АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/796/5730/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 266/2116/16-ц

30 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Вербової І.М.

- Волошиної В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» АвдєєвоїМарії Костянтинівни на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду, постановлену під головуванням судді Арапіної Н.Є., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

24 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 01 квітня 2016 року у розмірі 1080843, 99 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 39.29-50/896к від 22 серпня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 69 174,00 швейцарських франків, строком до 22 січня 2019 року, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. В порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 01 квітня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 39 581,00 швейцарський франків, що складається із заборгованості за кредитом у розмірі 35 227,51 швейцарський франків, заборгованості за відсотками у розмірі 4 353,49 швейцарський франків. Добровільно погашати заборгованість відповідач не бажає, а тому вона підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 04 червня 2018 року представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Авдєєва МаріяКостянтинівна надіслала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду обставинам справи не відповідають. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву ПАТ &q?ст; Укрсоцбанк&q?вн; без розгляду, не врахувавши ту обставину, що перед судовим засіданням, яке мало відбутися 10 травня 2018 року о 14-00 годині, представником ПАТ «Укрсоцбанк» на підставі ст. 43 ЦПК України було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю взяти участь в іншому судовому засіданні з відповідними доказами. Крім того, у матеріалах справи також міститься клопотання представника відповідача від 24 квітня 2018 року про відкладення розгляду справи 10 травня 2018 року о 14 год. 00 хв. з наданням доказів про причини неявки в судове засідання. Також зазначає, що у матеріалах справи у запереченні на заяву про перегляд заочного рішення міститься клопотання представника ПАТ «Укрсоцбанк» про розгляд справи без присутності представника ПАТ «Укрсоцбанк». Вказує на те, що суд першої інстанції знехтував клопотаннями представників сторін по справі, а також процесуальними правами, передбаченими ст. 43 ЦПК України, не відклавши розгляд справи, яку було призначено на 10 травня 2018 року о 14 год. 00 хв., що призведе до затягування процесу повернення грошових коштів за кредитним договором, укладеним між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q?не;Голос України&quдн; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147 - VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

В судове засідання учасники справи не з&quri;явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 червня 2016 року було відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено судове засідання на 10 червня 2016 року на 09 год. 45 хв.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 липня 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №39.29-50/896к від 22 серпня 2007 року в сумі 1 080 843 грн. 99 коп. та судовий збір в сумі 16 212 грн. 66 коп.

07 червня 2017 року представник відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 липня 2016 року, в якій просила скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21 липня 2016 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 червня 2017 року було прийнято заяву ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_6 та призначено судове засідання на 23 червня 2017 року на 11 год. 30 хв.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 червня 2017 року заяву ОСОБА_6 яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області №266/2116/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості скасовано.

Призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 вересня 2017 року, за клопотанням представника відповідача, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09 листопада 2017 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до свого провадження та призначено судовий розгляд на 25 січня 2018 року на 11-00 год..

В судове засідання, призначене на 25 січня 2018 року представник позивача не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи.

У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи судом було відкладено на 10 травня 2018 року на 14-00 годину.

10 травня 2018 року представник позивача повторно не з'явився в судове засідання, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції посилався на положення статті 257 ЦПК України, зазначаючи, що позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції повністю відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, а доводи апеляційної скарги його не спростовують, з наступних підстав.

Так, наслідки неявки в судове засідання позивача визначені частиною 5 ст. 223 ЦПК України, відповідно до якої, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов&q?чи;язковою.

Частиною 5 ст.128 ЦПК України, передбачено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно ст. 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Якщо особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи.

У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.

Матеріалами справи підтверджується, що представник позивача Публічного акціонерного товариства « Уксоцбанк» двічі поспіль не з'явився в судові засідання, призначені на 25 січня 2018 року та на 10 травня 2018 року, хоча про місце, дату і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Процесуальна можливість суду залишити позов без розгляду в зв'язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача в судове засідання передбачена ст. ч. 5 ст. 223, п. 3. ч.1 ст. 257 ЦПК України. За змістом вказаних статей, при вирішенні питання про залишення позову без розгляду в зв'язку з повторною неявкою позивача до суду правове значення мають належне повідомлення позивача про день та час слухання справи, повторність його неявки в судове засідання, причини неявки і неподання заяви про розгляд справи в його відсутності.

В силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Про судове засідання, призначене на 25 січня 2018 року, позивач Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» був повідомлений належним чином, завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі банку 21 листопада 2017 року (аркуш справи 182).

Про судове засідання, призначене на 10 травня 2018 року, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» також було повідомлене в установленому законом порядку, завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі банку 31 січня 2018 року (аркуш справи 194).

Тобто, матеріалами справи підтверджується, що ПАТ «Укрсоцбанк» було належним чином повідомлено про місце, дату і час розгляду справи судом 25 січня 2018 року та 10 травня 2018 року, проте уповноважений представник в судове засідання повторно не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, а тому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав, передбачених п. 3. ч. 1 ст. 257 ЦПК України, для залишення позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, без розгляду є обґрунтованим та відповідає вимогам процесуальному закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що представник позивача подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи та зазначив причини неявки в судові засідання, які, на його думку, є поважними, правильність висновку суду першої інстанції не спростовують, з огляду на наступне.

З поданого до суду 24 січня 2018 року клопотання представника ПАТ &quan; Укрсоцбанк&q? д; ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи 25 січня 2018 року вбачається, що причиною неявки представника позивача в судове засідання у даній справі є його участь в цей же день в судових засідання у інших справах у Голосіївському районному суді м.Києва о 09-00 год. та об 11-00 годині.

В судове засідання 25 січня 2018 року з&qugi;явився представник відповідача, представник позивача не з&q?я ;явився. З урахуванням викладених у клопотанні доводів та наданих на їх підтвердження доказів, суд першої інстанції задовольнив клопотання представника позивача та відклав розгляд справи на 10 травня 2018 року на 14-00 годину.

Будучи повідомленим про розгляд справи 10 травня 2018 року завчасно, ще 31 січня 2018 року, представник позивача Публічного акціонерного товариства &qu1 ; Укрсоцбанк&qu ; 10 травня 2018 року знову подає до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв&q? 2;язку з тим, що представник банку буде приймати участь у розгляді іншої справи у Голосіївському районному суді м.Києва та надає на підтвердження поважності причин його неявки в судове засідання роздруківку з сайту Голосіївського районного суду м.Києва зі списком справ, призначених до розгляду.

Зазначену в клопотанні про відкладення розгляду справи причину неявки представника позивача в судове засідання не можна вважати поважною, так як позивач є юридичною особою і, у випадку зайнятості одного з представників в іншому судовому засіданні, не позбавлений можливості забезпечити явку іншого представника з урахуванням того, що з аналогічних причин суд вже відкладав розгляд цієї справи 25 січня 2018 року, про наступний розгляд справи позивач був повідомлений більш, ніж за три місяці, а тому мав достатньо часу для забезпечення явки свого представника в судове засідання, а тому доводи апеляційної скарги про неправильність процесуальних дій суду в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про наявність в матеріалах справи заяви представника позивача про розгляд справи у його відсутності правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання представника ПАТ «Укрсоцбанк» про розгляд даної цивільної справи без участі позивача (том 1 аркуш справи 39) було подано до Приморського районного суду м. Маріуполя у липні 2016 року, до Дніпровського районного суду м.Києва така заява представником позивача не подавалась, а навпаки, були подані клопотання про відкладення розгляду, тобто, позивач висловив позицію про необхідність розгляду справи за його участі.

Що стосується клопотання про розгляд справи без присутності представника ПАТ «Укрсоцбанк», яке міститься в запереченні на заяву про перегляд заочного рішення (том 1 аркуш справи 155-157), то воно також адресоване Приморському районному суду м. Маріуполя Донецької області та стосувалось розгляду без присутності представника позивача лише заяви про перегляд заочного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Авдєєвої Марії Костянтинівни відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Авдєєвої Марії Костянтинівни залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженау касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 30 серпня 2018 року.

Головуючий: Судді: