Постанова

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 752/13711/16-ц

провадження № 61-32317св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач -товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервіс»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року в складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Гаращенка Д. Р., Пікуль А. А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Інвест-Сервіс» про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову позивач указував на те, що в період з 07 жовтня 2014 року по 03 червня 2015 року між ним та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» укладено кілька договорів банківського вкладу, проте він не має можливості користуватися грошовими коштами, оскільки згідно з постановою правління Національного банку України від 23 червня 2015 року № 408 ПАТ КБ «Фінансова компанія» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Після віднесення банку до категорії неплатоспроможних позивач отримав гарантовані 200 тис. грн, однак основна сума заборгованості у розмірі 4 306 683,34 не повернута.

Позивач зазначав, що банк віднесено до категорії неплатоспроможних з вини власників істотної участі банку, у зв'язку з чим відповідальність щодо виконання вимог за договорами банківського вкладу повинна буди покладена на ТОВ «Інвест-Сервіс» як власника істотної участі ПАТ КБ «Фінансова ініціатива».

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року в складі судді Хоменко О. Л. позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Інвест-Сервіс» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 5 127 809, 98 грн. Стягнуто з ТОВ «Інвест-Сервіс» на користь держави судовий збір у розмірі 76 917, 14 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що власником істотної участі ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» всупереч вимог статті 58 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не вжито своєчасних заходів для запобігання настанню неплатоспроможності банку.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року в складі судді Хоменко О. Л. стягнуто з ТОВ «Інвест-Сервіс» на користь ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 533 771,57 грн, 154 501,10 дол. США, 22 281,52 Євро.

Додаткове рішення суду першої інстанції мотивовано вирішенням спору без урахування заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року та додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року скасовані, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння відповідачем шкоди позивачу внаслідок порушення ним як власником істотної участі банку Закону України «Про банки і банківську діяльність», розміру шкоди, причино-наслідкового зв'язку між діями відповідача та заподіяною шкодою.

У касаційній скарзі, поданій 19 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року і залишити в силі рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вина власника істотної участі доведена рішенням правління НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм процесуального права та правильними застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2017 року поновлено ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 вересня 2017 року, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Голосіївського районного суду м. Києва.

31 жовтня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ТОВ «Інвест-Сервіс» на касаційну скаргу мотивовані тим, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим. На даний час не існує вироку суду чи будь-яких рішень , якими б встановлено вину відповідача у вчиненні дій або бездіяльності, що призвели до неплатоспроможності банку.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК Українисудом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

24 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» укладено договори банківського вкладу: № 67-в-17/1478 від 07 жовтня 2014 року на суму 155 тис грн; № 67-в-17/1397 від 08 січня 2015 року на суму 100 тис. грн; № 67-в-17/1401 від 10 березня 2015 року на суму 100 тис. грн; № 67-в-17/1402 від 10 березня 2015 року на суму 50 тис. грн; № 67-в-17/1403 від 10 березня 2015 року на суму 50 тис. грн; № 67-в-17/1404 від 10 березня 2015 року на суму 30 тис. грн; № 67-в-17/1448 від 14 квітня 2015 року на суму 5 044 дол. США; № 67-в-17/1397 від 03 червня 2015 року на суму 200 дол. США; № 67-в-17/1401 від 10 червня 2015 року на суму 1 600 дол. США; № 67-в-17/1416 від 18 березня 2015 року на суму 100 євро; № 67-в-17/1416 від 18 березня 2015 року на суму 20 тис. євро; № 67-в-17/1398 від 03 червня 2015 року на суму 200 євро.

На підставі постанови Правління Національного банку України від

23 червня 2015 року № 408 «Про віднесення ПАТ КБ «Фінансова компанія» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23 червня 2015 року прийнято рішення № 121 про запровадження з 24 червня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «Фінансові ініціативи».

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлює процедуру задоволення вимог кредиторів за рахунок майна банку.

У частині четвертій статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Відповідно до частини третьої статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Станом на дату розгляду справи судами ліквідація ПАТ КБ «Фінансові ініціативи» не розпочата.

Лише після складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, затвердження реальної ліквідаційної маси банку, продажу майна банку та задоволення вимог кредиторів в процесі ліквідації банку в порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», можна встановити розмір вимог кредиторів, що не покривається наявними активами банку, тобто конкретний розмір завданих кредиторам збитків.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу була виплачена гарантована сума відшкодування у розмірі 200 тис. грн.

Розмір заявлених позовних вимог ОСОБА_4 складається з різниці його вкладу в ПАТ КБ «Фінансові ініціативи» та гарантованої суми, що була йому виплачена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 58Закону України «Про банки і банківську діяльність» учасники банку відповідають за зобов'язаннями банку згідно із законами України та статутом банку. Власники істотної участі зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання настання неплатоспроможності банку.

Особа, яка вимагає стягнення шкоди з власників істотної участі у банку та/або їх керівників, має довести факт заподіяння такої шкоди цими особами, надати докази зв'язку між невиконанням зобов'язань та заподіяною шкодою.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем вимог свого позову, зокрема наявності вини відповідача та причинно-наслідкового зв'язку між його діями/бездіяльністю та віднесенням банку до категорії неплатоспроможних. Позивач не надав належних та допустимих доказів того, що саме власник істотної участі ТОВ «Інвест-Сервіс», тобто відповідач, не вжив дієвих і своєчасних заходів з фінансування підтримки цього банку для проведення його діяльності відповідно до вимог законодавства, що призвело до подальшого погіршення фінансових показників його діяльності та неможливості своєчасного виконання банком зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що до ТОВ «Інвест-Сервіс» як до власника істотної участі ПАТ КБ «Фінансові ініціативи» застосовувалися будь-які заходи впливу за порушення вимог законодавства у сфері банківської діяльності. Вина відповідача у настанні неплатоспроможності банку не встановлена і не доведена.

До закінчення ліквідаційної процедури відсутні правові підстави стверджувати про завдану ОСОБА_4 шкоду з вини відповідача та відсутні підстави для покладення на нього відповідальності за зобов'язаннями банку перед позивачем.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, установивши, що ОСОБА_4 не доведено завдання йому шкоди внаслідок дій чи бездіяльності ТОВ «Інвест-Сервіс», що є процесуальним обов'язком позивача, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Посилання заявника у касаційній скарзі на лист Національного банку України не є належним та допустимим доказом вини відповідача, оскільки Національний банк України не є повноважним органом, який встановлює наявність або відсутність вини особи, а може лише висловити свою точку зору з цього питання. Інших доказів наявності вини відповідача позивачем не надано та судами не встановлено.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня

2017 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат