АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6305/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Шереметьєва Л.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року

у справі за поданням Головного державного виконавця Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Цапенко С.М. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року Головний державний виконавець Солом'янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ЦапенкоС.М. (надалі - головний державний виконавець ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Цапенко С.М.) звернувся у суд із поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Солом'янському ДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження ВП №55524898 з примусового виконання:

виконавчого листа № 2- 3391/14, виданого 21 липня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (надалі - ПАТ «УкрСиббанк») боргу у розмірі 1 963 949 грн. 04 коп.;

виконавчого листа № 2-168/14, виданого 03 липня 2014 року виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (надалі - ПАТ «ОТП Банк») боргу в розмірі 1 776 918 грн. 71 коп.

Посилаючись на те, що станом на 02 квітня 2018 року рішення не виконано, боржник ухиляється від його виконання на виклики державного виконавця не з'являється, державний виконавець просив подання задовольнити.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року подання задоволено. Тимчасово обмежено в праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон боржника ОСОБА_3 до виконання боргових зобов'язань у зведеному виконавчому провадженні ВП №55524898.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 посилається на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

В обґрунтування зазначено, за змістом, що в районному суді головним державним виконавцем ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Цапенко С.М. не доведений факт ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язання, а про наявність рішень районного суду боржнику не було відомо, так само як і про дату і час судових засідань, оскільки вона не була повідомлена належним чином. При цьому, ОСОБА_3 не заперечує факт наявності фінансових взаємовідносин з банками, але вказує на те, що всі зобов'язання забезпечені заставою (іпотекою), що дозволяє кредитору вчиняти передбачені законодавством дії, з метою задоволення своїх грошових вимог.

Також зазначено, що відповідно до матеріалів справи виконавчий лист від 21 липня 2015 року був поданий у вересні 2015 року, в той час як виконавчий лист від 03 липня 2014 року пред'явлений 12 січня 2018 року з пропуском строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Посилаючись на те, що оскільки жодного підтвердження у суді першої інстанції щодо направлення та отримання ОСОБА_3 документів про відкриття провадження не має, та те, що повідомлення державного виконавця було направлено за адресою, за якою боржник не зареєстрована та не проживає, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання головного державний виконавець ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Цапенко С.М. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши представника ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, представників державної виконавчої служби та представника стягувача, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 441 ЦПК України встановлено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення (ч.1). Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею (ч.2). Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ч.3). Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч.4).

Місцезнаходження органу ДВС визначається з урахуванням положень ст. 93 ЦКУкраїни, а також даних, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ? фізичної особи або керівника боржника ? юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Задовольняючи подання державного виконавця районний суд виходив з того, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання рішень суду, за якими відкриті виконавчі провадження, з державним виконавцем контактів не підтримує і зацікавленості в виконанні рішень суду не проявляє.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у судовому рішенні доказів.

Твердження апеляційної скарги про те, що в районному суді головним державним виконавцем ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Цапенко С.М. не доведений факт ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язання, а про наявність рішень районного суду боржнику не було відомо, так само як і про дату і час судових засідань, оскільки вона не була повідомлена належним чином, колегія суддів визнає такими, що не спростовують висновків районного суду.

З матеріалів справи убачається, що на виконанні у Солом'янському ДВС м.Києва ГТУЮ у м. Києві знаходиться зведене виконавче провадження ВП №55524898 з примусового виконання (а.с.14):

виконавчого листа № 2- 3391/14, виданого 21 липня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк») боргу у розмірі 1 963 949 грн. 04 коп. (а.с.6-7) ;

виконавчого листа № 2-168/14, виданого 03 липня 2014 року виданого Солом'янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» боргу в розмірі 1 776 918 грн. 71 коп. (а.с.11).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно наявних у справі доказів, державним виконавцем були направлені запити до Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України, Регіонального сервісного центру, Головного управління Державної міграційної служби та УДАІ (а.с.17, 18, 20-22, 29-38, 39-44, 53, 57-60, 63-66).

З відповідей на зазначені запити державним виконавцем встановлено, що:

- за боржником транспортні засоби не зареєстровано;

- згідно відповіді Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які отримують пенсії, інформації щодо боржника не знайдено;

- згідно відповіді ДФС, інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями не надходила;

- з відповіді ДМС України встановлено, що боржник документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданим 15 грудня 2006 року (а.с.20-36, 43, 44, 54, 57-60, 63-66).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 44248851 від 22 вересня 2015 року за боржником зареєстровано квартиру АДРЕСА_3, квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2 (а.с.23-28).

Встановлено, що постановою державного виконавця від 12 січня 2018 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.13).

Згідно актів державного виконавця від 10 листопада 2017 року, виходом за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 двері ніхто не відчинив (а.с.51-52).

Зі справи убачається, що ОСОБА_3 направлялися виклики до державного виконавця, між тим, доказів явки боржника до державного виконавця у справі не міститься, сторонами не надано (а.с.112-116).

При цьому, колегія суддів враховує й те, що 17 січня 2018 року на адресу ОСОБА_3: АДРЕСА_1 державним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55515516 від 12 січня 2018року, рекомендованим листом штрих-код відправлення №343.

Витяг з офіційного сайту Укрпошта свідчить, що вищевказаний лист вручено члену сім'ї 19 січня 2018 року о 16:27 (а.с.121-122).

За таких обставин, колегія суддів визнає необґрунтованими твердження апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_3 під час виконання судового рішення та не інформування її про перебування судових рішень на примусовому виконанні.

Окрім цього, колегія суддів враховує те, що виконання рішень суду відбувається тривалий час, починаючи з 2015 року, доказів повного або часткового погашення боржником заборгованості матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 19) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та долученим до справи доказам. Норми матеріального й процесуального права районним судом застосовано правильно.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: