 606АІ1 на купівлю автотранспортних засобів (в подальшому - «Договір кредиту») згаданому відповідачу було надано у кредит 107 950 гривень для оплати придбаного ним автомобіля марки «SSANG YONG», 2011 року випуску.

В той же час, відповідачв порушення умов договору кредиту протягом тривалого часу не здійснював погашення процентів за користування кредитом у встановлені терміни, в результаті чого у нього виникла заборгованість: станом на 02.02.2016 року - у розмірі 234 495 гривень 47 копійок, з яких:сума заборгованості за кредитом - 88 673 грн. 20 коп.;сума заборгованості за відсотками - 69 201 грн. 30 коп.;пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 23 565 грн. 60 коп.;пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 28 382 грн. 34 коп.;розмір інфляційних втрат за кредитом - 15 690 грн. 32 коп.;розмір інфляційних втрат за відсотками - 8 982 грн. 70 коп.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором з відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір застави № 606АІ1-ЗАС від 16 травня 2011 року, за умовами якого він передав в заставу вище згаданий автомобіль марки «SSANG YONG».

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2016 року задоволено позов ОСОБА_4 та визнано за нею, а також за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «SSANG YONG KYRON M200XDI» за кожним з них, як об'єкта права спільної сумісної власності подружжя (т.1, а.с. 2-6, 41-42, 44-45, 62-66, 87-88, 83-184).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання кредиту № 606АІ1 від 16.05.2011 року у сумі 234 495 гривень 47 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3 517 гривень 43 коп.(т.1, а.с. 254-256).

Додатковим рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року ухвалено, що вище згадані заборгованість за договором про надання кредиту № 606АІ1 від 16.05.2011 року у сумі 234 495 гривень 47 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3 517 гривень 43 коп. підлягають до стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» солідарно (т.2, а.с. 78).

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року оскаржила відповідачка ОСОБА_4

Апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, покликаючись на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.

Покликаючись на те, що борги подружжя враховуються лише при поділі майна подружжя, вважає, що суд неправомірно стягнув заборгованість по кредитному договору з неї, оскільки вона жодного відношення до цього кредитного договору не має.

Вважає, що судом неправомірно не взято до уваги її заяву про застосування строків позовної давності, оскільки останній платіж на погашення суми заборгованості ОСОБА_5 був внесений 20.08.2012 року, а відтак вважає, що 20.08.2015 року у Банку закінчився строк позовної давності для звернення до суду.

Вважає, що судом не дано належної оцінки тому, що 30.07.015 року постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості провадження стосовно ОСОБА_4 припинено.

Звертає увагу на те, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу та пені) застосовується позовна давність в один рік (ч.2 ст. 258 ЦК України), а відтак вважає неправомірним нарахування Банком пені та штрафу за 5 років (т.1, а.с. 258; т.2, а.с. 8-10).

Позивач і відповідач ОСОБА_5, будучи своєчасно належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (т.2, а.с. 110-114), в судове засідання не з'явилися, явку своїх представників не забезпечили і про причини такої неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розгляду справи.

При цьому представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду письмовий Відзив на апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_4, у якому доводи апеляційної скарги заперечуються у повному обсязі і який містить прохання про відмову у задоволенні цієї апеляційної скарги (т.2, а.с. 34-35).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також оглянувши в судовому засіданні матеріали цивільної справи Самбірського міськрайонного суду Львівської області № 452/1174/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя (в подальшому - „матеріали справи № 452/1174/15-ц"), колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Статтями 12 і 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а ст. 82 ЦПК України - що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню (ч.1) і що обставини, встановлені рішенням суду у (зокрема) цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4).

Аналогічні за змістом положення містяться у ст.ст. 10, 60 і 61 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду даної справи судом першої інстанції та ухвалення ним оскаржуваного рішення.

Рішенням суду по справі № 452/1174/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя і матеріалами даної справи встановлено та визнається учасниками згаданих справи, що автомобіль «SSANG YONG KYRON M200XDI» (в подальшому - „спірний автомобіль") було придбано сторонами спору за час їх перебування у зареєстрованому шлюбі та за кредитні кошти, обримані ОСОБА_5 по Договору кредиту на купівлю автотранспортних засобів від 16.05.2011 року, який ним було укладено за нотаріально посвідченої письмової згоди ОСОБА_4 (т.1, а.с. 7-13, 52), та передано Банку у заставу у якості забезпечення виконання зобов'язання за згаданим Договором кредиту від 16.05.2011 року (т.1, а.с. 192-194), а відтак наведені обставини доказуванню не підлягають.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 28 січня 2016 року по справі № 452/1174/15-ц задоволено позов ОСОБА_4 та визнано за нею, а також за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «SSANG YONG KYRON M200XDI» за кожним з них, як об'єкта права спільної сумісної власності подружжя (т.1, а.с. 47-48).

Цим же рішенням (яке ніким не оскаржувалося і набрало законної сили) встановлено, що на даний час спірним автомобілем користується ОСОБА_4: останньою ця обставина (встановлена рішенням суду) належними та допустимими не спростована.

