Ухвала

29 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 638/19828/15

провадження № 61-44881ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди їй і її неповнолітній доньці, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та її доньки - ОСОБА_3 у чиїх інтересах вона діє по 50 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди кожній. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення суду першої інстанції у частині відмови в позові про відшкодування майнової шкоди та прийнято нову постанову про задоволення позову в цій частині. Зменшено розмір компенсації у відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 та її доньці - ОСОБА_3 до 15000,00 грн кожній.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року відмовлено.

У листопаді 2018 року до Верховного Суду надійшла повторно касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Враховуючи те, що касаційна скарга ОСОБА_1 вже була предметом касаційного перегляду, підстав для повторного розгляду даної касаційної скарги немає.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 березня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 23 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик