Провадження № 2/761/7062/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою у розмірі 26 441 грн. 71 коп., а також судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19.08.2017 року приблизно о 00 год. 20 хв. в м. Київ, по вул. Ольжича, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на регульоване перехрестя з вул. О.Теліги на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався по вул. О.Теліги на зелений сигнал світлофору, власником якого являється позивач. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва, від 12.10.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, діями якого було спричинено шкоду «Хюндай» державний номер НОМЕР_3 внаслідок порушення ним ПДР України. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ « СТ Домінанта». Відповідно до звіту № 68/08/17 від 30.08.2017 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, складає: 67426, 49 грн.ТДВ « СТ Домінанта» виплатила позивачу суму страхового відшкодування, яка була перерахована на рахунок позивача в розмірі 40984,78 грн. Позивач звертався до відповідача з претензією щодо відшкодування відповідачем завданих збитків, однак шкода відшкодована в добровільному порядку не була. Оскільки страхова виплата здійснена ТДВ « СТ Домінанта» на користь позивача недостатня для повного відшкодування завданої шкоди, то відповідач зобов'язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, свого відзиву на позовну заяву до суду не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті встановив.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

19.08.2017 року приблизно о 00 год. 20 хв. в м. Київ, по вул. Ольжича, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на регульоване перехрестя з вул. О.Теліги на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався по вул. О.Теліги на зелений сигнал світлофору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 8.7 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В результаті вчинення ДТП автомобіль НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження, чим було заподіяно майнову шкоду власнику транспортного засобу - ОСОБА_1.

Відповідно до звіту № 68/08/17 від 30.08.2017 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, складає: 67426, 49 грн.

Станом на дату ДТП, цивільна-правова відповідальність відповідача транспортного засобу - автомобіля НОМЕР_5 була застрахована в ТДВ «СТ Домінанта» за полісом АК /1425083.

Як вказує позивач, 29.03.2017 року ТДВ «СТ Домінанта» було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 40984,78 грн. За відсутності об'єктивної можливості отримання решту коштів для проведення відновлювального ремонту автомобіля, позивач звернувся із вказаним позовом до суду до винуватця ДТП - відповідача по справі із заявою про стягнення іншої частини грошових коштів, які не охоплені страховим відшкодуванням.

07.05.2018 року представником позивача було направлено на адресу відповідача претензію щодо відшкодування збитків внаслідок ДТП.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вирішуючи вищевикладене, завдані потерпілому в результаті дорожньо-транспортної пригода, у розмірі 26441, 71 грн. підлягають стягненню з відповідача для повного відшкодування завданої ним шкоди, оскільки ці збитки не включені до суми страхової виплати, яка виплачена страховою компанією.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 1166, 1188, 1194 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (04205, АДРЕСА_1, ін. код НОМЕР_6) на користь ОСОБА_1 (03151, АДРЕСА_2, ін. код. НОМЕР_7) матеріальну шкоду у розмірі 26441,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704.80 грн.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: