Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 752/15907/16-ц

провадження № 61-34336св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Романівська райагропромтехніка»,

відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванов Павло Юрійович,

треті особи: публічне акціонерне товариство «Апекс-Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Романівська райагропромтехніка» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року у складі судді Антонової Н. В. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Рейнарт І. М., Немировської О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У пункті 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство «Романівська райагропромтехніка» (далі - ПАТ «Романівська райагропромтехніка») звернулося до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (далі - приватний нотаріус) Іванова П. Ю., треті особи: публічне акціонерне товариство «Апекс-Банк» (далі - ПАТ «Апекс-Банк»), товариство з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» (далі - ТОВ «Лотуре-Агро»), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява мотивована тим, що згідно з договором застави від 22 березня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Щербак Т. В. за реєстровим № 1734, та договором № 1 про внесення доповнень до вказаного договору застави, ПАТ «Романівська райагропромтехніка» було передано у заставу ПАТ «Апекс-Банк» основні засоби у забезпечення виконання ТОВ «Лотуре-Агро» зобов'язань за кредитним договором від 22 березня 2012 року між ПАТ «Апекс-банк» та ТОВ «Лотуре-Агро».

20 травня 2014 року приватним нотаріусом Івановим П. Ю. за заявою ПАТ «Апекс-Банк» № 464 про вчинення виконавчого напису, було вчинено виконавчий напис № 238 та запропоновано звернути стягнення на вищевказані основні засоби за вказаними договором застави та договором про внесення змін та доповнень.

Вважало, що виконавчий напис приватного нотаріуса від 20 травня 2014 року має бути визнано таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що на дату вчинення зазначеного виконавчого напису у Шевченківському районному суді м. Києва розглядалася справа № 761/7274/14-ц, що надійшла у провадження суду 12 березня 2014 року, за позовом ПАТ «Апекс-Банк» до ПАТ «Романівська райагропромтехніка», ТОВ «Лотуре-Агро», ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2012 року та звернення стягнення на предмет іпотеки і застави.

Посилалося на те, що лише та обставина, що на час вчинення виконавчого напису у суді вже існував спір відносно вищезазначеного кредитного договору, у тому числі щодо суми кредитної заборгованості, слугує свідченням відсутності безспірності заборгованості ТОВ «Лотуре-Агро» за вказаним кредитним договором, що унеможливлювало вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Ураховуючи наведене, ПАТ «Романівська райагропромтехніка» просило суд

визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Іванова П. Ю. від 20 травня 2014 року № 238 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Романівська райагропромтехніка» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем помилково визначено суб'єктний склад сторін у справі, вимог до стягувача не заявлено, водночас вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, випливають не виключно з підстав порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії та мають заявлятися до стягувача.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Романівська райагропромтехніка» відхилено. Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції забезпечив повний і всебічний розгляд справи й ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Апеляційний суд вказав, що особа, яка звертається до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспореного права або інтересу, повинна заявити позовні вимоги, які відповідають змісту порушеного права, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням. При цьому, такі позовні вимоги повинні бути пред'явлені до тієї особи, рішення, дії чи бездіяльність якої призвела до порушення права, оскільки лише в такому випадку обраний спосіб захисту права вважатиметься ефективним. Тому суд погодився з тим, що позивачем помилково визначено суб'єктний склад сторін у справі.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Романівська райагропромтехніка», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов товариства.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не забезпечили повного та всебічного розгляду справи й не надали оцінки численним порушенням, які були допущені приватним нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису.

У вересні 2017 року ПАТ «Апекс-Банк» та приватний нотаріус подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ідентичні за змістом заперечення на касаційну скаргу, в яких вказують, що судові рішення судів попередніх інстанції ухвалені з повним дослідження усіх обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказують, що позивач неправильно розуміє предмет позову, оскільки оскарження можливості виконання виконавчого напису нотаріуса, не є оскарженням дій приватного нотаріуса. Щодо вчинення такого напису, як нотаріальної дії.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої й другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Стаття 3 ЦПК України (тут і далі у редакції 2004 року, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У статті 30 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Таким чином, виходячи з сукупного аналізу вказаних положень законодавства, вбачається, що відповідачем є особа, внаслідок рішень, дій чи бездіяльності якої було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси позивача, який звернувся за судовим захистом.

Виходячи з принципу диспозитивності, що закріплений у статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає суб'єктний склад сторін спору, заявляючи свої вимоги до тієї особи, яка призвела до порушення такого права.

При цьому, стаття 33 ЦПК України визначає, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Вказана норма узгоджується з положеннями статті 11 ЦПК України, згідно з якою суд розглядає справи в межах заявлених при зверненні до суду вимог.

Відповідно до статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Таким чином особа, яка звертається до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспореного права або інтересу повинна заявити позовні вимоги, які відповідають змісту порушеного права, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням. При цьому, такі позовні вимоги повинні бути пред'явлені до тієї особи, рішення, дії чи бездіяльність якої призвела до порушення права, оскільки лише у такому випадку обраний спосіб захисту права вважатиметься ефективним.

Пунктом 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішується судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа.

Встановивши, що у справі, яка переглядається, позовних вимог до стягувача не заявлено, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що позивачем помилково визначено суб'єктний склад сторін у справі, оскільки вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, випливають не виключно з підстав порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії та мають заявлятися до стягувача.

При цьому апеляційним судом було встановлено та правильно враховано, що Господарським судом м. Києва розглянуто позов ПАТ ««Романівська райагропромтехніка» до ПАТ «Апекс-Банк», третя особа - приватний нотаріус Іванов П. Ю., про визнання виконавчого напису від 20 травня 2014 року № 238 таким, що не підлягає виконанню з ухваленням судового рішення.

Усі доводи касаційної скарги зводяться до оцінки дій приватного нотаріуса під час вчинення спірного виконавчого напису, що не впливає на правильність вирішення судами спору та на підстави, з яких виходили суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Романівська райагропромтехніка» до приватного нотаріуса Іванова П. Ю. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Інших доводів щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій касаційна скарга не містить.

Отже, вирішуючи спір, суди з дотримання вимог статей 212-215, 315 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясували обставини справи, вірно встановили правовідносини, що склалися, предмет, підстави та суб'єктивний склад учасників процесу й правильно розглянули справу в межах заявлених ПАТ «Романівська райагропромтехніка» позовних вимог, відмовивши у задоволенні його позову.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Романівська райагропромтехніка» залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк