Справа № 129/1399/18
Провадження у справі № 2-з/129/16/2018
У Х В А Л А

"03" вересня 2018 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дєдова С.М.,

розглянувши в місті Гайсині у відсутність сторін та їх представників заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних, -

Встановив:

02.07.2018 року відкрито провадження у справі за цим цивільним позовом, у якій після задоволення самовідводу судді Ковчежнюка В.М., який був головуючим у справі, автоматизованою системою суду визначеного головуючого у справі суддю Дєдова С.М., а в наступному представником позивача ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення вказаного позову, у якій він просив вжити заходи забезпечення позову, заявленого в інтересах ОСОБА_2, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідача ОСОБА_3 (проживає за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Гайсинським РВ УМВС України у Вінницькій області 23.06.2011р.) в межах суми позовних вимог в розмірі 21 284 (Двадцять одну тисячу двісті вісімдесят чотири) гривні 36 копійок, оскільки ОСОБА_3 є відповідачем у даній справі та має у своїй власності майно на суму 21 284 грн., може під час здійснення провадження по даній справі в любий час здійснити відчуження майна як рухомого так і не рухомого, що йому належить на любу особу, в любий час та в будь-якому розмірі. Також ОСОБА_3 може передати дане майно як внесок в статутний капітал іншого товариства або в заставу та здійснити інші дії, що будуть пов'язані з зменшенням кількості майна та його якістю. Всі вказані вище дії в свою чергу можуть призвести до часткового виконання рішення по даній справі або до того, що рішення взагалі не можливо буде виконати.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.4 ст.151 ЦПК України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Оскільки заява про забезпечення позову та її додатки не містять переконливих доказів, з яких можна зробити безспірний висновок про те, що відповідач ОСОБА_3 має намір під час здійснення провадження по даній справі здійснити відчуження належного йому рухомого і нерухомого майна з метою ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, яким може бути задоволено позов, тому заява про забезпечення позову не містить належного переконливого обґрунтування про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову ОСОБА_2, а тому необхідно відмовити у задоволенні заяви про забезпечення цивільного позову через недоведеність обставин (намір відповідача відчужити належне йому майно для ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду), якими обґрунтовано заяву про забезпечення позову.

При цьому, суд дійшов висновку, що сама по собі наявність у відповідача можливості відчужити те чи інше майно, не є визначальною підставою для арешту майна відповідача з метою забезпечення позову, оскільки наявність такої можливості не свідчить про умисні дії або хоча б наміри деліктної поведінки відповідача, спрямованої на уникнення його від цивільно-правової відповідальності шляхом створення перешкод, щоб істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а натомість безпідставний арешт майна порушить право відповідача на мирне володіння своїм майном, яке гарантоване кожному відповідно до ч.1 ст. 1 Протоколу № 1 ратифікованої Україною 11.09.1997 р. Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, в заяві про забезпечення позову не уточнено та не конкретизовано на яке саме майно із належного відповідачу (частини комплексу будівель та споруд, автомобілів) необхідно накласти арешт, що з урахуванням ціни позову 21 284 грн. позбавляє суд визначити співмірність заявленого виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, відсутність у заяві про забезпечення позову та її додатках обставин та доказів, які дають підстави та можливість визначити співмірність заявленого виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами в забезпеченні позову також свідчать про безпідставність та необґрунтованість його заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:

Відмовити в забезпеченні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних.

Роз'яснити позивачу ОСОБА_2 та його представникам право повторного звернення до суду з такою заявою на будь-якій стадії розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: