Постанова

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 638/4418/14

провадження № 61-6454св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року у складі суддів: Кіся П. В., Кружиліної О. А., Хорошевського О. М.,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2014 року комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - «ХТМ») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 7 497 грн 86 коп. за період з 01 жовтня 2010 року по 30 квітня 2013 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачі проживають в АДРЕСА_1 та споживають надані підприємством КП «ХТМ» послуги теплопостачання та підігріву холодної води, однак не в повному обсязі сплачують вартість отриманих послуг.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 лютого 2016 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 7 497 грн 86 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачами не виконано обов'язок щодо своєчасного розрахунку за послуги з теплопостачання.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивач повинен був подати докази на підтвердження того, що саме підприємство КП «ХТМ» було визначене у передбаченому законом порядку виконавцем послуг і саме КП «ХТМ» фактично в зазначений у позовній заяві період надавав відповідачам послуги теплопостачання та підігрів холодної води; надати докази щодо розміру площі квартири АДРЕСА_1, з урахуванням якої здійснювався розрахунок вартості послуг; надати докази, що саме вказані в позовній заяви особи у якості відповідачів проживали протягом зазначеного в позовній заяві періоду в цій квартирі, їх статус (власник, член сім'ї, наймач); надати докази звернення з заявою про видачу судового наказу із зазначенням дати звернення та періоду, за який просили стягнути заборгованість. Усупереч вказаних вимог позивач таких доказів не надав, обмежився лише поданням позовної заяви декларативного змісту, копії ухвали суду від 10 грудня 2013 року про скасування судового наказу, яка не містить зазначених вище даних щодо періоду, за який вимагалось стягнути заборгованість, та відомості нарахування до оплати, яка є похідним від позовної заяви джерелом інформації про обставини, які мають значення для справи.З огляду на засади змагальності, саме позивач повинен проявляти ініціативу у наданні суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Відсутність доказів такого обсягу перешкоджає ухваленню судового рішення про задоволення позову, оскільки доказування, а відтак і рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Не можна вважати законним і обґрунтованим ухвалене у даній справі заочне рішення, оскільки воно має ознаки визнання судом презумпції доведеності позивачем обставин, викладених у позовній заяві за відсутності належних та допустимих доказів, які б давали підставу для визнання цих обставин доведеним.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, КП «ХТМ» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач надав докази на підтвердження своїх вимог, а відповідач не спростував обставини щодо отримання ним послуг теплопостачання та неналежного розрахунку за користування послугами. Житловий будинок по АДРЕСА_1 обладнаний централізованою системою теплопостачання, квартира відповідачів є невід'ємною частиною вказаного будинку, а відомості про влаштування в квартирі автономного опалення відсутні. Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 01 квітня 2013 року № 751 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, його дочка - ОСОБА_2, та двоє онуків ОСОБА_1 За таких обставин, відповідачі зобов'язані оплачувати отримані ними послуги теплопостачання. За рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 грудня 1998 року № 1407 КП «ХТМ» є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води. Нарахування за послуги з теплопостачання проведені відповідно до рішень виконавчого комітету Харківської міської ради № 639 від 05 листопада 2008 року, від 09 лютого 2011 року № 63, якими встановлено тарифи на теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб'єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги має право: припинити/зупинити надання комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі в порядку і строки, встановлені законом та договором, крім випадків, коли якість та/або кількість таких послуг не відповідають умовам договору; звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (стаття 60 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до статті 57 ЦПК України 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

При зверненні із позовом КП «ХТМ» надало докази на підтвердження своїх вимог, зокрема відомості нарахування і оплату за теплову енергію. Відповідач вказані документи не спростовував доказами, зокрема не доводив ті обставини, що квартирі АДРЕСА_1 влаштовано автономне опалення.

Крім того, до касаційної скарги додано довідку про склад сім'ї ОСОБА_1 та місце його проживання; рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23 грудня 1998 року № 1407, яким КП «ХТМ» визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води; рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 639 від 05 листопада 2008 року, від 09 лютого 2011 року № 63, якими встановлено тарифи на теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості оцінювати нові докази, а суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані докази, що згідно статті 411 ЦПК України є підставою скасування рішення апеляційного суду із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик