Ухвала

18 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 514/1130/17

провадження № 61-47997ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

ОСОБА_1 розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2018 року

у справі за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про стягнення грошових коштів за прострочення виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року представник ОСОБА_3- ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за прострочення виконання рішення суду.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 28 лютого 2018 року у задоволенні позову представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2018 року рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 28 лютого

2018 року скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за прострочення виконання рішення суду у розмірі 10 573, 86 грн, що складається з: інфляційних втрат у розмірі 8 593, 16 грн; 3% річних у розмірі 1 980, 70 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_2, у якій він просить скасувати постанову Апеляційного суду Одеської області від 30 жовтня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 10 573, 86 грн (сума, яку було стягнуто за оскарженим рішенням суду), тобто суму, яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762, 00 грн * 100 = 176 200, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Посилання заявника на те, що справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, є немотивованим та не підтверджене доказами, отже є безпідставним.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Одеської області

від 30 жовтня 2018 року у справі за позовом представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про стягнення грошових коштів за прострочення виконання рішення суду - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. В. Синельников