Ухвала

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 2-3424/07

провадження № 61-47579ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної МариниАнатоліївни, на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський АкціонернийБанк», Головного управління житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), треті особи: Державне підприємство інформаційний центр Міністерства юстиції України, Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», приватний нотаріус Бережна ІринаГригорівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стройторг», Відкрите акціонерне товариство «Банк «Український капітал», про визнання права власності на об'єкт нерухомості, визнання недійсним іпотечного договору, визнання недійсним та скасування записів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек про об'єкт нерухомості,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної МариниАнатоліївни подано засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року у вищевказаній справі.

Разом із цим у касаційній скарзі зазначено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що в судовому засіданні апеляційного суду було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали, повний текст ухвали апеляційного суду заявником було отримано 30 жовтня 2018 року, що підтверджено відповідними доказами.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у даній справі судового рішення та додані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Однак, касаційна скарга не може прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Також у касаційній скарзі зазначено клопотання про відстрочення сплати судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі у зв'язку з тим, що майновий стан позивача не дозволяє сплатити судовий збір у зазначеному розмірі, оскільки банк є неплатоспроможним, перебуває у процедурі ліквідації і ця інформація є публічною. Крім того, на сьогодні вирішується питання про прийняття закону про надання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб пільг щодо сплати судового збору, які він мав до 01 вересня 2015 року. Посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Креуз проти Польщі» (необхідність сплати судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя ( справа «Креуз проти Польщі»), оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Враховуючи те, що заявник не вказав обґрунтовані підстави, з якими чинне законодавство пов'язує відстрочення сплати судових витрат, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про його майновий стан позивач не надав, а доводи заяви ґрунтуються на тому, що інформація про «неплатоспроможність банку та його важкий фінансовий стан є загальновідомою та не потребує доказуванню», клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Водночас безпідставне звільнення, відстрочення та розстрочення юридичній особі сплати судового збору за відсутності належних та допустимих доказів суперечить завданню та меті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» у частині надходження до спеціального фонду Державного бюджету України коштів від сплати судового збору та може розцінюватися, як надання певних процесуальних переваг заявнику перед іншими учасниками судового процесу, які зобов'язані сплачувати такий збір.

З огляду на викладене, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином, заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Розмір судового збору за подання касаційної скарги юридичною особою на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 762 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102, символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документу, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року.

У задоволенні клопотання публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 11 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик