Справа № 703/3556/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Кочеткової І.В.

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2018 року ОСОБА_4, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_1, звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1; стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати за надання правової допомоги адвокатом у складенні позову та за участь адвоката у судових засіданнях під час розгляду справи в суді.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1, що розташований на приватизованій нею земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

На правах члена її сім'ї, ОСОБА_3, з її згоди та відому, поселився та став проживати з 27 травня 2005 року в належному їй вищевказаному будинковолодінні, де і було зареєстроване його постійне місце проживання.

В її будинковолодінні АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_3 постійно проживав до листопада 2009 року, після чого, забравши всі свої особисті речі, з власної ініціативи, вибув з будинковолодіння позивача в інше місце проживання і більше ніколи не повертався, участі в його утриманні не приймає. Позивач та члени її сім'ї ніколи жодних перешкод відповідачу в користуванні житловим будинком не чинили.

Вищевказані обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_3 більше року без поважних причин в її будинку не проживає, а тому , відповідно до ст.405 ЦК України, він втрачає право на користування житловим приміщенням у ньому.

Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням щодо зняття з реєстрації в її будинку, на що він погоджувався лише на словах, обіцяючи зробити це, однак, до цього часу зареєстрований в домоволодінні позивача.

На даний час відповідач категорично відмовився в добровільному порядку знятись з реєстрації в її будинку, що свідчить про неможливість врегулювання даного спору в позасудовому порядку.

Своєю бездіяльністю відповідач порушує її права, як власника вищевказаного будинку, зокрема, на одержання субсидії та на розпорядження ним, в зв'язку з чим вона звернулась до суду з вказаною позовною заявою.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній справі та призначено судове засідання з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила визнати ОСОБА_3, який являється онуком позивача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1. При цьому, вирішення питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених останньою судових витрат на правничу допомогу віднесла на розсуд суду та просила врахувати при вирішенні даного питання позицію представника позивача за довіреністю ОСОБА_1

Представник позивача за довіреністю - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила визнати ОСОБА_3, який являється онуком позивача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1. Крім того, звернулась до суду з письмовим клопотанням, в якому просить не стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача витрати на правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. При цьому зазначив, що дійсно зареєстрований, як член сім'ї позивача, в будинку АДРЕСА_1, однак, з 2009 року в ньому не проживає. На даний час він проживає в АДРЕСА_2. Просив прийняти до уваги клопотання представника позивача за довіреністю та не стягувати з нього понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала покази, що вона проживає в АДРЕСА_1, та являється сусідкою ОСОБА_4 Їй відомо, що в будинку АДРЕСА_1, власником якого являється ОСОБА_4, раніше проживав ОСОБА_3, якого остання вважає своїм онуком, який зареєстрований в зазначеному будинку до цього часу. З 2009 року ОСОБА_3 у вищевказаному будинку не проживає, та з вказаного часу вона його не бачила. Крім того, у травні та вересні 2018 року за її участю були складені акти, якими, під час обстеження будинку АДРЕСА_1, встановлено факт, що ОСОБА_3 не проживає у вищевказаному будинку та його речей в ньому немає.

Суд, заслухавши доводи представників позивача, врахувавши позицію відповідача та покази свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного висновку:

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно листа №605, виданого виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області 10 грудня 2018 року, житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, після смерті чоловіка успадкувала його дружина - ОСОБА_4 (а.с.74).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори 27 листопада 1989 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6, будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, успадкувала його дружина - ОСОБА_4 (а.с.75).

Згідно виписки №1154 з погосподарської книги №10 за 2016-2020 роки Балаклеївської сільської ради, виданої Балаклеївською сільською радою Смілянського району Черкаської області 19 серпня 2017 року, ОСОБА_4 являється головою домогосподарства в АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності НОМЕР_3, сформованого виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області 28 серпня 2017 року, ОСОБА_4, РНОКПП НОМЕР_1, 21 серпня 2017 року зареєструвала право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, 16 (а.с.8).

Як вбачається з виписки №1154 з погосподарської книги №10 за 2016-2020 роки Балаклеївської сільської ради, виданої Балаклеївською сільською радою Смілянського району Черкаської області 19 серпня 2017 року, будинок по АДРЕСА_1, головою домогосподарства якого являється ОСОБА_4, розташований на земельній ділянці, яка перебуває в приватній власності, згідно державного акта серії НОМЕР_4 від 14 грудня 2012 року (а.с.7).

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Сміла та Смілянському районі Черкаської області 14 грудня 2012 року, ОСОБА_4, яка проживає в АДРЕСА_1, є власником земельної ділянки площею 0,1685 га, кадастровий номер НОМЕР_5, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Таким чином, власником будинковолодіння АДРЕСА_1, та земельної ділянки, на якій розташоване вказане будинковолодіння, являється ОСОБА_4 - позивач по справі.

Як вбачається з листа №605, виданого виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області 10 грудня 2018 року, ОСОБА_7 (невістка), ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, були зареєстровані АДРЕСА_1 07 грудня 1995 року на правах членів сім'ї власниці будинку - ОСОБА_4. Громадянка ОСОБА_7 вибула з вищевказаного житлового будинку 29 березня 2005 року, громадянин ОСОБА_8 вибув 06 вересня 2006 року, ОСОБА_3 зареєстрований в цьому будинку до цього часу, його місце проживання було зазначено з моменту одержання ним паспорта в 2005 році. Громадянин ОСОБА_3 постійно проживав за вказаною адресою з 1995 року до листопада 2009 року, ведучи спільне господарство з власницею ОСОБА_4 (а.с.74).

Під час судового розгляду представники позивача зазначили, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в АДРЕСА_1, як член сім'ї позивача. Позивач ОСОБА_4 вважає його своїм онуком, оскільки її син - ОСОБА_9 був одружений з матір'ю відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_10.

Вищевказані обставини відповідачем не заперечуються та повністю визнаються.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Крім того, вищезазначені обставини, викладені представниками позивача під час судового розгляду, підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6, виданим Костянтинівською сільською радою Смілянського району Черкаської області 20 червня 1992 року, відповідно до якого, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрував шлюб з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, після чого остання змінила прізвище на «ОСОБА_1» (а.с.61).

Відповідно до абз.3 ч.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року, постановленого за результатами розгляду справи №5-рп/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї"), членами сім'ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи, за умови постійного проживання разом з суб'єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв'язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у 2005 році в будинку АДРЕСА_1, як член сім'ї власника вказаного будинку - позивача ОСОБА_4.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.150 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до довідки №2726, виданої виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 27 травня 2005 року по теперішній час зареєстрований в АДРЕСА_1, але, згідно актів від 11 травня 2018 року та 25 вересня 2018 року, за даною адресою не проживає (а.с.16).

Як вбачається з актів від 11 травня 2018 року та 25 вересня 2018 року, депутат сільської ради ОСОБА_11, сусіди: ОСОБА_12, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3, та ОСОБА_5, яка зареєстрована в АДРЕСА_4, підтверджують що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований в АДРЕСА_1, за даною адресою не проживає, його особистих речей в даному домоволодінні не має. Справжність підписів ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_5 у вказаних актах засвідчена секретарем виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.10,11).

Відповідно до листа №576, виданого виконавчим комітетом Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області 22 листопада 2018 року, обстеження матеріально-побутових умов проживання жительки АДРЕСА_1, ОСОБА_4, проводились представниками сільської ради 10 серпня 2015 року, 21 листопада 2016 року, 26 вересня 2017 року та 16 листопада 2017 року за заявами позивача, з метою підтвердження факту постійної відсутності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований в її будинку, але фактично в ньому не проживав. Такі акти необхідні були ОСОБА_4 для їх надання у відділ субсидії для її призначення. Під час обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4 10 серпня 2015 року, 21 листопада 2016 року, 26 вересня 2017 року та 16 листопада 2017 року було підтверджено, що вона у своєму будинку проживає одна, ОСОБА_3 з нею не проживав і, з її слів, проживав в м. Сміла. Фактично, зі слів самої ОСОБА_4, в її будинку ОСОБА_3 не проживає з листопада 2009 року по даний час і місце його перебування не відоме (а.с.63).

Як вбачається з актів обстеження матеріально - побутових умов проживання від 10 серпня 2015 року, 21 листопада 2016 року, 26 вересня 2017 року та 16 листопада 2017 року, складених представниками Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області, встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1. В будинку, на час складення актів від 10 серпня 2015 року та 21 листопада 2016 року позивач проживала одна. На час складання актів від 26 вересня 2017 року та 16 листопада 2017 року, позивач в будинку проживала разом з донькою. В господарстві власника будинковолодіння - ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, зареєстрований онук - ОСОБА_3, який (зі слів позивача) проживає в місті Сміла (а.с.12, 13, 14, 15).

Як вбачається з копії документа серії НОМЕР_7, виданого Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 18 травня 2005 року на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на сторінці №11 в графі «місце проживання» наявна відмітка про місце його реєстрації за адресою: АДРЕСА_1. Дата реєстрації - 27 травня 2005 року (а.с.79-80).

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач ОСОБА_3 після звернення позивача до суду з даним позовом знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, матеріали цивільної справи не містять.

Крім того, відповідачем ОСОБА_3 не надано жодного доказу, який свідчить про його проживання в АДРЕСА_1 з 2009 року, або вчинення перешкод будь-якими особами у проживанні за зареєстрованим місцем проживання.

При цьому, допитана під час судового розгляду в якості свідка ОСОБА_5, яку у встановленому чинним законодавством порядку було приведено до присяги та попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, надала суду покази, якими підтвердила факт постійної відсутності відповідача - ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 з 2009 року до часу надання нею показів у суді.

Також, відповідно до заяви ОСОБА_11 від 09 листопада 2018 року, остання зазначила, що перебуваючи неодноразово, як депутат сільської ради, протягом останніх трьох років в домоволодінні ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона не бачила, його власних речей також немає, місце його фактичного проживання їй невідомо. Справжність підпису ОСОБА_11 в заяві засвідчена секретарем виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області (а.с.50).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивачем та її представниками доведено факт постійної відсутності члена сім'ї, а саме: відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без поважних причин, понад один рік в будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі, зокрема, заяви особи або її законного представника, та/або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

У справі Sejdiж and Finci v. Bosnia and Herzegovina (№27996/06 34836/06, рішення від 22 грудня 2009) ЄСПЛ визнав порушенням наявність законодавчо обумовлених передумов, які б перешкоджали Заявнику реалізувати свої права у разі, якщо останній виявить бажання реалізувати свої права у майбутньому. Суд виходив з того, що сукупність об'єктивних обставин справи дозволяє зробити припущення, що існує реальна можливість того, що Заявник може забажати реалізувати свої права у майбутньому (пар. 29).

Таким чином, у відповідності до практики ЄСПЛ, порушенням права особи є наявність усіх законодавчо обумовлених передумов для такого порушення, навіть у разі коли потенційне порушення пов'язується із гіпотетичною обставиною, що може настати або не настати.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що факт реєстрації відповідача в будинку АДРЕСА_1, який належить на праві власності позивачу - ОСОБА_4, порушує право останньої на володіння та користування своїм майном, викликає необхідність сплати комунальних послуг за відсутнього відповідача та неможливість отримання субсидії.

Вищевказані обставини перешкоджають позивачу ОСОБА_4 реалізувати свої права, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене та позицію відповідача ОСОБА_3, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, суд вважає, що позов ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Під час судового розгляду, представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 звернулась до суду з письмовим клопотанням, в якому просить не стягувати з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача витати на правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з пенсійного посвідчення, виданого на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_14, остання являється інвалідом ІІ групи (а.с.6).

Враховуючи, що позивач ОСОБА_4 при подачі до суду позовної заяви була звільнена від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що її позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, згідно ст.ст.15, 16, 182, 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст.150 ЖК Української РСР та керуючись ст.ст. 1, 2, 76, 81, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4, в інтересах якої на підставі довіреності діє ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_8, виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 18 травня 2005 року, таким, що втратив право користування житловим приміщення в будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2018 року.

Сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_4, адреса: 20721, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, адреса: 20721, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2.

Головуючий О.М. Борєйко