Єдиний унікальний номер 227/3568/18 Номер провадження 22-ц/804/778/18
Єдиний унікальний номер 227/3568/18 Головуючий у 1 інстанції Хандурін В.В.
Номер провадження 22-ц/775/778/18 Доповідач Дундар І.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дундар І.О.

суддів Азевича В.Б., Тимченко О.О.

за участю секретаря судового засідання Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання частини умов правочину недійсними

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2,

на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Добропільського міськрайонного суд Донецької області від 02 жовтня 2018 року у задоволені позову ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ТОВ «Авто Просто» у порядку захисту прав споживачів про визнання частини умов правочину недійсним, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав що рішення незаконне, необґрунтоване, оскільки суд належно не мотивував своє рішення, а на всі доводи, викладені в позові, зазначив лише, що окремі пункти договору не можуть бути визнані недійсними з огляду на те, що відповідач отримав ліцензію, при цьому суд не зважив на те, що договір укладався до того, як відповідач отримав ліцензію і взагалі як надання ліцензії може вплинути на дійсність пункту договору. Крім того, суд одночасно послався також на те, що пропущено строк позовної давності, але даний строк не минув, оскільки відповідач по сьогоднішній день визнає борг і обіцяє його виплатити.

В судове засідання апеляційного суду представник відповідача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином - під особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що законність та відповідність законодавству укладеного між сторонами у справі договору неможливо ставити під сумнів, оскільки діяльність відповідача перевіряється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг та нею надано ліцензію на провадження такої діяльності, підстави, передбачені ст.203 ЦК України для визнання оспорюваного правочину недійсним, відсутні; позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення його прав, враховуючи визначену ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» сукупність ознак, необхідних для визнання зазначених ним умов договору несправедливими; строк позовної давності пропущено.

Судом першої інстанції під час розгляду справи встановлено, що 30 квітня 2010 року між сторонами укладена угода № 0318316, згідно якої відповідач надає послуги, предметом яких є придбання автомобіля через систему «Авто Так», на підставі листа позивача від 20 серпня 2011 року угоду розірвано, підлягає поверненню сума коштів в розмірі 64210,58 грн.

На підставі п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

За змістом п. 9 даної Постанови Пленуму суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 цього Кодексу.

Звертаючись до суду з позовом про визнання частини умов правочину недійсними, ОСОБА_1 посилався на те, що умови договору, які містяться в пункті 13.3, 13.4-13.5 додатку №2 до договору є несправедливими, що згідно із ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» є підставою для визнання його недійсним (арк..спр. 1-3).

За змістом пункту 13.3 додатку №2 до угоди №0318316 від 30 квітня 2011 року, укладеній між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 (арк..спр.4-9) сума чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці, коли такий учасник повідомив АВТО ПРОСТО про розірвання угоди за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі двох цілих чистих внесків.

Позивач вважав умови, викладені в частині речення «за вирахуванням відступного за відмову від угоди в розмірі двох цілих чистих внесків», несправедливими, оскільки чисті внески сплачуються продавцю, відповідач до них не має жодного відношення, тому не можуть йому передаватись.

В той же час як виходить з розділу 1 додатку №2 до угоди №0318316 (арк..спр.6) цілий чистий внесок - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля та формування фонду для повернення коштів і, розмір якого розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачену графіком внесків.

Отже, посилання позивача не відповідають умова договору.

Також ОСОБА_1 вважав несправедливими пункти 13.4-13.5 угоди.

За пунктом 13.4 встановлено, що із фонду для повернення коштів АВТО ПРОСТО повертає чисті внески, дотримуючись наступних пріоритетів; п.13.5 - сторони погодили, якщо у фонді для повернення коштів залишається сума коштів, якої не вистачаї для повернення у повному розмірі учаснику, який розірвав угоду або з яким угоду розірвано АВТО ПРОСТО, і який є наступним відповідно до порядку пріоритетів, то АВТО ПРОСТО повертає йому ці кошти частково за рахунок наявних коштів фонду для повернення коштів, а решту - за рахунок наступних надходжень коштів до фонду для повернення коштів.

Обгрунтовуючи підстави вважати їх несправедливими, позивач посилався на те, що вони дають підстави не повертати кошти у разі відмови виконувати договір.

Але таке твердження є припущенням ОСОБА_1

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача, частиною 3 передбачено перелік умов договору, які є

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог, тому висновок суду про відмову в позові з підстав пропуску строку позовної давності належить виключити з мотивувальної частини рішення.

Відповідно до ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

На підставі ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для зміни рішення.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2018 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову в зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді

Повний текст судового рішення складений 19 грудня 2018 року

Головуючий