Провадження № 2/750/2869/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Коверзнева В. О.,

з участю секретаря судового засідання Скакун М. Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

30.10.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 17.04.2009 року в сумі 15845 грн 13 коп. і 1762 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на невиконання відповідачем умов договору в частині порядку та строків розрахунку.

Позивач просив розглянути справу за відсутністю його представника.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як випливає з матеріалів справи (а.с. 16-33), 17.04.2009 року відповідач звернувся до позивача із Заявою про бажання оформлення кредиту. Вказана заява в сукупності з Умовами і Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, а також Тарифами позивача та Памяткою клієнта складають Договір про надання банківських послуг.

Посилаючись на невиконання відповідачем умов ОСОБА_2 про надання банківських послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 21.10.2018 року в сумі 15845 грн 13 коп., що складається із:

-заборгованості по сплаті відсотків у сумі 8202 грн 60 коп.,

-нарахованої пені в сумі 6411 грн 81 коп.,

-штрафів у сумі 1230 грн 72 коп.

Вирішуючи спір суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач вказані приписи Кодексу не виконав. Зокрема, він не надав суду:

- документальне підтвердження фактичного надання кредиту відповідачу;

- копію Памятки клієнта, яка згідно Заяви про бажання оформлення кредиту є невідємною частиною договору, і таким чином не довів у суді сам факт укладення з відповідачем ОСОБА_2 про надання банківських послуг.

Крім того, із заповненого особисто відповідачем стандартного формуляра бланка Заяви про бажання оформлення кредиту та Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку неможливо зрозуміти до яких саме умов і правил приєднався відповідач: якщо це умови і правила надання банком кредиту то в цих документах не визначена ані сума кредиту, ані процентна ставка за користування кредитними коштами, ані строк кредитування та наслідки порушення термінів розрахунків.

До справи приєднано витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які не підписані відповідачем, що могло свідчити про підтвердження ним факту ознайомлення зі змістом цього документу та згодою на його виконання.

За таких обставин, додані позивачем до позовної заяви документи, а саме: Заява про бажання оформлення кредиту, а також витяг з Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку в сукупності не визначають умови кредитного договору між сторонами та не підтверджують наявність у позивача права нараховувати відсотки за користування грошовими коштами, надання яких нічим по справі не підтверджено, а також неустойку як наслідок порушення відповідачем договірного зобовязання.

Виходячи з вищевикладеного, предявлений позов не підлягає задоволенню оскільки не підтверджується належними та беззаперечними доказами.

Керуючись статтями 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня його складання, через Деснянський районний суд м. Чернігова.

Суддя В. О. Коверзнев