Справа № 466/8527/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Шаповалової Ю.О.

№466/8527/18; 2/466/2546/18

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, (09.07.1977р.н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку №106 по вулиці Варшавській у м. Львові та зняти ОСОБА_2, (09.07.1977р.н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) з реєстраційного обліку, а саме з квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2. Даний факт підтверджується технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на квартиру №59075 від 12.06.2001 (копії технічного паспорту та свідоцтво про право власності на квартиру додаються).

Відповідно до записів будинкової книги, в будинку зареєстровані, окрім позивача, ще 4 осіб: син ОСОБА_3 - співвласник (02.10.2018р. знято з реєстрації місця проживання), донька ОСОБА_4 - співвласник, зять ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 - внук (співвласник).

Відповідач на даний час прописаний у АДРЕСА_3, хоча фактично перебуває за кордоном, з 1993 року по даний час, в зазначеній квартирі не проживав та не з'являється. Це можуть підтвердити сусіди: ОСОБА_6, мЛьвів, АДРЕСА_4, ОСОБА_7, АДРЕСА_5, ОСОБА_8, АДРЕСА_6.

Актами від 27 червня 2018 р., 30 серпня 2018 р., 26 вересня 2018р., складеними ЛКП «Під Голоском 410», встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично по цій адресі не з'являється та не проживає з 1993 року.

Відповідач в жилому приміщенні не проживає, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не має можливості, оскільки перебуває за кордоном, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю, а саме: виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються права ОСОБА_1

Оскільки, за адресою: АДРЕСА_7, ОСОБА_2 не проживає та не проживав з 1993 року, його майна та речей у вказаному житлі не має, фактичне місце його проживання позивачу не відомо, у ОСОБА_1 виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються, чим об'єктивно порушуються її права, тому змушена звернутися з позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_9 в судове засідання, яке призначено на 10 грудня 2018 року не зявився, однак подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_10 про визнання позову та розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 12 червня 2001 року, виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, квартира АДРЕСА_8 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_11 (помер) та членам його сімї; ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2. Квартира приватизована згідно з законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.6).

У відповідності до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №2966, виданої 17.10.2018 року ЛКП «Під Голоском - 410», в квартирі АДРЕСА_9 зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 (а.с. 9).

Відповідач жодним чином не цікавиться станом квартири, в якій зареєстрований, не здійснює оплату за комунальні послуги, не приймає участі в спільному побуті та його особистих речей в квартирі немає.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі АДРЕСА_9 стверджується актами ЛКП «Під Голоском - 410» від 27.06.2018 року за №273а, від 30.08.2018 року за №311а, від 26.09.2018 року за №382, згідно яких ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, однак не проживає за вищевказаною адресою з 1993 року (а.с. 10-12).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями представника позивача та письмовими доказами по справі.

Крім того, статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Представник відповідача ОСОБА_13 визнав позов, про що свідчить заява від 10.12.2018 року.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2, (09.07.1977р.н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку №106 по вулиці Варшавській у м. Львові.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає розмір судових витрат.

У звязку з наведеним, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 200, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, (09.07.1977р.н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №3 в будинку №106 по вулиці Варшавській у м. Львові.

Зняти ОСОБА_2, (09.07.1977р.н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) з реєстраційного обліку, а саме з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, (09.07.1977р.н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири грн. вісімдесят коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_14