УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

17 грудня 2018 року м. Мукачево Справа №303/7756/18

2-о/303/227/18

Номер рядка стат. звіту - 9

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_2

заінтересовані особи: (1) виконком Зняцівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області

(2) відділ реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району Мукачівського міськрайонного управління юстиції

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, в порядку окремого провадження, просить суд встановити, що зазначена у свідоцтві про народження серії ФМ №054507 від 15.05.2000 року в графі мати ОСОБА_2 та у паспорті громадянина України ОСОБА_2 є однією і тією ж особою і є матір'ю ОСОБА_1, «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Необхідність встановлення вищевказаного факту обґрунтовується тим, що через невідповідність запису її син не може отримати паспорт громадянина України.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд виходить з того, що згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

В свою чергу, частиною другою вищевказаної статті передбачено, що судочинство здійснюється в порядку наказного, позовного та окремого провадження.

За визначенням, яке міститься в частині першій ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтереси особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорювальних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частини третя та четверта ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Фактичний аналіз вимог заявниці свідчить, що такі стосуються встановлення факту тотожності особи та пов'язані із свідоцтвом про народження та паспортом громадянина України.

Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК (розділ IV, глава 6 ЦПК України в теперішній редакції), оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в установленому порядку, а саме згідно Кодексу адміністративного судочинства України.

В свою чергу, порядок внесення змін в записи актів громадянського стану передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання.

Частиною першою статті 22 Закону передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку зазначаються причини відмови та можливість її оскарження в судовому порядку. Відповідно до частини 6 цієї статті після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Згідно з п. 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

З доданих до заяви документів вбачається, що розбіжність в написанні імені заявниці, наявна в свідоцтві про укладання шлюбу серії НОМЕР_1, стала причиною невірного зазначення імені заявниці у свідоцтві про народження її сина серії НОМЕР_2.

Разом з тим, заявником не додано жодного доказу, що орган, який видав документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

В свою чергу, на органи судової влади покладено функції щодо здійснення правосуддя (ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1, 5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (зокрема у цивільному судочинстві, ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Цивільного кодексу України), а не виконання функцій, які мають здійснюватися іншими підприємствами, установами та організаціями.

І лише у випадку невизнання, порушення та оспорення прав та законних інтересів громадян, юридичних осіб та держави, ці суб'єкти мають право на судовий захист.

В даному ж випадку, заявником не вірно обрано процесуально-правовий спосіб вирішення проблемної ситуації, пов'язаної з неточностями у свідоцтві про укладання шлюбу, що призвело до зазначення її імені в свідоцтві про народження сина «ОСОБА_2», замість «ОСОБА_2». Тому лише у випадку фактичної наявності такої, та при наявності доказових матеріалів, які б підтверджували вжиття нею окремих заходів для усунення таких протиріч, настає необхідність для судового втручання.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі у разі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 186, 293, 315 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. У відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: виконком Зняцівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області; відділ реєстрації актів цивільного стану по Мукачівському району Мукачівського міськрайонного управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

2. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость