Справа № 161/5142/17 Головуючий у 1 інстанції: Плахтій І.Б.
Провадження № 22-ц/802/218/18 Категорія: 2 Доповідач: Данилюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Здрилюк О. І., Шевчук Л. Я.,

з участю:

секретаря судового засідання Вергуна Т. С.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки домоволодіння в самостійну одиницю та припинення спільної часткової власності, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про виділ частки домоволодіння в самостійну одиницю та припинення спільної часткової власності. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу на праві спільної часткової власності належить ? частка незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1), ? частка земельної ділянки, на якій розташований будинок, а також ? частка земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. У зв'язку з наміром добудувати належну йому частину житлового будинку він звернувся до співвласника іншої частини будинку, відповідача у справі, в позасудовому порядку з пропозицією щодо поділу майна, однак остання його пропозиції ігнорує. Тому позивач просить суд виділити в натурі та визнати його особистою приватною власністю частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2, що становить 1/2 частину вказаного об'єкту; припинити право спільної часткової власності на незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_2; виділити в натурі та визнати його особистою приватною власністю частину земельної ділянки площею 0,1071 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що становить 1/2 частину вказаного об'єкту; припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,1071 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; виділити в натурі та визнати його особистою приватною власністю частину земельної ділянки площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, що становить 1/2 частину вказаного об'єкту; припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2018 року позов задоволено. Виділено в натурі та визнано особистою приватною власністю ОСОБА_3 0,39 частину незавершеного будівництвом житлового будинку (жовтий колір на схемі розподілу, додаток №1, №2 висновку експерта), що розташований по АДРЕСА_2, площею 141,30 кв.м., що складається з: санвузла (1) площею 12,2 кв.м.; комори (2) площею 2,6 кв.м., кухню (1) площею 10,2 кв.м., хол (2) площею 33,6 кв.м., загальної кімнати (3) площею 28,6 кв.м, тамбура (4) площею 3,1 кв.м., санвузла (5) площею 7,5 кв.м., котельні (6) площею 11,0 кв.м., спальні (7) площею 21,7 кв.м., санвузла (8) площею 3,2 кв.м., частини прихожої (91) площею 7,6 кв.м. Зобов'язано ОСОБА_3 демонтувати віконний блок в приміщенні (1) та встановити дверний вхідний блок; встановити дверний блок між приміщенням (2) та приміщенням (7); встановити перегородку в приміщенні (9), яка розділить його на приміщення (91) та приміщення (911); замурувати прохід з приміщення (911) в приміщення (7). Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 на незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_2. Виділено в натурі та визнати особистою приватною власністю ОСОБА_3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, та земельної ділянки, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3, (на схемі позначена червоним кольором), яка становить площу 1242 кв.м., в межах: 9-8-7-6-5-11-9; 16-20-21-17-16. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1071 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, та на земельну ділянку площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Виділено у спільне користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 379 кв.м. в межах 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-1.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що вважає об'єкти нерухомого майна, що є предметом позову, неподільними, а висновку експертизи недостатньо, щоб здійснити такий поділ.

Таким чином, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволення позову повністю.

Позивач ОСОБА_3, від імені якого діє представник адвокат ОСОБА_1, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, а тому з врахуванням висновку експертного дослідження та позиції позивача, який не заперечував щодо задоволення позовних вимог з врахуванням варіанту поділу зазначеного в висновку експертного дослідження, згідно якого позивачу виділяється занижена частка майна, а тому суд підставно задовольнив позов.

Суд апеляційної інстанції в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши представника позивача та представника відповідача, приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи висновок експерта та позицію представника позивача, який не заперечував щодо задоволення позовних вимог з врахуванням варіанту поділу, зазначеного в експертизі, згідно якої позивачу виділяється занижена частка спірного майна, а тому позовні вимоги про виділ частки домоволодіння в самостійну одиницю та припинення спільної часткової власності підлягають до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтв, посвідчених 17.02.2015 приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Дехтяру І. В., в реєстрі №№ 271, 272, ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності 1/2 частка незавершеного будівництвом житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_2; 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1071 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; 1/2 частка земельної ділянки площею 0,25 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 5-10).

Право власності на вищевказане майно було зареєстроване у встановленому законом порядку, що стверджується копіями витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5-10).

Відповідно до свідоцтва про право власності іншим співвласником вищевказаного майна є відповідач у справі ОСОБА_4

Довідкою виданою Лищенською сільською радою Луцького району Волинської області від 15.10.2010 року № 980 стверджено, що домогосподарству № 47, що по АДРЕСА_2, у зв'язку з впорядкуванням нумерації вулиці, змінено номер 47 на 43.

Відповідно до висновку експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 8777-8778 від 26.02.2018 року поділ житлового будинку в натурі в ідеальних частках не можливий, та неведено наближений до ідеальних часток співвласників розрахунок будинковолодіння з найменшим переплануванням, який і був взятий до уваги судом першої інстанції (а.с. 55, 56-74).

Крім того, експертом було надано письмові пояснення стосовно висновку №8777-8778 від 26.02.2018 року (а.с. 103).

Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (частини перша, друга статті 367 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 364 ЦК України, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, це є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Висновок експерта № 8777-8778 судової будівельної- та земельно-технічної експертизи був визнаний судом першої інстанції переконливими та обґрунтованими, оскільки експертиза проведена відповідно до вимог Закону України «Про судову експертизу» за ухвалою суду, висновок узгоджується з іншими зібраними по справі доказами, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку.

Клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи із запропонованими питаннями, роз'яснення яких на думку відповідача потребує висновку експерта, відповідачем та представником відповідача подано не було, хоча відповідач не був позбавлений такого права.

У висновку експерта зазначено, що для переобладнання будинку у дві ізольовані квартири необхідно розробити проектну документацію на влаштування автономних інженерних мереж. При цьому до висновку експертизи надано письмові пояснення експерта від 31 липня 2018 року (а.с. 103), відповідно до яких наведений у висновку експертизи варіант є єдиним, при якому поділ житлового будинку у наближених до ідеальних часток можна провести з найменшим переплануванням, і такий поділ не передбачає втручання в несучі конструкції житлового будинку.

Відповідно до пункту 5 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об'єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 406, до таких будівельних робіт належить, зокрема, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1); технічне переоснащення згідно з державними будівельними нормами внутрішніх систем опалення, вентиляції, водопостачання, водовідведення, газопостачання (включаючи спеціальне), силових та слабкострумових систем, які забезпечують функціонування будівель і споруд; обладнання (переобладнання) будівель і споруд приладами для ведення відокремленого обліку енергоносіїв, гарячої і холодної води; заміна існуючих заповнень віконних, балконних та дверних блоків; приєднання та підключення до інженерних мереж відповідно до технічних умов індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських будівель і споруд, гаражів, розташованих на присадибних, дачних і садових земельних ділянках та земельних ділянках для будівництва індивідуальних гаражів.

А отже посилання в апеляційній скарзі на те, що до ухвалення рішення не надано технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо-, енергопостачання, не є підставою для скасування судового рішення та не позбавляє в майбутньому зацікавлену особу звернутись до відповідних установ для отримання необхідних дозволів.

Доводи апеляційної скарги про неподільність майна не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються висновком експертизи, доказів, які б поставили під сумнів даний висновок, стороною відповідача не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що поділ майна проведено з відступом від рівності часток, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки такий поділ відповідає вимогам норм матеріального пава та не порушує прав відповідача.

Так, виходячи зі змісту норм, що регулюють дані правовідносини, якщо виділ (поділ) будинку в натурі можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного співвласника, то з урахуванням конкретних обставин такий виділ можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Суд першої інстанції, з покликанням на те, що в даному випадку єдиний можливий варіант розподілу в натурі може бути здійснено з відхиленням від рівності часток та з урахуванням того, що позивач погодився на зменшення його частки та відмовився від грошової компенсації у зв»язку зі таким зменшенням, змінив частки у спірному будинковолодінню, виділивши позивачу ОСОБА_3 39/100 частин житлового будинку, а відповідачу ОСОБА_4 - 61/100 частину. При цьому такий варіант виділу ніяким чином не порушує права відповідача.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо виділу котельні позивачу та виділу частини земельної ділянки у спільне користування, то дані доводи зводяться до незгоди з висновками експертизи, при цьому клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи стороною відповідача не заявлено ні в суду першої, ні в суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, дотримуючись статей 212-215, 303, 315 ЦПК України, визначився правильно з характером спірних правовідносин, встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, а тому ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді