АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 210/886/18

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач - Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 18 травня 2018 року, ухваленого суддею Викторович Н.Ю. у м. Кривому Розі,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» ( адалі ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» ) про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, посилаючись на те, що 22 лютого 1999 року загинув від нещасного випадку на виробництві на підприємстві відповідача її чоловік ОСОБА_3

У зв'язку зі смертю чоловіка позивачу завдано моральну шкоду пов'язану з втратою близької людини, яка постійно підтримувала її у складних життєвих ситуаціях, з часу втрати чоловіка позивач постійно перебуває у напруженому психічному стані, оскільки думки про смерть не залишають її до теперішнього часу. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 176000 грн., які просить стягнути з відповідача на її користь.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 18 травня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» на користь ОСОБА_1 176000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди без утримання податку з доходів фізичних осіб. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що позивачем не доведено факту спричинення моральної шкоди винними діями ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг». Також вважає, що судом не взято до уваги, що причиною нещасного випадку в результаті якого загинув чоловік позивача встановлено його винні дії та перебування потерпілого у стані алкогольного спяніння.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 була дружиною ОСОБА_3, який помер 22 лютого 1999 року у віці 41 рік (а.с.3,13).

Актом №4 форми Н-1 про нещасний випадок встановлено, що 22 лютого 1999 року в зміні з 08-00 до 17-00 години на території конвеєру Ш-ІІ приймального бункеру шахти №8 агломераційного цеху №3 Криворізького державного гірничо-металургійного комбінату «Криворіжсталь» під час виконання трудових обовязків загинув ОСОБА_3 При цьому встановлено, що нещасний випадок стався внаслідок недостатнього навчання технічного персоналу, зайнятого на очистці бункерів, незабезпечення ефективної роботи механічних пристроїв з усунення зависання шихтових матеріалів і відсутність умов для ручної шуровки бункерів, низька трудова виробнича дисципліна робітників аглоцеху №3. Крім того встановлені особи, які допустили порушення законодавства про охорону праці, крім самого потерпілого, визнані: в.о. начальника дільниці АЦ №3 ОСОБА_4, який не забезпечив безпечну організацію робіт, в.о. старшого майстра, зайнятого на дільниці дроблення і шихтовки АЦ №3 ОСОБА_5, який не забезпечив безпечну організацію робіт, заступник начальника (головний інженер) АЦ №3 ОСОБА_6, який не забезпечив навчання робочих безпечним методам і прийомам роботи, не забезпечив безпечні умови праці на робочих місцях (а.с.4-9).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 440-1,456 ЦК УРСР, в редакції 1963 року і виходив з обов'язку відповідача відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв'язку із смертю її чоловіка.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Враховуючи положення ст. 5 ЦК України, а також пункт 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, до спірних правовідносин, які виникли у листопаді 1994 року застосовує норми ЦК УРСР від 18.07.1963, які діяли на момент їх виникнення.

До спірних правовідносин, що виникли з підстави відповідальності за заподіяння шкоди у звязку із смертю від нещасного випадку, який стався із ОСОБА_3 у лютому 1999 р., підлягають застосуванню ЦК УРСР від 18.07.1963 р., що діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Так, відповідно до ст.. 440 ЦК УРСР, шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством Союзу РСР. Стаття 440-1 ЦК УРСР, передбачала, що моральна (немайнова) шкода, заподіяна громадянину або організації діяннями іншої особи, яка порушила їх законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків, але не менше п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в частині невірного застосування вимог законодавства, такими що не доведені. Суд першої інстанції вірно визначився із характером спірних правовідносин та нормою законодавства, що підлягає застосуванню.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про охорону праці" від 14.10.1992 р., в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, власник зобов'язаний створити в кожному структурному підрозділі і на робочому місці умови праці відповідно до вимог нормативних актів, а також забезпечити додержання прав працівників, гарантованих законодавством про охорону праці.

Статтею 11 ЗУ "Про охорону праці" від 14.10.1992 р., передбачено, що власник зобов'язаний відшкодувати працівникові шкоду, заподіяну йому каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, у повному розмірі втраченого заробітку відповідно до законодавства, а також сплатити потерпілому (членам сім'ї та утриманцям померлого) одноразову допомогу. У разі смерті потерпілого розмір одноразової допомоги повинен бути не менше п'ятирічного заробітку працівника на його сім'ю, крім того, не менше річного заробітку на кожного утриманця померлого, а також на його дитину, яка народилася після смерті.

Відповідно до ст.. 12 ЗУ "Про охорону праці" від 14.10.1992 р., в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» на те, що позивачем не доведено вини відповідача у смерті її чоловіка.

Дані доводи є необґрунтованими та спростовуються висновками суду першої інстанції та письмовими матеріалами справи, зокрема актами про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом, яким встановлена вина в.о. начальника дільниці АЦ №3 ОСОБА_4, який не забезпечив безпечну організацію робіт, в.о. старшого майстра, зайнятого на дільниці дроблення і шихтовки АЦ №3 ОСОБА_5, який не забезпечив безпечну організацію робіт, заступник начальника (головний інженер) АЦ №3 ОСОБА_6, який не забезпечив навчання робочих безпечним методам і прийомам роботи, не забезпечив безпечні умови праці на робочих місцях та самого потерпілого у порушені правил безпеки ( а.с.7).

Спростовуються й доводи відповідача щодо відсутності доказів заподіяння позивачеві моральної шкоди, оскільки, факт заподіяння такої шкоди у зв'язку із смертю чоловіка позивача встановлений в судовому засіданні, позивач внаслідок втрати чоловіка переживає нервові потрясіння пов'язані з його смертю та з втратою його турботи і підтримки.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції не в повному обсязі врахував обставини справи та не звернув увагу на роз'яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема винні дії потерпілого у настанні нещасного випадку, перебування потерпілого на робочому місці під час нещасного випадку у нетверезому стані, вважає визначний судом розмір моральної шкоди є значно завищеним.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв'язку зі смертю чоловіка від нещасного випадку, та неможливість повернути до життя найріднішу людину, а також наявність винних дій у нещасному випадку зі сторони самого потерпілого , конкретні обставини по справі, і наслідки, що наступили, вважає що визначений судом першої інстанції розмір компенсації моральної шкоди є дещо завищеним.

На думку колегії суддів, розмір компенсації моральної шкоди у сумі 100000 грн. буде відповідати засадам розумності, виваженості та справедливості.

За таких обставин, апеляційна скарга представника відповідача ПАТ«АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні та зменшенню розміру стягнутої з ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 176000 грн. до 100000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 березня 2017 року змінити. Зменшити розмір стягнутої з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_2 Ріг» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди з 176000 грн. до 100000 грн. ( ста тисяч гривень).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 30 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: