ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Харків

Справа № 639/302/18
Провадження № 22-ц/818/1223/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
секретаря Кучер Ю.Ю.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,
Відповідач: Міністерство оборони України,
Третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 червня 2018 року, ухвалене суддею Труханович В.В.,

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив скасувати протокольні рішення житлової комісії Представництва замовника №173 Міністерства оборони України №9 від 03.11.2017 року в частині зняття майора ОСОБА_1 разом з родиною з обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у Представництві замовника №173; зобов`язати житлову комісію Представництва замовника №173 Міністерства оборони України №9 від 03.11.2017 року поновити майора ОСОБА_2 разом з родиною на обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у Представництві замовника №173; судові витрати покласти на відповідача.

Позов мотивований тим, що позивач з 01 серпня 1989 року призваний на військову службу до лав Радянської армії. 20 січня 1992 року прийняв військову присягу на вірність Україні, 20 березня 1995 року був поставлений на облік для поліпшення житлових умов.

Наказом першого заступника Міністра оборони України №411 від 21.09.2017 року позивача звільнено в запас по п."а" ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахування п.п. «і» п.1 ч.8 цієї ж статті у зв`язку з закінченням строку контракту та направлений для постановки на військовий облік в Новобаварський ОРВК м. Харкова.

Відповідно до Наказу №108 від 01.11.2017 року вважається, що ОСОБА_2 справи та посаду здав 01.11.2017 року. Вислуга років у Збройних Силах становить 28 років 03 місяці. З 01.11.2017 року виключений із списків особового складу представництва замовника №173 та всіх видів забезпечення. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. На момент звільнення перебував на обліку для поліпшення житлових умов у КЕВ м. Харкова.

03.11.2017 року на засіданні житлової комісії Представництва замовника №173 Міністерства оборони України було прийнято рішення про зняття майора ОСОБА_2 разом з родиною з обліку військовослужбовців, осіб звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у Представництві замовника №173. Рішення було оформлене протоколом №9, копія якого направлена до КЕВ м. Харкова.

Вказане рішення, на думку позивача, прийняте з порушенням чинного законодавства і підлягає скасуванню, оскільки у відповідача не існувало визначених чинним законодавством підстав для виключення позивача із вказаного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, на якому він перебуває з 20.03.1995.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що так як при зарахуванні ОСОБА_2 у чергу на отримання житла у 1995 році та перебування його на квартирному обліку порушень житловою комісією та позивачем допущено не було, тому, виключення позивача, який правомірно перебував на квартирному обліку у військовій частині, суперечить Конституції України та житловому законодавству, а прийнята «Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» стосується військовослужбовців, які були прийняті на квартирний облік після набрання нею законної сили. Отже, позивач, вислуга на військовій службі якого більше 28 років, який разом з членом сім`ї не мають власного житла, наймають житло, має право на одержання житла для постійного проживання, а тому повинен перебувати на квартирному обліку.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Міністерство оборони України звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, які суд вважав встановленими та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування скарги посилаючись на положення Житлового Кодексу УРСР та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУта членів їх сімей жилим приміщенням, затвердженої наказом Міноборони України від 30.11.2011 №737 вказує, що встановлено вичерпний перелік підстав, за яких особа при звільненні з військової служби залишається на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Серед даного переліку є така підстава, як звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту, відсутня, через що позивача законно та правомірно було знято з обліку.

Щодо посилань позивача на прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до ст.12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначає, що вказані норми стосується виключно питання щодо забезпечення жилим приміщенням для постійного проживання таких осіб, та не перебування на обліку або зняття з обліку вказаних осіб, через що вимоги ст..40 ЖК УРСР, п.9 ст.12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист…», п.29 Порядку та п.2.16, 2.18 Інструкції також розповсюджуються на дану категорію осіб.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проходив військову службу з 01 серпня 1989 року на посаді провідного інженера 173 військового представництва Міністерства оборони України. (а.с. 15)

20.03.1995 року позивач звернувся з рапортом до начальника НОМЕР_1 ГВП МОУ про прийняття його на квартирний облік як безквартирного зі складом сім`ї 1 осіб, в тому числі: він. Цього ж дня він був поставлений на облік для поліпшення житлових умов. (а.с. 16-19)

При зарахуванні позивача у 1995 році на квартирну чергу діяв Наказ Міністра оборони України № 20 від 03.02.1995 року «Про внесення змін та доповнень до Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України», яким, було встановлено порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України.

При зарахуванні ОСОБА_2 на квартирний облік, порушень Закону житловою комісією допущено не було, так як позивач проходив військову службу і потребував поліпшення житлових умов.

Наказом першого заступника Міністра оборони України № 111 від 21 вересня 2017 року майора ОСОБА_2 відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням підпункту «і» (які в особливий період (крім проведення мобілізації та введення воєнного стану) проходять військову службу за контрактом і строк контракту яких закінчився, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) п.1 ч. 8 цієї ж статті, звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту). (а.с. 20)

Наказом начальника представника замовника № 173 (по стройовій частині) № 108 від 01.11.2017 року майора ОСОБА_2 з 01 листопада 2017 року виключено зі списків особового складу представника замовника № 173 та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить 28 років 03 місяці. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. На момент звільнення перебував на обліку для поліпшення житлових умов у КЕВ м. Харкова. (а.с. 21)

03 листопада 2017 року Представництвом замовника № 173 Міністерства оборони України було проведено засідання житлової комісії та відповідно до протоколу № 9 від 03.11.2017 р. позивача було знято разом з родиною з обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на обліку у представництві замовника № 173, згідно з п. 2.18 «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затверджену наказом Міністерства оборони України № 737 від 30 листопада 2011 року зі змінами (а.с. 23-25).

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за N 1081 було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Відповідно до п. 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Пунктом 9 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені й в п. 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

Дія п. 9 ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" безпосередньо пов`язується із тим, з якої саме з підстав, зазначених у п. 62 Положення та ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Установлено, що ОСОБА_2 звільнений із військової служби у запас за п.»а`у зв`язку із закінченням строку дії контракту.

Відповідно до п. 2.18 вказаної вище Інструкції, військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:
поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;
отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;
переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;
звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;
подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;
звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);
обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;
в інших випадках, передбачених законодавством.

Представник відповідача пояснив в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції і як зазначено у витягу з протоколу №9 від 3.11.2017 року (а.с.23), що позивача було знято з обліку згідно п.2.18 Інструкції у зв"язку із звільненням з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.16 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міноборони України від 30 листопада 2011 року № 737, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Отже, наведені норми Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями також не передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на його звільнення у запас у зв`язку з закінченням строку дії контракту.

Тобто, у разі звільнення з військової служби військовослужбовців за підставами, не зазначеними в Законі, в тому числі у зв`язку з закінченням терміну дії контракту, не передбачено залишення їх на квартирному обліку у військових частинах.

На виконання статті 12 Закону прийнято Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006р N 1081 (далі-Порядок), який пунктом 3 закріплює аналогічні з вимогами Закону приписи, щодо забезпечення військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та членів їх сімей жилими приміщеннями для постійного проживання, а пунктом 29 категорії військовослужбовців, які мають право залишитися на квартирному обліку при звільнені з військової служби.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 був звільнений з підстав закінчення строку контракту, з аналізу вищевказаних норм випливає, що це не дає підстав залишатись йому на квартирному обліку.

Що стосується висновку суду про те, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку, то в даному випадку суд помилково дійшов такого висновку, оскільки спір виник не з приводу включення до списку першочерговиків чи позачерговиків, а з приводу зняття з квартирного обліку взагалі.

Частиною першою статті 376 ЦПК України передбачено, що неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 14 червня 2018 року скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Харкова про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий С.С. Кругова

О.В. Маміна

Судді Н.П. Пилипчук

повний текст постанови
складено 17 грудня 2018 року