АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №06.71/796/129/2018
22-ц/796/668/2017 Суддя апеляційного суду - Чобіток А.О.
У Х В А Л А

28 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва, який діє відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у складі судді Чобіток А.О. , розглядаючи заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів : Андрієнко А.М., Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є. в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду апеляційної інстанції від 15.02.2017 року в справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 15.02.2017 року в складі колегії суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є. скасовано ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 09.09.2016 року та постановлено нову ухвалу, якою подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.07.2018 року в складі колегії суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання ухвали Апеляційного суду міста Києва від 15.02.2017 року такою, що не підлягає виконанню, відмовлено.

У провадження Апеляційного суду міста Києва 26.07.2018 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду апеляційної інстанції від 15.02.2017 року в справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 13 ст. 33 ЦПК України зазначена заява була передана тому ж самому складу суду, який ухвалив рішення, що переглядається, тобто колегії суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є..

08.08.2018 року ОСОБА_1 подано заяву про відвід колегії суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є. на підставі п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Відвід заявлено з тих підстав, що нормами ЦПК України, як в редакції до 15.12.2017 року (ч. І ст. 293, п.2 ч. 1 ст. 324, 377-1), так і чинній редакції (ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст, 389, ст. 341), не передбачено можливості касаційного оскарження ухвали суду першої та/або апеляційної інстанцій за наслідками розгляду питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В ухвалі від 15.02.2017р. колегією суду зазначено, що ця ухвала оскарженню не

підлягає.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України, не передбачено касаційного перегляду ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, постановлених за результатами розгляду питань про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Проте, розглядаючи його заяву про визнання ухвали Апеляційного суду міста Києва від 15.02.2017 року такою, що не підлягає виконанню та встановивши, що у поданні старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 було допущено помилку у даті рішення , до виконання якого обмежено виїзд, що потягло за собою зазначення на підставі цього подання помилкових даних і в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 15.02.2017 року, колегія суддів зазначила, що Апеляційний суд м. Києва позбавлений можливості виправити описку в своїй ухвалі, оскільки це була описка не суду, який постановив ухвалу, а описка державного виконавця, на підставі якого була постановлена ухвала. Окрім того, колегією в цій ухвалі викладені рекомендації заявнику, що допущена помилка може бути виправлена шляхом оскарження ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15.02.2017 року до Верховного суду.

Отже, при розгляді заяви ОСОБА_1, усвідомлюючи неможливість касаційного перегляду ухвали апеляційного суду,на думку заявника, зазначеною колегією свідомо допущені явні порушення процесуального законодавства : заяву розглянуто не у судовому засіданні та без повідомлення стягувана та боржника ( ч. 2 ст. 432 ЦПК України); при вирішенні заяви, повністю проігноровані роз'яснення викладені в Узагальненні судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (ст. 377-1 ЦПК) від 01.01.2017 р. Верховного суду України ; вказано заявнику на можливість касаційного оскарження Ухвали від 15.02.2018 р. тимчасове обмеження громадянина у праві виїзду за межі України, в резолютивній частині якої колегією апеляційного суду вказане неіснуюче рішення, до виконання якого буде діяти ця ухвала.

Викладене, на думку ОСОБА_1, свідчить про упереджене ставлення зазначеної колегії апеляційного суду до ОСОБА_1, свідоме та постійне порушення цією колегією норм цивільного процесуального законодавства з огляду на неможливість касаційного оскарження таких судових рішень. Також, зазначена колегія зацікавлена у залишенні у чинності свого попереднього рішення, з мотивів не допустити скасування ухвали від 15.02.2017р., за якою ОСОБА_1 півтора року незаконно був обмежений у праві виїзду за межі України.

Отже, розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами Ухвали від 15.02.2017 р. Апеляційного суду м. Києва зазначеним складом колегії суддів спричинить недотримання завдання цивільного судочинства, зокрема щодо неупередженого вирішення справи.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України визначено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів у складі : Андрієнко А.М., Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є. прийшла до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України 27.08.2018 року о 17:45 хв. для розгляду вищевказаного відводу, заявленого ОСОБА_1, визначено суддю Чобіток А.О..

Статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

2. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

3. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

4. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Розглянувши заяву про відвід колегії суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки в даному випадку має місце незгода ОСОБА_1 з процесуальними рішеннями суддів, що не може розцінюватись як наявність заінтересованості у результаті розгляду справи та/або наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності суддів ( п.п. 3,5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України), як про це зазначає заявник.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів : Андрієнко А.М., Заришняк Г.М., Мараєвої Н.Є. в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду апеляційної інстанції від 15.02.2017 року в справі за поданням старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя :