Справа № 710/254/18
Провадження № 2/710/297/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Побережної Н.П.,

секретаря судового засідання Цяпкало А.В.,

представник відповідача Кушнір В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

06.03.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 40 818,28 грн. за кредитним договором №б/н від 17.03.2008 року.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що відповідач відповідно до укладеного договору б/н від 17.03.2008 отримав кредит у розмірі 3600,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом , у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами банку які викладені на банківському сайті http: //privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь якого Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачеві кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за Кредитом відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов договору а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Відповідачем порушено умови договору та не виконано зобов`язань які на нього покладені за кредитним договором, внаслідок чого відповідач має заборгованість станом на 31.01.2018 року в розмірі 40818,28 грн. Тому позивач і пред`явив даний позов. Заходів досудового врегулювання спору позивачем не проводилося, оскільки законом не встановлена їх обов`язковість для спірних правовідносин.

Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, та ще одне клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позивачем у відповідності до частини 8 ст.175 ЦПК України, не зазначалися докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 06.04.2018 року, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 02.05.2018 року, за клопотанням відповідача, вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 03.08.2018 року було закрито підготовче засідання та призначення справу до розгляду.

Представник позивача до суду не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача до суду також не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому він зокрема зазначив, що про існування та видачу йому кредитної картки він дізнався лише з позову ПАТ КБ «ПриватБанк». Кредитні кошти ним не знімалися, підтвердженням цього можуть бути відеозаписи з камер, вбудованих в терміналах з видачі коштів ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивачем не доведено, що кредитна картка була видана особисто відповідачу. Нарахування штрафних санкцій та пені у розмірі, що перевищує десятикратний розмір нарахованого основного боргу за кредитною карткою, суперечить принципам добросовісності і є несправедливим у розумінні п.п.5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів (зокрема встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором ). Крім того, вказав що позивачем пропущений термін позовної давності для стягнення заборгованості за кредитною карткою: для стягнення основного боргу 29.12.2011 року, а для стягнення штрафів та пені 29.12.2009 року. Тому вважає, що в позові необхідно відмовити ПАТ КБ «ПриватБанк» повністю. Представник відповідача, доповнив відзив, вказавши що 17.03.2008 відповідач підписав заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (надалі за текстом - Заява) з метою отримання зарплатної картки. В даній Заяві зазначені дані Відповідача, місце проживання, телефони, інформація про сімейний стан, місце роботи. Також в Заяві зазначено, що Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. З Заяви вбачається, що разом з зарплатного карткою Відповідачу видана і кредитна картка «Універсальна». Відповідач не заперечує факт отримання зарплатної платіжної картки, емітованої Позивачем, у військовій частині за місцем за своєї роботи, однак, наголошує на тому, що 17.03.2008 кредитну картку «Універсальна» в банку не замовляв, не отримував та не користувався нею. Згідно п. п. 5.3 п. 5 розділу II «Правила користування платіжною картою» Умов строки і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками з встановленим мінімальним обов`язковим платежем наведений у Пам`ятці клієнта, яка с невід`ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами, і частину заборгованості за кредитом. Відповідно до пп. 3.1.1.5.4 Умов граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Звертає увагу суду на те, що: в Заяві, яка міститься в матеріалах справи не визначений ні строк дії кредитної картки «Універсальна», ні інших істотних умов кредитного договору; в матеріалах справи взагалі відсутня Пам`ятка клієнта, підписана Відповідачем, яка є невід`ємною частиною договору про надання банківських послуг, та яка разом з підписаною Відповідачем Заявою свідчать про укладення договору про надання банківських послуг, у якій сторонами договору погоджуються такі істотні умови договору, як: розмір кредитного ліміту, строки і порядок погашення за кредитом, в тому числі і розмір та порядок нарахування щомісячного платежу у разі встановлення мінімального обов`язкового платежу, вид та строк дії кредитної картки; Матеріали справи не містять дані про те, що Позивачем був відкритий картковий рахунок Відповідачу та видана йому відповідна картка і її отримання Відповідачем, а також копія цієї картки; до Заяви Позивач додав Довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільговий період», проте зазначена довідка не е підтвердження укладеного з Відповідачем договору без номера та його умов, оскільки у довідці зазначено інший тип картки та інший розмір відсотків за користування кредитом, ніж той, який вказує Позивач. Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, Позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт укладення між ним та Відповідачем кредитного договору в формі, передбаченій п.п. 3.1 пункту 3 «Умови обслуговування» Умов та правил надання банківських послуг. На підставі вищевикладеного, вважає що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, Позивачем пропущено строки позовної давності для звернення до суду, у зв`язку з чим позовна заява є необґрунтованою, безпідставною, що є підставою для відмови в позові.

Позивачем було надано відповідь на відзив, в якому той зазначив наступне. Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 17.03.2008 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчив, що " Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді...". Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" з якої чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 1,90% (22,80% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису Відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі - Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не - наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Також зазначив, що згідно виписки по рахунку, Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Щодо позовної давності, то позивач зазначив, що Умовами договору встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Як вбачається із розрахунку заборгованості нарахування відсотків проводилось щомісячно, але дані платежі відповідач не сплачував, а тому право банку про отримання щомісячних платежів порушувалося, що надавало банку можливість звернутися до суду з позовом про стягнення даних нарахувань. Таким чином, за умовами договору щомісячні платежі нараховуються до моменту погашення кредиту, який не погашений, - а, отже, є всі законні підстави стягнути несплачені, але нараховані суми щомісячних платежів у межах трирічного строку позовної давності.

У зв`язку з останнім, твердженням, позивачем було подано уточнену позовну заяву, в якій вказали, що датою 05/12 ( останній день строку дії карти) визначено кінцеву дату для здійснення Позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов`язань за Кредитним договором б/н від 17.03.2008 року та припинення зобов`язань в цілому. Так, отримані Позичальником кредитні кошти до теперішнього часу Банку не повернуті, тим самим, враховуючи, що Кредитний договір б/н від 17.03.2008 року, не є розірваним, чи припиненим згідно до правових підстав визначених ст.ст 599,651,654 ЦК України, відповідно до п.4.8 Кредитного договору відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами, оскільки розрахунок заборгованості здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. Виходячи з вищенаведеного, позивач вважає за необхідне захистити свої права в судовому порядку та стягнути з відповідача суму заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному терміну позовної давності згідно ст. 257 ЦК України, з 03.03.2015 по 03.03.2018 у розмірі 1490,71 грн.

Відповідачем було подано заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України. В даному запереченні відповідач звертає увагу суду на той факт, що наданий доказ позивачем, а саме копія паспорта відповідача, за яким апріорі не могла боти видано кредитної кратки, так як дана копія на третій сторінці містить вклеєну фотокартку по досягненню відповідачем 25 років. Проте, зазначає Позивач кредитна картка була видана відповідачу 17 березня 2008 року, тобто на той момент відповідачу було 23 роки. Отже, у Позивача відсутня копія паспорта Відповідача, за яким як він зазначає був оформлений кредит. По-друге, як вже було зазначено у відзиві, згідно п.п. 3.1 пункту 3 «Умови обслуговування» Умов та правил надання банківських послуг які є складовою частиною договору про надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначені у заяві та у Пам`ятці клієнта, підписанням яких клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Отже, виключно підписана Відповідачем Пам`ятка клієнта, яка є невід`ємною частиною договору про надання банківських послуг разом з підписаною Відповідачем Заявою може свідчити про укладення договору про банківських послуг, однак, вона в матеріалах справи відсутня. Не заслуговують на увагу твердження Позивача, що Пам`ятка клієнта видана Відповідачу в спеціальному конверті разом з кредитною карткою вищезазначене свідчить, що дана Пам`ятка має бути обов`язково підписана клієнтом. Крім того, Позивачем не наведено жодного положення Умов та надання банківських послуг, яким би було передбачено, що Пам`ятка видається в спеціальному конверті разом з кредитною карткою. Отже, твердження Позивача ґрунтуються виключно на його припущеннях. Також варто наголосити на тому, що у долученій Позивачем виписці по рахунку зазначено, що 11 червня 2008 року Позивачем встановлено кредитний ліміт у розмірі 500 (п`ятсот) гривень. Проте, ні в Заяві, ні в Довідці про умови кредитування про даний розмір кредитного ліміту взагалі не йдеться. Як вже було зазначено у відзиві, Відповідач не заперечує факт отримання зарплатної платіжної картки, емітованої Позивачем, у військовій частині за місцем своєї роботи, однак, наголошує на тому, що 17 березня 2008 року кредитку «Універсальна» в банку не замовляв, не отримував та не користувався нею.

Позивачем було надано до суду відповідь на заперечення. Суд не бере до уваги дану відповідь, оскільки згідно ч.2 ст.174 ЦПК України, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подана відповідь на заперечення не входить до даного переліку, тому суд звертає увагу позивача на неприпустимість зловживання своїми процесуальними правами які стосуються подання заяв по суті справи.

Заслухавши пояснення та доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

У відповідності до Статуту, погодженого 19.04.2017 Директором Департаменту ліцензування, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.21).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2018 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстроване як юридична особа 19.03.1992, основний вид економічної діяльності, 64.19 інші види грошового посередництва (а.с.20).

Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3 ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»(а.с.19).

Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ ПАТ КБ «ПриватБанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус суб`єкта - юридична особа, види діяльності за КВЕД 2010: 64.19. Інші види грошового посередництва; 64.92. Інші види кредитування; 64.99.Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у.; 66.11 Управління фінансовими ринками; 66.12. Посередництво за договорами по цінних паперах або товарах; 66.19 Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення. (а.с. 18).

Згідно з заявою від 17.03.08 дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять договір про надання банківських послуг, між позивачем та відповідачем (а.с.8).

Відповідно до довідки про умови кредитування та використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», базова процентна ставка в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів становить 1,9 %, розмір щомісячних платежів включаючи плату за користування кредитними коштами у звітному періоді 7% від заборгованості, але не менше 50 грн., строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним. (а.с.9).

Пам`ятка клієнта, про яку зазначається в заяві від 17.03.2008 суду надана не була в матеріалах справи відсутня.

У відповідності до п. 3.1. Умов та Правил надання банківських послуг, без номера, дати, та реквізитів затвердження, для надання послуг Банк відкриває Клієнту Картрахунки, видає Клієнту Карти, їх вид і строк дії визначений у заяві і в Пам`ятці клієнта, підписанням якої Клієнт і Банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, вказаного в розділі «Відмітки Банку» Заява.

Згідно з п. 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і Клієнт дає право Банку в будь який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

У п.3.3. Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що підписання цього договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг Клієнт зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, в разі не виконання обов`язків за договором на вимогу банку Клієнт зобов`язується виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно з п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк. (а.с. 10-14).

Згідно підпункту 3.1.1 п.3.1Правил користування платіжною карткою, строк дії картки зазначений на лицьовому боці Карти (місяць рік). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Згідно п.п. 3.1.3 п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою, після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше ( до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви одержувача про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (передостанній день місяця закінчення строку дії) та при дотриманні інших умов продовження, передбачених Договором. У відповідності до п.5.3 Правил користування платіжною карткою, строки та порядок погашення за кредитом за платіжними картками з встановленим мінімальним обов`язковим платежем, наведений в Пам`ятці клієнта, яка є невід`ємною частиною Договору. Платіж включає плату за користування кредитом передбачений тарифами і частину заборгованості за кредитом. Згідно п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових зобов`язань за кредитом (користування простроченим кредитом і овердрафтом) отримувач сплачує проценти за підвищеною відсотковою ставкою і додаткову комісію, розмір яких встановлюється тарифами. (а.с.14-15).

Згідно з розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.03. 2008 року, станом на 31.01.2018, відповідачу нараховано заборгованість за кредитом 3 356,28 грн., заборгованість за процентами 30006,89 грн., нарахована комісія 5273,29 грн., заборгованість по судовим штрафам 2181,82 грн., разом 49818,28 грн. (а.с. 5-7).

