Єдиний унікальний номер: 448/358/18
Провадження № 2/448/582/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17.08.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Шегинській Л.М.

з участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 01.09.2012р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис №46. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що такий принижує її як жінку, постійно ініціює скандали, в ході яких в присутності дітей виражається в її адресу нецензурними словами та застосовує до неї фізичне насильство.

Стверджує, що така поведінка відповідача негативно впливає на стан здоровя та виховання дітей. Вживала заходів до зміни поведінки відповідача та до збереження сімї, однак такі бажаного результату не дали.

Вказує, що проживають з відповідачем ОСОБА_2 тривалий час окремо та не підтримують подружніх відносин. Вважає, що примирення між ними неможливе, а їх шлюб існує лише формально.

З огляду на наведені обставини, просить суд розірвати шлюб між нею, позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що викладені нею у позовній заяві. Крім того, ствердила, що з моменту звернення до суду з даним цивільним позовом з квітня 2018 року відповідач не вчиняв жодних дій, спрямованих на примирення та збереження сімї. Натомість, ОСОБА_2 систематично вчиняє щодо неї, позивачки, протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, а саме вчиняє фізичне насильство, про що свідчать подані нею заяви до Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області про вчинення злочину від 09.07.2018 року та від 13.08.2018 року. На примирення не згідна, збереження сімї вважає неможливим, а тому наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу просить іменувати її дошлюбним прізвищем «Александрова».

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив з тих підстав, що вживав заходів та і зараз бажає зберегти сімю, однак позивачка жодним чином не хоче знайти порозуміння.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторони перебувають у шлюбі з 01 вересня 2012 року, який зареєстрований Відділом ДРАЦСу Мостиського РУЮ Львівської області, про що зроблено актовий запис за №46. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

У відповідності до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 категорично заперечує можливість спільного життя з відповідачем ОСОБА_2, така надала суду докази про вчинення останнім неправомірної поведінки щодо неї, між сторонами склались неприязні відносини, відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, а також відсутні почуття любові та взаємоповаги.

Окрім цього, встановлено, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливе, сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються протягом тривалого часу.

Вказані обставини підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №190340 від 01.09.2012 року, копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6, довідкою про склад сімї позивачки ОСОБА_1, актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сімї ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, їхня сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їхніх дітей, що має істотне значення.

Щодо вимоги позивачки ОСОБА_1 про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З свідоцтва про шлюб серії І-СГ №190340, виданого сторонам по справі 01.09.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області, вбачається, що дружина після реєстрації шлюбу змінила дівоче прізвище «Александрова» на прізвище чоловіка «Голдак».

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 заявила про зміну свого прізвища на дошлюбне, то після розірвання шлюбу їй слід відновити дошлюбне прізвище «Александрова».

Судом встановлено, що позивачкою ОСОБА_1 при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.

Оскільки позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 задоволено, то у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, як вважає суд, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 704,8 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 01 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис №46.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище «Александрова».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки та зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6,- 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення суду набрало законної сили «__»________________20__ р.

Суддя Ю.В.Кічак