Справа №461/5403/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

14 серпня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

при секретарі Мисько С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (79005, м.Львів, вул. Коцюбинського, 16/3) до ОСОБА_2 (79005, м.Львів, вул. Коцюбинського, 16/3) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист права власності та визнання особи такою, що втратив право на користування житловим приміщенням, належної їй на праві власності квартири. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що згідно до свідоцтва про право власності на квартиру, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності кожному відповідно по 1/5 частині п"ятьом особам: позивачу - ОСОБА_1, відповідачу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Згідно із договором купівлі продажу 3/5 частин даної квартири від 17 червня 2008року, укладеним з продавцями квартири: ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, позивач придбала у них належні їм 3/5 частини даної квартири. Даний договір купівлі - продажу був посвідчений належним чином. 17 серпня 2010 року ОСОБА_4 продав позивачу належну йому 1/5 частину даної квартири, згідно із договором купівлі - продажу, посвідченого нотаріусом, та 07.09.2010 року ОСОБА_1 отримала витяг про реєстрацію права власності на дану 1/5 частину даної квартири за № 22729280. Таким чином, станом на вересень 2010 року позивач стала власницею в цілому даної квартири, постійно проживає та зареєстрована у даній квартирі, що підтверджується довідкою форми № 2. Крім ОСОБА_6 в даній квартирі зареєстровані її чоловік ОСОБА_7, батько - ОСОБА_5 та відповідач - ОСОБА_2, її брат. На прохання добровільно знятися з реєстрації за адресою місця знаходження належну позивачу на праві власності квартири, відповідач, не проживаючи у даній квартирі десятки років, продавши їй частку у даній квартирі, не бажає зробити це добровільно. Саме тому позивач змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права власності.

Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у їх відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін та ухвалити по справі заочне рішення.

Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено що згідно свідоцтва про право власності на квартиру № 3 у будинку № 16 на вул.Коцюбинського у м.Львові від 04 березня 2008 року, серії № Г-02735 дана квартира належала на праві спільної часткової власності кожному відповідно по 1/5 частині п"ятьом особам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 та, відповідно, було отримано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.04. 2008 року, реєстраційний номер якого 22729280.

Житлове приміщення, а саме квартира № 3 у будинку № 16 на вул.Коцюбинського у м.Львові складається із однієї кімнати жилою площею 34,4 кв.м., комори в підвалі площею 10,1 кв.м.

17.06.2008 року відповідно до договору купівлі продажу ОСОБА_1 придбала 3/5 частин даної квартири, який посвідчений державним нотаріусом 1-ої Львівської нотаріальної контори ОСОБА_8, своєчасно зареєстрований в ЛОКП "БТІ та ЕО" та отримано витяг про реєстрацію права власності на 3/5 частини даної квартири на її ім"я 10 липня 2008 року, реєстраційний номер якого 22729280.

17 серпня 2010 року ОСОБА_4 продав належну йому 1/5 частину даної квартири, згідно із договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом державним нотаріусом 1-ої Львівської нотаріальної контори ОСОБА_8 та зареєстрований ОСОБА_1 в ЛОКП "БТІ та ЕО" про що отримано витяг про реєстрацію права власності на 3/5 частини квартири на ім"я ОСОБА_1 10 липня 2008 року, реєстраційний номер якого 22729280.

Відповідно до довідки форми №2 ОСОБА_1 являється власником квартири, постійно приживає та зареєстрована. Крім неї в квартирі зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно по п.1.ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

За приписами ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року " Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції , закріплений принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із вимогами ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 п.1. ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», однією із підстав зняття з реєстрації місця проживання особи є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як вбачається з п.34 Постанови від 07.02.2014 № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом.

У зв'язку із цим, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Судовим розглядом достовірно встановлено, що відповідач тривалий час в квартирі № 3 в будинку №16 на вул.Коцюбинського у м.Львові не проживає без поважних причин та не є її власником.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає на спірній житловій площі більше одного року без поважних причин; не цікавиться житлом та не утримує його, відтак, чинить власнику перешкоди у користуванні та ропорядженні своїм майном.

Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 81, 128, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. 71, 72, 102, 116 ЖК України, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності за адресою: АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Р.Волоско