АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6232/2018 Головуючий у 1 інстанції - Комаревцева Л.В.
Унікальний номер справи № 753/1101/17 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредити» про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредити» про поділ майна подружжя, в якому просив:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ? частину заборгованості за кредитним договором від 15.09.2008 № 20-546/08-А, укладеного між ОСОБА_2 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на загальну суму 28 252,88 грн.

- визнати право власності на 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ, модель 211101, тип легковий седан. 2008 року випуску, колір чорний, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, за ОСОБА_2

- визнати право власності на 1/2 частину автомобіля марки ВАЗ, модель 211101, тип легковий седан, 2008 року випуску, колір чорний, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, за ОСОБА_3

- стягнути з відповідача судові витрати.

На обґрунтування позову позивач вказував, що 31.10.2007 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. За час перебування у шлюбі, 15.09.2008 року між позивачем ОСОБА_2 та третьою особою ПАТ «Фінанси та Кредит» був укладений кредитний договір № 20-546/08-А, за умовами якого придбано автомобіль ВАЗ 21101, 2008 року випуску. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань зазначений автомобіль передано у заставу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.12.2012 року шлюб між подружжям розірвано.

Відповідно до рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.08.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 20-546/08-А від 15.09.2008 року в сумі 56 505.76 грн. та 565.06 грн. судових витрат, всього 57070.82 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредити» про поділ майна подружжя залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи.

Вказує, що суд першої інстанції в своєму рішенні зазначив, що на час розгляду справи боргові зобов'язання перед Банком не погашені, а придбаний за кредитні кошти автомобіль є рухомим неподільним майном, підстав для визнання права власності по ? за кожним із подружжя не вбачається.

Проте, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що подружжя набуло права спільної сумісної власності на автомобіль з моменту передачі автомобіля позивачу після укладення договору купівлі - продажу автомобіля, а не з моменту погашення боргу за кредитним договором перед третьою особою.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, позивач та його представник просили розглянути справу за їх відсутності.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з'явилися.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача, про захист якого він просить, не порушено та не надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження його вимог.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна із наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Судом встановлено, що автомобіль ВАЗ 21101, 2008 року випуску був придбаний в період шлюбу сторін і є їх спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Позивач звернувся до суду із позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля ВАЗ 21101, 2008 року випуску, що є його правом відповідно до ст.. 69 СК України.

Оскільки відповідач не бажає вирішувати питання поділу майна, а річ, яку просить розділити позивач, є неподільною, а тому не може бути реально поділена між сторонами відповідно до їх часток, колегія суддів прийшла до висновку про визнання ідеальних часток у цьому майні , тобто по 1/2 частині за кожним із подружжя.

Судом встановлено, що з 31.10.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (до шлюбне прізвище ОСОБА_3) перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25.12.2012 року шлюб між подружжям розірвано.

В період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, 15 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 20- 546/08-А з додатком № 1 - Графіком зниження розміру заборгованості, предметом якого є надання Банком Позичальнику кредиту в розмірі 9 916 доларів США на строк до 14 вересня 2013 року зі сплатою за користування кредитом 12,5% річних. Згідно з п.п. 4.3, 4.7 кредитного договору Позичальник зобов'язався щомісяця, у строк до 10 числа, сплачувати проценти за користування кредитом та комісійну винагороду в розмірі 91,41 грн. Відповідно до п. 2.3. кредитного договору кредитні ресурси отримані Позичальником за цим договором використовуються за цільовим призначенням: для придбання автомобіля ВАЗ 21101, 2008 року випуску.

15.09.2008 року в забезпечення виконання умов кредитного договору між Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (згідно договору - Заставодержатель) та ОСОБА_2 був укладений Договір застави автомобіля, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 було передано Заставодержателю рухоме майно - автомобіль марки ВАЗ, модель 211101, тип легковий седан, 2008 року випуску, колір чорний, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований ВРЕВ-11 УДАІ в місті Києві 09.09.2008.

Відповідно до довідки МВС України автомобіль ВАЗ 21101, державний номер НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_2.

Частина четверта ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то цивільні права та обов'язки за цим договором виникають в обох із подружжя.

Якщо наявність боргових зобов'язань підтверджується відповідними засобами доказування, такі боргові зобов'язання повинні враховуватись при поділі майна подружжя.

Судом встановлено, що спірний автомобіль ВАЗ, модель 211101, тип легковий седан, 2008 року випуску, колір чорний, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2 після розірвання шлюбу між сторонами по справі залишився у володінні та користуванні позивача, на його ім'я зареєстрований, щодо вказаного автомобіля позивачем укладено з банком договір застави і автомобіль перебуває під забороною.

Колегія суддів вважає, що зобов'язання позивача перед банком щодо виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору не підлягають поділу між колишнім подружжям, враховуючи те, що питання стягнення боргу за вказаним кредитним договором вирішено рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 серпня 2013 року, яке є обов'язковим до виконання. Однак, позивачем рішення суду не виконане, а тому підстав для стягнення з відповідача на користь позивача частини заборгованості є передчасним.

Крім того, банк не позбавлений можливості звернути стягнення на предмет застави і вилучити автомобіль у обох сторін, так як автомобіль є річчю неподільною.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості судом першої інстанції було правомірно відмовлено і в цій частині апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду в цій частині повинно бути залишене без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 про поділ майна подружжя скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ, модель 211101, тип легковий седан, 2008 року випуску, колір чорний, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_3 Валерієвною право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ, модель 211101, тип легковий седан, 2008 року випуску, колір чорний, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В решті рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 31 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: