Справа № 464/3633/18
пр.№ 2/464/1330/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2018 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Рудаков І.П.,

при секретарі судових засідань Захарчук О.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 в якому просить визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що вона, відповідно до свідоцтва про право власності, є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 21.06.2018 №1610 ЛКП «Житловик-С» у даній квартирі проживають три особи: вона - ОСОБА_2, її дочка - ОСОБА_4 та відповідач - ОСОБА_3 Однак відповідач на даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча, фактично, на даний час у зазначеній квартирі не проживає та не з'являється. Оскільки за вищевказаною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але за них нараховується платня, чим об'єктивно порушуються її права, а тому вважає, що відповідач втратив право користування спірним житлом, що слід встановити та постановити в судовому порядку.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 20.07.2018 даний позов прийнятий до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просить такий задоволити, а розгляд справи здійснювати у його відсутності, при цьому проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча згідно вимог ст.ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини його неявки суду невідомі, жодних заяв, клопотань та/або відзиву на позов не поступало, а тому, згідно ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з'явилась, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим здійснювати розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши доводи позивача, заслухавши покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 разом із іншими членами її сім'ї: ОСОБА_4 (донька) та ОСОБА_3 (сину - відповідачу) дійсно належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1, що стверджується Свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 03.10.2005 (бланк серії НОМЕР_2), а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за №8808886 від 01.11.2005.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописки № 1610, виданої ЛКП «Житловик-С» 21.06.2018, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 (співвласник), ОСОБА_4 (співвласник, донька) та ОСОБА_3 (співвласник, син). При цьому, згідно акту від 25.06.2018 складеного комісією ЛКП «Житловик-С», фактично в квартирі проживає ОСОБА_2, 1954р.н., а ОСОБА_3, 1986р.н. та ОСОБА_4, 1993р.н. прописані за даною адресою, але в даній квартирі не проживають. Вказані обставини також підтвердили в судовому зассіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, на яку посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З аналізу змісту положень цієї статті слідує висновок про те, що визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням можна лише члена сім'ї власника житла, а не власника або співвласника житла, оскільки в такому випадку власник (співвласник) буде позбавлений права користування об'єктом права власності, яке гарантоване статтею 41 Конституції України.

Крім того, ст.47 Конституції України проголошується, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

До спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Перший протокол, Конвенція), відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності (право володіння, користування та розпорядження) не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є співвласником спірної квартири, має рівне з позивачем право володіння, користування та розпорядження нею, а тому на обсяг його права користування не впливає проживання, або не проживання в житловому приміщенні, у зв'язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації з підстав, передбачених ст.405 ЦК України, задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 317, 319, 321, 383, 405 ЦК України та керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 141, 247, 258, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 17.12.2018 року.

Суддя: Рудаков І.П.