Справа № 350/1636/18
Номер провадження 2/350/722/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2018 року селище Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі: головуючої судді Калиній Г.В.
з участю: секретаря судового засідання Юречко Т.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
30 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь в рахунок погашення боргу 284170 гривень 80 копійок.
Ухвалою від 31 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Рожнятівського районного суду від 26 листопада 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 07 лютого 2018 року між відповідачем та позивачем було укладено договір застави, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався передати відповідачу 3500 доларів США як передоплату, а відповідач зобов'язувався поставити хвойні обрізні пиломатеріали угорській компанії «BOROVI IMPEX Nagyker KFT».
Згідно п. 4. 3 Договору у випадку, якщо відвантаження пиломатеріалів не відбудеться протягом 30 днів з дати отримання коштів, кошти підлягають поверненню у триденний термін після спливу цього строку. Згідно п. 6.1 Договору, за порушення строків винна сторона сплачує штраф у розмірі 2% (два) проценти від суми боргу за кожен день прострочення.
07 лютого 2018 року відповідно до умов даного Договору відповідач отримав від позивача 3500 (три тисячі п'ятсот) доларів США, про що власноручно написав та підписав розписку, оригінал якої знаходиться у позивача. Після цього, всі нагадування позивача з лютого по серпень 2018 року про необхідність належним чином виконати взяті на себе зобов'язання відповідачем досі залишаються без відповіді. До цього часу відповідач не поставив товар та не повернув кошти. Незважаючи на неодноразові спроби позивача врегулювати спірні питання в досудовому порядку, відповідачем будь - яких заходів для погашення боргу не вжито. Відповідач не забирає листів з пошти, не відповідає на телефонні дзвінки та ігнорує вимоги позивача про повернення боргу. 24 травня 2018 року відповідачу була направлена письмова претензія про повернення коштів, яку відповідач також проігнорував.
Оскільки звернення позивача до відповідача про повернення коштів виявились безрезультатними, відповідачем не сплачено ні основний борг ні відсотки за користування грішми, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.
Позивач та його представник адвокат ОСОБА_3, у судове засідання не прибули. Представник позивача направив суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не зявився повторно, направив суду письмову заяву в якій просив розгляд справи відкласти у звязку з неможливістю його адвоката прибути у судове засідання через зайнятість у розгляді справи в Івано-Франківському апеляційному суді. Також у заяві зазначив, що він особисто не має можливості прибути в судове засідання у звязку з похоронами.
Суд вважає, що клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає до задоволення, оскільки до заяви не додані будь-які докази на підтвердження того, що його адвокат приймав участь у розгляді справи в іншому суді та не мав можливості прибути у судове засідання. Також відсутні докази поважності причин неявки самого позивача у судове засідання.
Зважаючи на те, що відповідач у судове засідання не з»являється неодноразово, суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку, визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України з ухваленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за змістом ст. 20 зазначеного кодексу, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.
Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
07 лютого 2018 року між відповідачем та позивачем укладено договір застави, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався передати відповідачу 3500 доларів США як передоплату, а відповідач зобов'язувався поставити хвойні обрізні пиломатеріали угорській компанії «BOROVI IMPEX Nagyker KFT». Пунктом 4.3 Договору передбачено, що у випадку, якщо відвантаження пиломатеріалів не відбудеться протягом 30 днів з дати отримання коштів, кошти підлягають поверненню у триденний термін після спливу цього строку. Згідно п.6.1 Договору, за порушення строків винна сторона сплачує штраф у розмірі 2% (два) проценти від суми боргу за кожен день прострочення, що підтверджується копією договору застави від 07 лютого 2018 року (а. с. 13, 14).
Цього ж дня відповідач отримав від позивача 3500 (три тисячі п'ятсот) доларів США в якості застави на поставку пиломатеріалів хвойних обрізних в Угорщину, що підтверджується копією розписки від 07 лютого 2018 року, оригінал якої знаходиться у позивача (а. с. 15).
З метою досудового врегулювання спірних відносин 23 травня 2018 року позивач поштою направив відповідачу претензію про повернення боргу з розрахунком суми боргу, однак поштове відправлення відповідачу не вручене за закінченням терміну зберігання, що підтверджується копіями претензії, розрахунку заборгованості станом на 23 травня 2018 року, а також копіями квитанцій ПАТ «Укрпошта» та конверта (16-20).
Аналізуючи надані сторонами письмові докази у їх сукупності судом встановлено, що між сторонами укладений договір застави, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу 3500 доларів США як передоплату, а відповідач зобов'язувався поставити хвойні обрізні пиломатеріали угорській компанії «BOROVI IMPEX Nagyker KFT». Відповідач свої зобовязання за договором не виконав, вимоги повернути отримані кошти або виконати умови договору ігнорує.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків , а відповідно до ч. 3 цієї ж норми договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.
Згідно положень ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання , а згідно ч. 2 цієї ж норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідач відзиву чи будь-яких заперечень на позов не направив та не надав суду іншого розрахунку для обчислення суми боргу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту п. 3 ч. 2 цієї ж норми інші судові витрати, повязані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову .
Позивачем документально підтверджено понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2841 гривня та 28 гривень 41 копійка комісія за послуги банку, що підлягає стягненню з відповідача на його користь у звязку з повним задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 259, 263 - 265, 268, 273, 282-284 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

За заявою відповідача, поданою до суду у тридцяти денний термін з дня ухвалення рішення, рішення суду може бути переглянуте Рожнятівським районним судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Калиній