За вище наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що в результаті придбання в інтересах сім'ї за кредитні кошти спірного автомобіля у цієї сім'ї виникло і зобов'язання у вигляді повернення кредитних коштів, яке подружжя повинно виконати в якості солідарних боржників.

Спільні борги подружжя ще не були предметом поділу між ОСОБА_5 і ОСОБА_4: докази про це у матеріалах справи відсутні, оскільки предметом поділу між ними у справі № 452/1174/15-ц був лише автомобіль марки «SSANG YONG KYRON M200XDI».

За вище наведених обставин доводи апеляційної скарги про неправомірність стягнення судом заборгованості по кредитному договору з апелянта, оскільки апелянт «не має жодного відношення до кредитного договору, оскільки не є стороною договору», до уваги прийматися не можуть.

Як вбачається з таблиці погашення нарахованих відсотків, останній платіж по Договору кредиту позичальником було проведено не 20.08.2012 року (що стверджується в доводах апеляційної скарги), а 04.06.2013 року - в сумі 2 500 грн. (т.1, а.с. 4-зворот), а відтак трьохрічний строк позовної давності почав свій перебіг з 05.06.2013 року.

В той же час, Банк звернувся до суду з даним позовом 30.03.2016 року (т.1, а.с. 21), тобто - в межах трьохрічного строку позовної давності.

Відтак, доводи апеляційної скарги про ніби-то пропуск Банком трьохрічного строку позовної давності на звернення з даним позовом до суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому також до уваги прийматися не можуть.

Як стверджується ухвалою постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 30.07.2015 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, провадження стосовно ОСОБА_4 припинено, як стосовно поручителя позичальника ОСОБА_5 за договором поруки (т.1, а.с. 100).

В той же час, даний позов Банком пред'явлений до відповідачки ОСОБА_4 з підстав, що передбачені ст.ст. 61, 65 СК України, - як до члена сім'ї в інтересах якої було придбано за кредитні кошти спірний автомобіль, співвласником якого вона є, а тому доводи апеляційної скарги стосовно того, що вище згаданою ухвалою постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків провадження стосовно ОСОБА_4 припинено, також є необґрунтованими та до уваги прийматися не можуть.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, зокрема - зведеної таблиці заборгованості (т.1, а.с. 5), будь-який штраф, як складова частина боргу, який є предметом позовних вимог, є відсутнім, а відтак доводи апеляційної скарги стосовно неправомірності нарахування Банком штрафу є надуманими і до уваги прийматися не можуть.

Пунктом 1 частини 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що до позовних вимог про стягнення пені позовна давність застосовується в один рік.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту Банком нараховано за період починаючи з 01.02.2015 року (т.1, а.с. 5).

В той же час, Банк з даним позовом до суду звернувся лише 30.03.2016 року (т.1, а.с. 21), а відтак суд вправі був задовольнити позовну вимогу про стягнення з відповідачів пені лише за період починаючи з 30.03.2015 року.

Розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, нарахований Банком за період з 01.02.2015 року по 29.03.2015 року включно, становить 3 945 грн. 74 коп. (т.1, а.с. 5), а відтак на цю суму слід зменшити розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, яка підлягає до солідарного стягнення з відповідачів, і стягнути таку у розмірі 19 619 грн. 86 коп.:

23 565 грн. 60 коп. - 3 945 грн. 74 коп. = 19 619 грн. 86 коп.

Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, нарахований Банком за період з 01.02.2015 року по 29.03.2015 року включно, становить 4 590 грн. 52 коп. (т.1, а.с. 5), а відтак на цю суму слід зменшити розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, яка підлягає до солідарного стягнення з відповідачів, і стягнути таку у розмірі 23 791 грн. 82 коп.:

28 382 грн. 34 коп. - 4 590 грн. 52 коп. = 23 791 грн. 82 коп.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за договором про надання кредиту, який підлягає до стягнення з відповідачів солідарно, становить 225 959 грн. 20 коп.:

88 673 грн. 20 коп. + 69 201 грн. 30 коп. + 19 619 грн. 86 коп. + 23 791 грн. 82 коп. + 15 690 грн. 32 коп. + 8 982 грн. 70 коп. = 225 959 грн. 20 коп.

Відтак, оскаржуване рішення в цій частині (а також додаткове, яке є складовою частиною судового рішення по справі) підлягає відповідним змінам.

У пункті 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» міститься роз'яснення про те, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів і що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

В той же час, оскаржуваним рішенням (з урахуванням уточнень, внесених до нього додатковим рішенням від 10.05.2018 року) з відповідачів на користь Банку судовий збір в розмірі 3 517 гривень 43 коп.стягнуто солідарно (т. 2, а.с. 78).

За вище наведених обставин оскаржуване рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення - про стягнення з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судових витрат останнього у розмірі по 1 758 грн. 72 коп. з кожного з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості за договором про надання кредиту № 606АІ1 від 16.05.2011 року змінити, зменшивши суму, яка підлягає до солідарного стягнення, з 234 495 гривень 47 коп. до 225 959 грн. 20 коп.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 грудня 2017 року та додаткове рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 травня 2018 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 судових витрат скасувати та в цій частині ухвалити нову постанову, якою стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» по 1 758 грн. 72 коп. з кожного судових витрат по справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 03 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді: