УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року місто Чернігів

Справа №751/4541/18

Провадження№2-к/751/3/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря судового засідання Сащенко О.М.

учасники справи:

боржник - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Чернігові клопотання про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь

ВСТАНОВИВ:

До суду з Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області надійшло клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 28.05.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % всіх видів заробітку щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду Центрального району м. Гомеля від 28.05.2018 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25 % всіх видів заробітку чи іншого доходу, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на одну людину, починаючи з 05.12.2017 року та до повноліття дитини. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 10 базових величин щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3, 10.089.2047 року народження, трьохрічного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 державний збір в дохід держави в сумі 272,41 рублів. Вказане рішення вступило в законну силу 28 травня 2018 року та на території Республіки Білорусь рішення не виконувалося.

ОСОБА_2 просить визнати та дозволити примусове виконання на території України вказане рішення суду Центрального району м. Гомеля про стягнення аліментів на утримання дитини та її утримання, стягнення державного мита з ОСОБА_1, який проживає за адресою: Україна, АДРЕСА_1.

У відповідності до ч. 1 ст. 467 ЦПК України, судом 06.07.2018 року було направлено повідомлення ОСОБА_1 про надходження вищезазначеного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

10.07.2018 року судове повідомлення, адресоване ОСОБА_1 вручено, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.11).

Згідно ч. 2 ст. 467 ЦПК України, після подання боржником заперечень у письмовій формі або у разі її відмови від подання заперечень, а також якщо у місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення не подано, суддя постановляє ухвалу, в якій визначає час і місце судового розгляду клопотання, про що заінтересовані особи повідомляються письмово не пізніше ніж за десять днів до його розгляду.

Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року клопотання ОСОБА_2 про визнання та виконання на території України рішення суду Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 28.05.2018 року призначено до розгляду.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_1 пояснив, що він зареєстрований на території Республіки Білорусь, проживає разом з дружиною та дитиною. Видані виконавчі листи дружина забрала без виконання, тому просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення боржника, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У ст. 81 Закону «Про міжнародне приватне право» вказано, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 597/5 від 02.08.2007 року «Про запровадження безпосередніх зносин органів юстиції України в рамках Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року в частині виконання доручень в цивільних справа», з метою виконання ст. 5 Конвенції 1993 року в редакції Протоколу до неї 1997 року, через іншого визначено, що територіальні управління юстиції є органами, уповноваженими на здійснення безпосередніх зносин з відповідними уповноваженими органами Договірних Сторін Протоколу стосовно клопотань про визнання та виконання судових рішень.

Судом встановлено, що рішенням суду Центрального району м. Гомеля від 28.05.2018 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25 % всіх видів заробітку чи іншого доходу, але не менше 50 % бюджету прожиткового мінімуму в середньому на одну людину, починаючи з 05.12.2017 року та до повноліття дитини. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини в розмірі 10 базових величин щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3, 10.089.2047 року народження, трьохрічного віку. Стягнуто з ОСОБА_1 державний збір в дохід держави в сумі 272,41 рублів. (а.с.3-4).

Вказане рішення вступило в законну силу 28 травня 2018 року та на території Республіки Білорусь рішення не виконувалося.

Відповідно до п. 2 ст. 54 Конвенції, суд надає дозвіл на примусове виконання рішення іноземного суду, якщо виконані всі умови, передбачені даною Конвенцією.

Згідно ч. 1 ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено у випадках, передбачених ч. 2 ст. 468 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, бульвар газети «Гомельська правда»АДРЕСА_2. Проживає разом з дружиною ОСОБА_2 та малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Виконавчі листи на стягнення аліментів ОСОБА_2 забрала без виконання. Дані листи боржник надав до матеріалів провадження.

Враховуючи, що при розгляді клопотання про визнання та надання дозволу на виконання рішення суду, встановлені обставини, передбачені статтею 55 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, ст. 468 ЦПК України, які перешкоджають виконанню рішення суду на території України, при розгляді клопотання суд враховує, що дотримані умови передбачені зазначеною Конвенцією, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 51-55 Конвенції про правову допомогу та правові відносини за цивільними, сімейними і кримінальними справами від 22 січня 1993 року, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 353, 462-469 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на виконання на території України рішення суду Центрального району м. Гомеля Республіки Білорусь від 28 травня 2018 року відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С. М. Ченцова