Згідно копії паспорта відповідача, дата видачі стоїть 09 грудня 2001 року, виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області (а.с. 16).

Згідно інформації, що міститься в листі АТ Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» від 03.07.2018 року №30.1.0.0/2-20180303/461, клієнт ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) згідно кредитного договору б/н від 17.03.2008 року, отримав картку № НОМЕР_2 , зі строком дії до останнього дня 05.2012 року. (а.с.89).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.03.2008 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 за період з 03.03.2015 року по 03.03.2018 року, заборгованість за тілом кредиту становить 3356,28 грн., загальний залишок заборгованості 31024,78 грн., заборгованість за відсотками за період з 03.03.2015 по 03.03.2018 1490,71грн., всього заборгованість за відсотками за період з 03.03.2015 по 03.03.2018 1490,71 грн. (а.с.114).

Згідно виписки по рахунку основна картка: НОМЕР_2 за період з 01.01.1999 по 24.07.2018 року, сума витрат по картці станом 45933.90 грн. (а.с. 124-129).

Згідно інформації, що міститься в довідці АТ Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» без номера та дати, клієнту ОСОБА_1 , було надано картку № НОМЕР_2 , дата відкриття 23.05.2008 року, термін дії 05/2012 року. (а.с.130).

Згідно інформації, що міститься в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 , наданої АТ Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» без номера та дати, старт карткового рахунку відбувся 23.05.2008 року, зміна кредитного ліміту відбулася 12.06.2008 року, (встановлення кредитного ліміту: 500 грн.), зміна кредитного ліміту відбулася 13.07.2008 року, (збільшення кредитного ліміту: 3600 грн.), зміна кредитного ліміту відбулася 22.01.2009 року, (зниження кредитного ліміту: 3450 грн.), зміна кредитного ліміту відбулася 12.02.2009 року, (зниження кредитного ліміту : 3400 грн.), зміна кредитного ліміту відбулася 26.11.2010 року, (зниження кредитного ліміту : 0.00 грн.,), (а.с. 131).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.207 ЦК України, в редакції на момент підписання заяви, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно, п.2 ч.1 ст.208 ЦК України, правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно частини 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими

відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до норм ч.2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина 1 ст. 1055 ЦК України, передбачає, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну

процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», в редакції чинній на час підписання заяви 17.03.2008 року, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Але наведені цим Законом умови перед укладенням споживчого кредиту банком не було дотримано.

Згідно ч.2 ст. 19 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції станом на дату підписання заяви між позивачем та відповідачем тобто 17.03.2008 року, без отримання банківської ліцензії не дозволяється здійснювати одночасно діяльність по залученню вкладів та інших коштів, що підлягають поверненню, і наданню кредитів, а також вести рахунки. Особи, винні у здійсненні банківської діяльності без банківської ліцензії, несуть кримінальну, цивільну чи адміністративну відповідальність згідно із законами України. У відповідності до ст. 47 даного закону, за наявності банківської ліцензії банк має право зокрема на відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і

банків-кореспондентів, у тому числі переказ грошових коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них; випуск банківських платіжних карток і здійснення операцій з використанням цих карток. Позивачем у справі надано Банківську ліцензію від 22.05.2011 року, в той час як заява була підписана 17.03.2008 року. Ліцензія яка діяла на дату підписання заяви, банком не надано. Відповідно без наявності ліцензії банк не мав право укладати кредитний договір з відповідачем, надавати йому кредитну картку, та відкривати картковий рахунок, та здійснювати операції по перерахунку коштів на карту та інших дій пов`язаних кредитуванням.

Згідно до норм ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч.1.ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

У відповідності до норм ч.1 ст.84 ЦПК Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Позивачем, у відповідності до частини 8 ст.175 ЦПК України, не зазначалися докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою.

Таким чином позивач не надав належних та допустимих доказів, які підтверджували б право позивача на укладання кредитного договору із відповідачем.

Крім того, позивач не надав жодного доказу, що надані ним Умови та правил надання банківських послуг, без дати, номера, та інформації про їх затвердження, є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, укладеного у вигляді підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг , враховуючи, що вони не підписані відповідачем, так само, як не підписані Тарифи обслуговування кредитних картки «Універсальна», а «Пам`ятка клієнта», яка за позицією позивача є невід`ємною частиною договору, взагалі відсутня.

Умови викладені в заяві від 17.03.2008 року, містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в затверджених Умовах та правилах надання банківських послуг, Пам`ятці клієнта, та у довідці про умови кредитування з використанням кредитки, ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору - це відсутність у сторони, що приєднується можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона - приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах.

Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що між сторонами по справі на підставі заяви від 17.03.2008 року не виникло кредитних відносин, оскільки підписаною заявою не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови цього виду договірних відносин: розміру кредиту, процентів за користування кредитом, питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, штрафних санкцій, а також вид, строк дії кредитної картки, з якої відбувалось зняття коштів, а також і час її отримання відповідачем.

Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», суди повинні розмежовувати кредитний договір, який є недійсним у силу закону (нікчемний) або може бути визнаний таким у судовому порядку (оспорюваний) з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК, та кредитний договір, який є неукладеним (не відбувся), що не може бути визнаний недійсним, зокрема, у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК).

Згідно з правовою позицією Верховного суду України сформованих у справі № 6-16цс15 від 11.03.2015 року, у якій зазначається, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 червня 2015 року у справі № 6-698цс15, від 01 липня 2015 року у справі №6-757цс15.

Тобто ВСУ в своїх правових висновках визначився, що якщо Умови кредитування не підписані відповідачем, то у такому разі їх неможливо визнати належним та допустимим доказами по справі, а вказані умови не є складовою частиною укладеного між відповідачем та банком договору.

Верховний Суд у справі 733/608/16-ц від 13.06.2018 року, дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи щодо підписання кредитного договору від 30 березня 2011 року. Відсутні належні та достатні докази того, що відповідач, підписуючи анкету-заяву від 30 березня 2011 року, довідку про умови кредитування, був ознайомлений та надав свою згоду саме на ті конкретні «Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку» та «Правила користування платіжною карткою», затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, «Тарифи Банку», на які посилається позивач як докази умов кредитного договору від 30 березня 2011 року.

Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також позивачем не підтверджено жодним належним та допустимими доказом факту надання відповідачу «Пам`ятки клієнта», яка нібито надавалася в окремому конверті в єдиному екземплярі, та яка є невід`ємною частиною договору.

Копія паспорта відповідача, яка надана на підтвердження укладення кредитного договору, є неналежним доказом, оскільки на момент коли була підписана заява 17.03.2008 року відповідачу було 23 роки, а в наданій копії паспорта міститься вклеєна фотографія відповідача, коли йому виповнилося 25 років. (а.с.16).

З викладеного вище вбачається недоведеність позивачем своїх позовних вимог. Позивач не надав жодного доказу того, що надані ним Умови та правила надання банківських послуг та довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, дійсно є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору у вигляді заяви від 17.03.2008 року, про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», враховуючи, що вони не підписувалися відповідачем, не мають терміну складання, строку їх дії, а пам`ятка клієнта, що за позицією позивача є складовою договору, взагалі відсутня. Аналогічний висновок про недоведеність позовних вимог міститься в Ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 листопада 2017 року, справа № 755/2307/17.

З наданих банківських виписок видно рух коштів по картці та факт використання картки як такої. Сам, факт використання фізичною особою кредитної карти, яка є тільки інструментом зняття готівкових коштів за укладеним кредитним договором, не є доказом укладення сторонами письмової форми кредитного договору, умовами якого повинні регулюються права та обов`язки сторін (позикодавця та позичальника).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих сторонами, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Оскільки, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір, суд залишає на рахунку позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 207, 208, 626, 627, 628, 638, 639, 1048, 1054 - 1056-1 ЦК України, ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч. 2 ст. 11 та ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції станом на 17.03.2008 року, ч.2 ст. 19 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції станом на 17.03.2008 року, керуючись ст.ст. 12, 13, 18, 76-81, 89, 141, 175, 263-265, 274-279, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна