БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1270/18
Провадження № 2/497/652/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

секретаря судового засідання Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Авто Лайф» про зняття арешту з транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким зняти арешт з транспортного засобу легкового автомобіля марки HYUNDAI ACCENT, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №Z94CT41CAHR526496, двигун № НОМЕР_2, об'єм двигуна 1396 см. куб., вартістю 338 600.00 гривен, що накладено постановою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 07.02.2018 року по ВП №5402667.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу № 0141, відповідно до якого відповідач зобов'язаний був придбати, зареєструвати та передати у користування позивачу транспортний засіб марки HYUNDAI ACCENT, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №Z94CT41CAHR526496, двигун № НОМЕР_2, об'єм двигуна 1396 см. куб., вартістю 338 600.00 гривен, а позивач зобов'язаний був сплатити передбачені договором лізингові платежі.

Позивач виконав та здійснив усі передбачені договором платежі, що підтверджується актом приймання-передачі товару, відповідно до якого сторони підтвердили, що Відповідач - ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ», не має жодних претензій до позивача. Тому, 08.08.2017 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого предмет лізингу, що перебував у праві користуванні позивача, був ним спеціально придбаний за попереднім договором фінансового лізингу №0141 від 29.08.2016 року за викупною вартістю, що складає 5040.43 гривен, а покупець зобов'язується прийняти товар та зареєструвати право власності у встановленому порядку. Позивач отримав увесь пакет документів, що дає можливість зняти з обліку транспортний засіб та оформити право власності на даний автомобіль, проте на дату звернення до Регіонального сервісного центру МВС з відповідною заявою на оформлення права власності на предмет лізингу, отримав відмову на підставі того, що на цей автомобіль накладений арешт відповідно до постанов Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 04.04.2017 року по ВП № 53692802 та Приватного виконавця ОСОБА_2 від 06.09.2017 року по ВП № 54627882 , що робить неможливим реалізацію законного права власника даного майна, тому він змушений звернутися до суду.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 07.05.2018 року по цивільній справі за № 497/201/18, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту задоволено.

Однак, звернувшись вдруге до Регіонального сервісного центру МВС з відповідною заявою на оформлення права власності на предмет лізингу, отримав знову відмову на підставі того, що на цей автомобіль накладений арешт, відповідно до постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 07.20.2018 року по ВП №54026667, що робить неможливим реалізацію законного права власника даного майна, тому позивач знову змушений звернутися до суду.

Ухвалою від 26.07.2018 року було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 30.08.2018 року о 09:00 годині.

Позивач про дату та місце проведення судового засідання повідомлений згідно вимог чинного законодавства (а.с.34) у судове засідання не прибув на адресу суду надійшла заява від його представника про розгляд справи без його участі та участі позивача (а.с.59)

Відповідач про дату та місце проведення судового засідання повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с.35-36) у судове засідання не прибув, жодних заяв та клопотань до суду не надсилав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Судом встановлено, що 29.08.2016 року між ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» та ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу №0141 відповідно до якого відповідач зобов'язаний був придбати, зареєструвати та передати у користування позивачу транспортний засіб марки HYUNDAI ACCENT, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №Z94CT41CAHR526496, двигун № НОМЕР_2, об'єм двигуна 1396 см. куб., вартістю 338600,00 гривен, а позивач зобов'язаний був сплатити передбачені договором лізингові платежі (а.с.9-18).

Відповідно до акту приймання передачі предмета лізингу від 24.09.2016 року Лізінгодавець передав, а Лізінгоодержувач прийняв предмет лізингу а саме транспортний засіб марки HYUNDAI ACCENT, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №Z94CT41CAHR526496, двигун № НОМЕР_2, об'єм двигуна 1396 см. куб., вартістю 338600.00 гривен.(а.с.19)

Надалі був складений договір купівлі-продажу від 08.08.2017 року, відповідно до якого предмет лізингу, що перебував у праві користування позивача, був ним спеціально придбаний за попереднім договором фінансового лізингу №0141 від 29.08.2016 року за викупною вартістю, що складає 5040,43 гривен, а покупець зобов'язався прийняти товар та зареєструвати право власності у встановленому порядку (а.с.21).

Однак відповідно до листа ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» від 16.10.2017 року за № 429 при зверненні представниками ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» до сервісного центру № 8046 м. Києва для знаття з обліку автомобіля засіб марки HYUNDAI ACCENT, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №Z94CT41CAHR526496, двигун № НОМЕР_2, об'єм двигуна 1396 см. куб., та передачі його у право власності ОСОБА_1, представниками сервісного центру було відмовлено в прийнятті документів для перереєстрації оскільки на даному автомобілі знаходяться арешти відповідно до постанов Соломянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва від 04.04.2017 року по ВП № 53692802 та Приватного виконавця ОСОБА_2 від 06.09.2017 року по ВП № 54627882.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 07.05.2018 року по цивільній справі за № 497/201/18-ц позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту задоволено (а.с.25-26).

Однак відповідно до постанови заступника начальника відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ТОВ «Лізінгова компанія «Авто Лайф», яке зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, оф. 107, в звязку з виконанням виконавчого листа виданого на підставі рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 12.01.2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «Лізингова компанія «Авто Лайф» про визнання договору фінансового лізингу недійним та стягнення коштів в частині виконання рішення суду про стягнення на користь держави судових витрат в сумі 1102.40 гривен (а.с.40-57).

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Положеннями ст.391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Приписами ч.1 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Отже, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що суд дійшов висновку про визнання за позивачем права власності на автомобіль, тому позовні вимоги про зняття арешту з даного автомобіля також підлягають задоволенню, оскільки арешт був накладений на спірне майно як на таке, що належить Відповідачу, хоча насправді, як встановлено судом - належить Позивачу, який не є боржником стосовно цього майна.

На підставі ст.ст.203, 209, 321, 328, 391, 629, 655 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «Авто Лайф» про зняття арешту з автомобіля задовольнити.

Зняти арешт з транспортного засобу марки HYUNDAI ACCENT, 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов №Z94CT41CAHR526496, двигун № НОМЕР_2, об'єм двигуна 1396 см. куб., вартістю 338 600.00 гривен, що був накладений постановою заступника начальника відділу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Болградський районний суд Одеської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя С.В.Кодінцева