Справа № 372/2957/17
Провадження № 2-213/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

Головуючого судді Потабенко Л.В.,

при секретарі Буртовій О.Є.,

справа № 372/2957/17

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідач: Центральний склад мобілізаційного резерву № 1046 Міністерства охорони здоров'я України,

треті особи: Обухівська міська рада, Міністерство охорони здоров'я України,

за участю представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Центрального складу мобілізаційного резерву № 1046 Міністерства охорони здоров'я України, треті особи Обухівська міська рада, Міністерство охорони здоров'я України, про визнання права на приватизацію,

в с т а н о в и в:

28.09.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Обухівського районного суду з позовною заявою до Центрального складу мобілізаційного резерву № 1046 Міністерства охорони здоров'я України, треті особи Обухівська міська рада, Міністерство охорони здоров'я України, в якій просили, з урахуванням уточнених позовних вимог, визнати відмову в приватизації позивачами квартири незаконною, визнати за ними право на приватизацію квартири АДРЕСА_1, та зобов'язати відповідача протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили, передати в законному порядку до комунальної власності територіальної громади м. Обухів в особі Обухівської міської ради Київської області для подальшої приватизації вказану квартиру. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивачі зазначити, що вони разом із своїми сім'ями проживають у АДРЕСА_1, загальною площею 65,2 кв.м., яка складається із чотирьох кімнат, кухні, коридору, ванни та туалету. 26.08.1985 року рішенням Обухівської районної ради народних депутатів № 207 було вирішено затвердити як виняток рішення адміністрації і профкому Обухівського учбово-виробничого підприємства УТОС від 02.08.85 р. про розподіл та надання житлової площі їхнім працівникам і надано житлову площу матері позивачів ОСОБА_5 на склад сім'ї з 4 чоловік двокімнатну квартиру № 2 житловою площею 33,00 кв.м. в буд. АДРЕСА_1 (при цьому зазначено, що сім'я проживає в вказаній квартирі з квітня 1981 року). Вищезгадана квартира була виділена матері позивачів відповідно до ордера № 10561 серії А від 27.08.1985 року виконавчого комітету Обухівської районної ради. Відповідно до ордеру зазначено склад сім`ї ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачів ОСОБА_6 помер, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_5 24.06.2005 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_8 08.06.2012 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_9 Спадкоємцями за законом є позивачі по справі. Відповідно до реєстраційного посвідчення від 01.08.91 року виданого Фастівським БТІ будинковолодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за республіканським складом № 1046 відповідно до рішення міської ради депутатів трудящих від 23.07.91 р. № 160 вирішено зареєструвати за республіканським складом № 1046 зазначений жилий будинок. Відповідно до рішення «Про перейменування вулиць в місті Обухові» Обухівської міської ради народних депутатів Обухівського району Київської області, від 26.04.1993року було перейменовано вулиці: з вул. 50-річчя Жовтня на вул. Каштанову. Мати позивачів та позивачі неодноразово зверталися з заявами до відповідача про надання дозволу на приватизацію вказаного житла, однак це питання вирішено не було. Разом з тим безпосередньо зберігач Центральний склад № 1046 МОЗ України визначає перелік об'єктів, які задіяні у зберіганні матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, але до системи державного матеріального резерву ці об'єкти не відносяться. Жодних відомостей про те, що квартира в якій проживають позивачі з 1981 року відноситься до переліку об'єктів, які задіяні у зберіганні матеріальних цінностей мобілізаційного резерву, не має. Зазначене житло матері позивачів надавалося на підставі рішення адміністрації і профкому Обухівського учбово-виробничого підприємства УТОС від 02.08.85 р. про розподіл та надання житлової площі їхнім працівникам і Центральний склад № 1046 МОЗ України зазначене житло як службове матері позивачів ОСОБА_5 не надавав. Мати позивачів отримавши квартиру, проживала в ній більше 30 років, неодноразово зверталася з заявами до відповідача про приватизацію квартири, однак вирішити це питання до своєї смерті так і не змогла. Центральний склад № 1046 МОЗ України відмовляючи в наданні дозволу на приватизацію зазначеної квартири посилається на те, що згідно Закону України «Про Державний матеріальний резерв» ст. 14 запаси державного резерву незалежно від їхнього місцезнаходження, а також підприємства, установи і організації та іншу об'єкти, що входять до системи державного резерву і земельні ділянки на яких вони розміщені є державною власністю і не підлягають приватизації та іншим видам відчуження, що підтверджується листом №54 від 28 липня 2017 року. Однак, жодних відомостей про те, що станом на день прийняття цього закону майно - будинок АДРЕСА_1 відносився до системи державного реєстру немає, крім того, що будинок був зареєстрований відповідно до реєстраційного посвідчення від 01.08.91 року виданого Фастівським БТІ будинковолодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за республіканським складом № 1046. Жодних інших документів щодо права власності на зазначений будинок не видавалися. Сім'я позивачів проживає у вказаному будинку більше 30-ти років, іншого житла вони не мають, тому звернулися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 29.09.2017 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 27.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивачів в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав вказаних в позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи Обухівської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду відзив, в якому позов вважає таким, що підлягає задоволенню, та просив розглядати справу за відсутності представника міської ради.

Представник третьої особи Міністерства охорони здоров'я України в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказуючи на те, що спірна квартира самовільно була зайнята позивачами, знаходиться на балансі відповідача, та входить до системи державного резерву, є державною власністю і не підлягає приватизації.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_10 та ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_11, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, актовий запис № 12, та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, актовий запис № 11. Факт зміни прізвища ОСОБА_1 підтверджується копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5, актовий запис № 122.

26.08.1985 року рішенням Виконавчого комітету Обухівської районної ради народних депутатів № 207 затверджено, як виняток, рішення адміністрації і профкому Обухівського учбово-виробничого підприємства УТОС від 02.08.1985 року про розподіл та надання житлової площі їхнім працівникам і надано житлову площу ОСОБА_11 на склад сім'ї 4 чол. Двокімнатну квартиру № 2 житловою площею 33,0 кв.м. буд. АДРЕСА_2 (сім'я ОСОБА_11 проживає в квартири з квітня 1981 року).

Спірна квартира була виділена матері позивачів ОСОБА_11 відповідно до ордера № 10561 серії А від 27.08.1985 року виконавчого комітету Обухівської районної ради. Відповідно до ордеру зазначено склад сім`ї ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_2

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 01.08.1991 року виданого Фастівським БТІ, будинковолодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за республіканським складом № 1046 відповідно до рішення міської ради депутатів трудящих від 23.07.1991 року № 160 вирішено зареєструвати за республіканським складом № 1046 зазначений жилий будинок.

26.04.1993 року рішенням Обухівської міської ради народних депутатів Обухівського району Київської області перейменовано вул. 50-річчя Жовтня на вул. Каштанову.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_6, актовий запис № 314.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7, актовий запис № 35.

28.07.2017 року державний заклад «Центральний склад мобілізаційного резерву № 1046 МОЗ України» розглянувши звернення ОСОБА_1 листом № 51 повідомив про неможливість надання позивачу дозволу на приватизацію квартири АДРЕСА_1, посилаючись на п. г ст. 5 ЗУ від 04.03.1992 року «Про приватизацію державного майна», відповідно до якого приватизації не підлягають об'єкти, які забезпечують життєдіяльність держави в цілому.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до п. 2, ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» перелік жилих приміщень, що не підлягають приватизації, є вичерпним та, що за змістом цієї норми термін «закритих» стосується лише військових поселень, а до територій підприємств (установ та організацій) він не відноситься. У цій нормі щодо підприємств йдеться про жилі приміщення, розташовані на земельній ділянці, наданій для розміщення підприємства, установи, організації (її виробничих, адміністративно-побутових будівель, інших споруд), а на території, яку підприємство обслуговує, чи на якій розташований цілісний майновий комплекс підприємства. Маються на увазі жилі приміщення, розташовані на території будь-яких підприємств в межах їх розміщення.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» містить вичерпний перелік об'єктів, які не підлягають приватизації. А саме: квартири-музеї, квартири-будинки, житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані ( в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей), квартири (кімнати, будинки), віднесені до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовно (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що не відповідає квартирі, де ми проживаємо.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Оскільки згідно із договором найму позивачі мають право користування квартирою, проживають у ній постійно, дане приміщення є жилим - воно підлягає приватизації, оскільки не відноситься до службових, належить на праві власності державі в особі державного підприємства, тому позивачі відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК УРСР, ч. 4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» мають право на приватизацію спірного житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Тобто, рішення з приводу приватизації конкретного житла конкретними особами повинно прийматись відповідним органом, до якого суд не відноситься, тому суд не може переймати на себе такі повноваження та зобов'язувати відповідача передавати до комунальної власності територіальної громади м. Обухів та Обухівської міської ради Київської області для подальшої приватизації спірну квартиру.

Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме щодо визнання відмови в приватизації позивачам квартири незаконною, та визнання за позивачами право на приватизацію квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 258-259, 265, 268, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 384 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Центрального складу мобілізаційного резерву № 1046 Міністерства охорони здоров'я України, треті особи Обухівська міська рада, Міністерство охорони здоров'я України, про визнання права на приватизацію, задовольнити частково.

Визнати відмову в приватизації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири незаконною.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на приватизацію квартири АДРЕСА_1, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Позивачі: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса проживання: 08704, АДРЕСА_1).

ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, адреса проживання: 08704, АДРЕСА_1).

Відповідач: Центральний склад мобілізаційного резерву № 1046 Міністерства охорони здоров'я України (юридична адреса: Київська область, м. Обухів, вул. Каштанова, 66-А).

Треті особи: Обухівська міська рада (, юридична адреса: 08700, Київська область, м. Обухів, вул. Київська, 10).

Міністерство охорони здоров'я України (, юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7).

Повний текст рішення виготовлений 10.12.2018 року.

Суддя: