Справа № 215/4927/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Коноваленка М.І.

за участю секретаря судового засідання - Махоні Н.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (представник ОСОБА_1, що діє за довіреністю від 17.09.2018 б/н) до ОСОБА_2 (представник ОСОБА_3, що діє за ордером ДП № 308/000043 від 29.01.2018), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

02.09.2015 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі позивач) звернулись в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач або поручитель), яким просять стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0321/0408/45-022 від 10.04.2008 у розмірі 663296,65 грн., з яких 542891,77 грн. тіло кредиту, 120404,88 грн. відсотки.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 10.04.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі банк) та ОСОБА_4 (далі третя особа або позичальник) був укладений кредитний договір № 0321/0408/45-022, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у сумі 27000 доларів США з розрахунку 12,5% річних за користування кредитом на строк з 10.04.2008 по 10.04.2038.

25.05.2012 між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариство «Дельта Банк» (далі позивач) укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах цього договору Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» передає (відступає) позивачу права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, як наслідок цього позивач набув право вимагати від поручителя позичальника ОСОБА_2 (далі відповідач) виконання обовязків за кредитним договором № 0321/0408/45-022 від 10.04.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_4 (далі кредитний договір) та договором поруки № 0321/0408/45-022-Р-1 від 10.04.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_2 (далі договір поруки).

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.63 том2).

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявились, кожен окремо надали суду письмову заяву, в якій позовні вимоги не визнають та просять суд розглядати справу за їх відсутності (а.с.17,46 том2).

06.10.2015 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 29.05.2017 позовну заяву залишено без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.10.2017 ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.05.2017 скасовано та направлено цивільну справу для продовження розгляду до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.11.2017 цивільну справу прийнято до провадження та призначено розгляд на 04.12.2017 р. о 10-00 год. 03.05.2018 року, заслухавши думку представника відповідача, головуючий ухвалив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, почато підготовче провадження.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому зазначає про відсутність у розрахунку заборгованості певного періоду, за який утворилась заборгованість, відсутній розширений розрахунок заборгованості, помісячно, та з якого часу третя особа припинила виконувати кредитні зобовязання, помісячно, що позбавляє можливості встановлення строку, відповідно до ст.559 ЦК України, у який кредитор має предявити вимогу до поручителя про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою суду від 10.09.2018 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті в приміщенні суду на 18.10.2018 о 12 годині, зал N 7.

Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у суду матеріалів, враховуючи, що останні скористалися своїми процесуальними правами.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з невиконанням третьою особою у справі ОСОБА_4 кредитного договору № 0321/0408/45-022 від 10.04.2008 між ним та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та невиконанням ОСОБА_2 договору поруки № 0321/0408/45-022-Р-1 від 10.04.2008 між нею та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк».

Дослідивши докази, що є в матеріалах справи, які суд вважає належними, допустимими і достовірними, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, судом встановлені такі фактичні обставини.

10.04.2008 між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк»), як кредитодавцем, та ОСОБА_4, як позичальником, був укладений кредитний договір № 0321/0408/45-022 від 10.04.2018 за умовами якого кредитодавець мав надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті у сумі 27000 доларів США з розрахунку 12,5% річних за користування кредитом на строк з 10.04.2008 по 10.04.2038 (а.с.7-14 том1).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, цього ж дня між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 0321/0408/45-022-Р-1 від 10.04.2008, відповідно до якого поручитель ОСОБА_2 зобов'язалась перед банком відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_4 усіх зобов'язань, які виникли з кредитного договору № 0321/0408/45-022 від 10.04.2018 (а.с.27 том1).

ВАТ «Сведбанк» свої зобовязання по наданню кредиту у розмірі 27000 доларів США виконав, що не заперечується відповідачем та третьою особою.

25.05.2012 між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Сведбанк» передало (відступило) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, а ПАТ «Дельта Банк» замінило ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стало новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях та набуло право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.47 60 том1), що відповідачем не оспорюється.

Посилаючись на те, що позичальник ОСОБА_4, та третя особа у справі, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 30064,74 дол. США, що за офіційним курсом НБУ, станом на 28.07.2015 еквівалентно 663296,65 грн., яка складається із тіла кредиту у розмірі 24607,24 дол. США, що еквівалентно 542891,77 грн, відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 5457,50 дол. США, що еквівалентно 120404,88 грн відсотки, яку банк просив стягнути з поручителя ОСОБА_2, що підтверджується розрахунком банку.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором, якщо строку припинення поруки у договорі поруки не встановлений, повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Зазначений висновок викладений в постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 408/8040/12 (провадження № 14-145цс18) та у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 346/4071/15-ц (провадження № 61-22625св18).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з умовами кредитного договору, боржник ОСОБА_4 (а відтак і поручитель ОСОБА_2 С.) узяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 10.04.2038, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

У п.10 договору поруки зазначено, що сторони, керуючись ч.4 ст.559 ЦК України встановили, що строком припинення поруки встановленої цим договором, є повне виконання позичальником ОСОБА_4 або поручителем ОСОБА_2 своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням за кредитним договором.

Отже, для правильного застосування першого речення ч.4 ст.559 ЦК України, у спірних правовідносинах визначальним є зясування тієї обставини, чи встановлений у договорі поруки строк припинення поруки, у розумінні ст.ст. 251,252 ЦК України, та чи визначена дата або подія, з якою пов'язаний початок строку припинення поруки.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Повне виконання позичальником або поручителем своїх обовязків за кредитним договором є припиненням забезпеченого порукою зобовязання за договором поруки.

За умовами ст.251 ЦК України. строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення; терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення; строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Згідно з визначенням строку та терміну, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.252 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, з врахуванням вищевикладених правових норм, відсутністю визначення строку припинення поруки роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, суд робить висновок, що п.10 договору поруки не містить умов щодо строку припинення поруки, а по суті містить підстави припинення поруки, які відповідають вимогам ч.1 ст. 559 ЦК України.

Термін кредитного договору встановлено до 10.04.2038. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). Таким чином, з врахуванням ч.2 ст.1054 ЦК України положення ч.2 ст.1050 ЦК України застосовуються також до кредитних договорів.

Умовами п.9.1-9.3 кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором та/або умов договору іпотеки та/або у випадку порушення позичальником строків платежів, встановлених п.п.3.1,3.3 кредитного договору; вимога банку до позичальника про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним направляється позичальнику у письмовому вигляді з повідомленням про вручення цієї вимоги; у випадку невиконання вимоги банку до позичальника про дострокове повернення кредиту банк має право серед іншого предявити позов до позичальника.

Таким чином, сторони кредитного договору врегулювали питання дострокового повернення кредиту, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення відповідно до ч.2 ст. ч.2 ст.1054 ЦК України.

Листами-вимогами до ОСОБА_4 та його поручителя ОСОБА_2 позивач звернувся з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним. В цих листах позивач вимагає достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування ним станом на 28.07.2015 у розмірі 30064,74 дол. США, що еквівалентно 663296,65 грн, що відповідає сумі позову.

Отже, з урахуванням зазначеного, у ОСОБА_4 та його поручителя ОСОБА_2 виник обовязок щодо дострокового поверненню кредиту та сплату процентів за користування ним.

Позивач звернувся до суду з позов 02.09.2015. У розрахунку, який міститься в матеріалах справи, вбачається лише про наявність простроченої заборгованості станом на 28.07.2015, тобто позивач звернувся з вимогою в межах строку дії поруки, але за відсутності самого розрахунку заборгованості по погашенню чергового платежу за основним зобовязанням позбавляє можливості суд встановити шестимісячний строк дії поруки в межах якого позивач в судовому порядку може реалізувати свої права за порукою, в межах стягнення з позивача сум заборгованості станом на 28.07.2015, в загальній сумі 6051,36 доларів США, з яких 743,01 доларів США основна сума кредиту та 5457, 50 доларів США проценти за користуванням кредитом, тому суд в цій частині позову відмовляє з підстав його недоведеності.

Але порука ОСОБА_2 не є припиненою за зобов'язаннями щодо повернення щомісячних платежів, нарахованих банком після 28.07.2015, оскільки термін дії кредитного договору діє до 10.04.2038.

Отже, за період з 28.07.2015 до 10.04.2038 нарахування заборгованості відповідач ОСОБА_2, як поручитель, має обовязок сплатити позивачу суму боргу у розмірі 23864,23 доларів США, що еквівалентно 526499,28грн., основної суму кредиту, 149,25 доларів США проценти за користування кредитом, що еквівалентно 3280,59 грн., а всього 24013,48 доларів США, що еквівалентно 529779,87грн., з розрахунку 24607, 24 дол. 743.01дол., щомісячної простроченої заборгованості по тілу кредиту = 23864, 23дол. та 5457,50дол. 5308,35дол. відсотки =149,25 дол.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

У відповідності до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, враховуючи доводи сторін, суд вважає, що існують достатні правові підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частко, а позивач звільнений від судового збору на підставі ч.1 п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір», який був чинним на момент подання позову до суду, встановлено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі, повязані із проведенням заходів щодо повернення заборгованості позичальників перед банком, то позов подається без сплати судового збору (а.с.60,61 том1), тому судовій збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 7946,70грн., за ставками 2015р., оскільки позов подано у 2015р., відповідно задоволеним вимогам у розмірі 529779,87грн.

На підставі ст.ст.3,16,203,215,234,392,717-720 ЦК України, керуючись ст.ст.4,11,12,13,76-81,141,158, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0321/0408/45-022 від 10.04.2008 у розмірі 663296,65 грн., з яких 542891,77 грн. тіло кредиту, 120404,88 грн. відсотки - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0321/0408/45-022 від 10.04.2008 у розмірі 23864,23 доларів США, що еквівалентно 526499,28грн. грн.., основної суми боргу, 149,25 доларів США проценти за користування кредитом, що еквівалентно 3280,59 грн., доларів США проценти за користування кредитом, а всього 24013,48 доларів США, що еквівалентно 529779,87грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 7946,70грн.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 0321/0408/45-022 від 10.04.2008 у розмірі 6051,36 доларів США, що еквівалентно 133506,78 грн., у тому числі 743,01 доларів США основну суму кредиту, що еквівалентно 16392.49 грн., 5038,35доларів США проценти за користування кредитом, що еквівалентно 117114,29 грн. - відмовити.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 36-Б, .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Рішення суду може бути оскаржене особами, які беруть участь у справі до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду), шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк, з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено суддею 03.12.2018 року.

СУДДЯ: