Справа № 442/6720/16-ц
Провадження № 2/442/113/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Хомик А.П.

з участю секретаря Півали І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки із майна,-

встановив:

20.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить припинити право власності відповідача на 7/12 ідеальних частки квартири АДРЕСА_1, визнати за ним ОСОБА_1 право власності на 7/12 ідеальних частин вказаної квартири.

01.03.2017 року ОСОБА_2 звернувся зі зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про виділ йому 7/12 із частки майна, що перебуває у спільній частковій власності, №9 у будинку №23 по вул. Стрийській у м. Дрогобичі, в натурі.

Сторони не з»явилися. Позивач-відповідач та відповідач-позивач не з'явився, не підтвердивши належним чином причин неявки, і від них не надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позову, хоча належним чином були повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать матеріали справи.

А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного.

Позивачі не подав належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасного подання доказів, пропуску судових засідань та неотримання судових повісток. Крім того, необхідно відмітити, що норми ЦПК України забезпечують судовий процес, і оперативність розгляду судових справ і жодною мірою не обмежують суб'єктів щодо права на судовий захист. Про це зазначив Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення №17-рп/2011 від 13.12.2011 року.

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року №1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Суд розцінює неявку позивачів як затягування розгляду справи, з урахуванням також несплати коштів за призначену судом експертизу.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що позивачі не з'явилися до суду, що підтверджується матеріалами справи, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило, і їх неявка перешкоджає вирішенню спору, то суд дійшов висновку, що подальше відкладення судового засідання призведе до затягування прийняття рішення у розумні строки та суттєво вплине на дотримання судом процесуальних строків. У зв'язку з тим, суд вважає за необхідне застосувати наслідки неявки у судове засідання позивачів, та залишити позовну заяву без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.5 ст. 223 ЦПК України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділення частки із майна - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.П. Хомик