Справа № 202/931/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Булеці А.В.
за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Стерніцького С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що є рідним сином та єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя останній прийняв у спадок від своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Право власності на іншу 1/3 частину квартири батько не встиг оформити на себе, оскільки остання належала його батькам на підставі рішення суду та життя вони не зареєстрували право власності на цю частку в Державному реєстрі речових прав. В зв`язку з цим, батько звернувся з позовом по визнання права власності в порядку спадкування за законом до суду, але рішення суд не встиг винести, оскільки ОСОБА_3 помер. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Хайкинї О.Л. від 31.01.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 в зв`язку із попуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а також відсутності документів, підтверджуючих право власності померлого спадкодавця на 1/3 частину квартири та його державну реєстрацію. Посилаючись на вказані обставини, а також пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки був мобілізований на військову службу, позивач просив встановити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви, а також визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивач до моменту призову на військову службу та в період перебування на останній мав можливість звернутись у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а тому пропустив цей строк без поважних причин.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є рідним сином ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та онуком ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.10.1993 року на праві спільної часткової власності належала квартира АДРЕСА_1 .
Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 26.12.2005 року у цивільній справі №2о-3661/05 за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було визнано право власності на 1/3 частину вказаної вище квартири, що належала померлій співвласниці ОСОБА_6 .
Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спадщину прийняв їх син та батько позивача ОСОБА_3 , якому 26.09.2013 року державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .
Право власності в порядку спадкування на 1/3 частину квартири, що була набута у власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі рішення суду від 26.12.2005 року, ОСОБА_3 оформлено в нотаріальному порядку не було через відсутність реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Після смерті ОСОБА_3 16.08.2015 року позивач звернувся з заявою від 23.01.2017 року до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Хайкиної О.Л. з заявою про прийняття спадщини та постановою нотаріуса від 31.01.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, а також в зв`язку з ненаданням документів, що підтверджують право власності померлого спадкодавця на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та його державну реєстрацію.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до вимог ст.ст.1269,1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено в п.24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічна правова позиція, міститься і у висновках, викладених в постановах Верховного суду України від 26.09.2012 року у справі №6-85цс12, від 04.11.2015 року у справі №6-1486цс15, від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17.

Як встановлено судом, позивач після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично спадщину не прийняв, а з заявою про прийняття спадщи звернувся до нотаріуса 23.01.2017 року, тобто з пропуском встановленого закнодавством шестимісячного строку.

Разом з тим, з наданих представником позивача довідок від 20.03.2016 року військової частини польова пошта ВО136 вбачається, що 15.01.2016 року позивач був мобілізований та перебував на військовій службі у військовій частині, яка входила до складу сил, що залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей.

Звільнений в запас останній був в січні 2017 року та відразу звернувся з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Вказані обставини на думку суду свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для подачі заяви по прийняття спадщини, а посилання представника відповідача щодо можливості звернутись до нотаріальної контори з заявою до призиву на військову службу, суд вважає безпідставними, оскільки на момент призиву шестимісячний строк для подачі заяви не скінчився та позивач за інших обставин мав би можливість звернутись до нотаріуса у встановлені законом строки.

З урахування вищенаведеного суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задовлення позовних вимог в частині встановлення позивачу додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлого батька терміном три місяці.

Також суд зазначає, що в звязку з поновлення строку на подачу заяви про прийняття спадщини позивач не позбавлений можливості в передбаченому Законом України «Про нотаріат» оформити свої спадкові права на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .
Поряд з цим, в частині оформлення спадкових прав на 1/3 частину вказаної квартири шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька суд враховує, що позивачу було відмовлено нотаріусом у вчиненні вказаної нотаріальної дії також в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності померлого спадкодавця на вказану частку спадкового майна.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
За вказаних обставин, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту оспорюваного права шляхом визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири є належним та ефективним способом захисту, що узгоджується з приписами ст.ст.2,5 ЦПК України.
Також суд враховує, що згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Таким чином, здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно в порядку, передбаченому цим законом, є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Судом встановлено, що право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 було визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі рішення суду від 26.12.2005 року, що набрало законної сили, а тому права на неї увійшли до складу спадщини після смерті останніх та фактично були успадковані ОСОБА_3 .. В зв`язку з цим, право на вказану частку квартири згідно ст.1218 ЦК України увійшло до складу спадщини і після смерті батька позивача.
Враховуючи вищенаведен, суд приходиь до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог і вчастині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , задовольнивши таким чином позов в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд враховує, що підставою звернення до суду позивача став пропуск останнім строку для прийняття спадщини та відсутність правовстановлюючих документів і державої реєстрації прав померлого спадкодавця щодо спадкового майна. А тому, суд з урахуванням положень ч.9 ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі суд покладає на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1217,1218,1220,1268,1269,1270,1272 ЦК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,258,259,263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Дніпровської міської ради про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 терміном три місяці з дня набранням даним рішенням суду законної сили.

Визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 на 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 .

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29 серпня 2018 року.

Суддя С.Ю.Казак