Провадження №2/712/2646/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 грудня 2018 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Молчанович Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про відібрання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про відібрання дитини, у якому просив відібрати неповнолітню ОСОБА_5, від матері ОСОБА_4. Позовні вимоги мотивує тим, що 03.10.2015 між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, в якому народилася дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони проживали разом та вели спільне господарство за адресою АДРЕСА_1. Згодом, 17.08.2017 позивачем було виявлено, що відповідачка ОСОБА_4 разом із донькою зникли з місця їх постійного проживання. Внаслідок його звернення до правоохоронних органів м. Черкаси, була встановлена ймовірність виїзду відповідачки із дитиною до м. Праги (Чехія), проте тривалі пошуки власними зусиллями, а ні в Україні, а ні Чеській Республіці жодних результатів не дали. Рішенням Соснівського районного суму м. Черкаси від 27.03.2018 було розірвано шлюб між ним та відповідачкою. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.042018 було задоволено його позов до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з її батьком за адресою: АДРЕСА_1. Станом на дату подання позову рішення від 19.04.2018 не виконується. Оскільки позивач схвильований щодо питання догляду, безпеки та здоров»я своєї дитини, він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, у підготовче засідання.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.11.2018 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Суду пояснила, що в період спільного сімейного проживання позивача с відповідачкою, її довіритель був єдиним годувальником у родині: забезпечував всі матеріальні потреби дитини та відповідачки, дбав про фізичний та духовний розвиток дитини, проводив із нею весь вільний від роботи час. Відповідачка не працювала та, за спільною згодою, повинна була лише доглядати за їх дитиною, однак, час від часу проявляла безвідповідальність по відношенню до їх дочки. Так, зокрема, влітку 2014 року під час відрядження позивача, ОСОБА_4 не дотримувалась належних правил гігієни при контакті із дитиною, внаслідок чого остання захворіла на «пухирчатку новонароджених», збудником якої є бактеріальна інфекція «стафілокок». Клінічний перебіг даного захворювання є вкрай важким для новонароджених, позивачу вдалось своєчасно знайти професійного лікаря, який врятував дитину. Дана ситуація не стала для ОСОБА_4 підставою для зміни нею поглядів на виховання та дотримання правил безпеки дитини. Вона не виявляла до доньки «материнських почуттів». Недбале ставлення відповідачки до здоров'я та безпеки дитини призвело до того, що ОСОБА_5, знаходячись під її наглядом впала із сходин третього поверху. Лікар-педіатр, який здійснював медичний супровід дитини протягом її життя, поставив попередній діагноз - «компресійний перелом 8-9 хребців», «закрита черепно-мозкова травма», «струс головного мозку». Відповідачка знехтувала медичними рекомендаціями, які полягали у необхідності проведення рентгенографії, нейросонографії, МРТ відділу грудного хребта, консультації дитячого невролога і травматолога.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена судом належним чином, причини неявки суду не відомі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України).

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи; підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Представник третьої особи служба у справах дітей Черкаської міської ради - Молчанович Н.О. позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що поданий позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.03.2018 розірвано.

До реєстрації шлюбу у сторін народилася дитина - донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Соснівським районним у м. Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено відповідний актовий запис № 855. Батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.05.2018 визначено місце проживання дитини - малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з її батьком, ОСОБА_3 в АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи судом з»ясовано, що у серпні 2017 року відповідачка ОСОБА_4 (мати), разом з малолітньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зникла з місця постійного проживання. В результаті звернення позивача ОСОБА_3 (батько) до правоохоронних органів, встановлено, що малолітня, ймовірно, разом з матір»ю перетнула кордон України (ймовірно перебуває у Чехії), проте встановити місце її перебування не вдалося.

Висновком виконавчого комітету Черкаської міської ради № 790/30-03-03 від 03.12.2018 встановлено про доцільність повернення малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на постійне місце проживання, визначене рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.04.2018.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно ст. 150 СК України, встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Судом достеменно встановлено, що малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, має ряд захворювань, зокрема, 22.11.2015 їй постановлено діагноз - «затримка психофізичного руху».

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

За змістом ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.

Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що умови проживання дитини, матір'ю якої є ОСОБА_4, дійсно є небезпечними для її життя та здоров'я, оскільки відповідачка не здійснює належного догляду за дитиною, а відтак суд приходить до висновку про необхідність відібрання малолітньої від матері без позбавлення її батьківських прав.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь держави, оскільки, будучи інвалідом ІІ групи, позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 141, 247, 258, 259, 263-268, 208-283, 430 ЦПК України, ст. ст. 150, 162, 164, 170 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про відібрання дитини задовольнити.

Відібрати малолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, без позбавлення її батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 19.12.2018.

Головуючий І.О.Мельник