Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2018 року місто Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Мохова Є.І.,

при секретарі судового засідання Брідня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Волноваської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

16.08.2018 року позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом. Свої доводи мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх батько, ОСОБА_3. Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,0125 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який він за період життя не встиг оформити належним чином після смерті своєї бабусі.

Позивачі є спадкоємцями першої черги, інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає, вони постійно проживали із спадкодавцем до дня його смерті. Після смерті батька позивачі звернулися до приватного нотаріуса Волноваського нотаріального округу, однак їм було відмовлено у прийнятті спадщини через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів. Просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок, що розташований у м. Волноваха та земельну ділянку, розташовану на території Рибинської сільської ради.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. на задоволенні позову наполягають.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом у ході судового розгляду справи встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно довідки заступника начальника Волноваського бюро технічної інвентаризації на запит ОСОБА_1, станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано 31.01.1990 року КП «Волноваське БТІ» у реєстраційній книзі № 12 під реєстровим № 3881 за ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 31.01.1990 року Волноваською міською радою, згідно рішення виконавчого комітету Волноваської міської ради від 20.12.1989 року № 280 (а.с.17).

Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Волноваської держнотконтори, Степанищенко Л.І. від 26.09.2007 року ОСОБА_4 у разі її смерті визначила спадкоємцем усього належного їй майна ОСОБА_3 ( а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції Донецької області від21.11.2007 року встановлено що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис № 420 (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємець ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та мешкав у будинку та від спадщини не відмовлявся.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 805 (а.с.9), та після його смерті залишилися спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,0125 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області та житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія серії НОМЕР_4 від 1 червня 2006 року, земельна ділянка загальною площею 1,0125 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Рибинської сільської Волноваського району, Донецької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_3.(а.с.16).

Позивачка ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 є рідними дітьми ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 15).

Про те, що прізвище позивачки до державної реєстрації шлюбу - "ОСОБА_1", підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області 05.10.2013 року, актовий запис № 219 (а.с.14).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Волноваського районного нотаріального округу Донецької області, Яценка О.М., від 22.02.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідотцтва про право на спадщину за закономі та рекомендовано звернутися до суду, оскільки втрачено правовстановлюючі документи на об'єкти спадщини (а.с.10).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом ст. 1261 ЦК України першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивачів, як дітей померлого.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.18 п. «є» Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року № 7 " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" не може здійснюватися право власності за судовими рішеннями на земельні ділянки, які перебувають у власності громадян для ведення товарного сільскогосподарського виробництва, а також земельних часток/паїв/, крім передачі їх у спадщину.

Відповідно ст.81 ч.1, п. «г». ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Крім того, п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України " Про судову практику в справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилаються позивачі, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, розташовану на території Рибинської сільської ради та житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1.

На стягненні судових витрат позивачі не наполягають.

На підставі ст. 328, 392, 1216,1269 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 8, 10, 11, 14, 210, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Волноваської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою міста Волноваха, право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 1,0125 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Рибинської сільської ради Волноваського району Донецької області та ? житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцем м. Волноваха , право власності в порядку спадкування на ? житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 221/5647/18 в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30-ти днів, з наступного дня, після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Волноваського

районного суду: Є.І.Мохов