14.11.2018 Справа № 528/537/18
Номер справи 528/537/18
Номер провадження 2/756/4873/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2018 року Оболонський районний суд м. Києва:

в складі головуючого судді - Яценко Н.О.,

за участі секретаря - Хоменко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Лубнигаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за газопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» через свого представника в червні 2018 року звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за газопостачання та просив стягнути з останнього на свою користь заборгованість за газопостачання в сумі 6 131,45 грн та судові витрати у розмірі 1 762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

На обліку ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз», як споживач природного газу та власник газифікованого об'єкту за адресою: АДРЕСА_1, перебуває відповідач ОСОБА_1

Свої зобов'язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу з гарантованим рівнем надійності безпеки, якості та тиску ТОВ «ТД «Лубнигаз» виконало належним чином.

Однак відповідач свої договірні зобов'язання щодо оплати за спожитий газ виконує недобросовісно, що зумовило виникнення заборгованості з грудня 2016 року по лютий 2018 року в сумі 6 131,45 грнта в подальшому 28 лютого 2018 року припинення постачання природного газу.

На підставі відмітки у паспорті відповідача про реєстрацію місця проживання в Оболонському районі м. Києва ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 27 червня 2018 року вищевказаний позов передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 серпня 2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено до розгляду на 14 листопада 2018 року.

У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі з тих підстав, що між ним та особою, яка проживає у його квартирі, укладено договір про реструктуризацію заборгованості за газопостачання, яка є предметом спору.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На обліку позивача ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз», як споживач природного газу та власник газифікованого об'єкту за адресою: АДРЕСА_1, перебуває відповідач ОСОБА_1 з особовим рахунком абонента НОМЕР_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.12.2011 та витягом про державну реєстрацію прав від 19.01.2012 (а.с.7).

Відповідно до п. 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу, що затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2496, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Відповідно до п. 1.3. Типового договору фактом згоди споживача до умов цього Договору є: отримання постачальником поданої споживачем заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам; та/або сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ; факт споживання природного газу.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Факт споживання боржником природного газу та здійснення ним оплати за це є підтвердженням приєднання абонента до умов Типового договору підписаний боржником.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

Вимоги ст. 629 ЦК України визначають, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Свої зобов'язання по наданню послуг по безперервному постачанню природного газу з гарантованим рівнем надійності безпеки, якості та тиску позивач виконав належним чином, про що не заперечував відповідач у судовому засіданні.

Судом встановлено, що внаслідок неналежної сплати відповідачем за спожитий газ у нього перед позивачем виникла заборгованість з період з грудня 2016 року по лютий 2018 року в сумі 6 131,45 грн.

07 листопада 2018 року відповідач в рахунок погашення заборгованості сплатив на користь позивача грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн, що підтверджується квитанцією про оплату.

Також 07 листопада 2018 року між позивачем та ОСОБА_2 (особа, що проживає в будинку відповідача та фактично є споживачем послуг з газопостачання) укладено Договір про реструктуризацію заборгованості за газопостачання №106, відповідно до якого сторони погодили, що споживач ОСОБА_2 сплачує залишок заборгованості у розмірі 4 131,45 грн до 28 лютого 2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що нарахована позивачем заборгованість за газопостачання частково погашена відповідачем, а щодо її залишку між позивачем та фактичним споживачем укладено договір про реструктуризацію, у зв'язку з чим правильним та доцільним є відмовити у задоволенні позову, оскільки у протилежному випадку відбудеться подвійне стягнення з відповідача та фактичного споживача послуг з газопостачання ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 509, 525, 526, 629 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 5, 12-13, 76, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.О. Яценко