КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/3739/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року місто Київ

справа №754/14972/14-ц

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Гаращенка Д.Р., Невідомої Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без розгляду, постановлену під головуванням судді Таран Н.Г., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на свою користь заборгованость за кредитним договором у розмірі 1147841,82 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1147841,82 грн. та судові витрати у розмірі 3654 грн.

09 серпня 2018 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року.

Заяву мотивував тим, що справа була розглянута за відсутності відповідачів, зокрема ОСОБА_1, а всі судові повістки, що направлялися за зазначеною в матеріалах справи адресою відповідачів, поверталися до суду без вручення.

Зазначав, що 11 березня 2015 року копію заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року ні ОСОБА_1 особисто, ні члени його сім'ї не отримували.

Вказував, що наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення копії заочного рішення містить лише відмітку з посиланням на прізвище «Гуляк», тобто відсутній підпис ОСОБА_1, а тому вважає, що заочне рішення не було вручено останньому особисто під підпис.

Посилався на те, що у поштовому відправленні в розписці відсутній підпис особи, якій вручено рекомендоване повідомлення разом із копією заочного рішення від 25 лютого 2015 року та відсутні дані на підставі, яких документів було встановлено особу, якій вручена копія заочного рішення від 26 лютого 2015 року та документ, що посвідчує відомості про особу, яка отримала поштове відправлення (паспорт) або має родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо).

Вказував, що суд першої інстанції за відсутності відомостей про належне повідомлення відповідачів, провів заочний розгляд справи, позбавивши можливості брати участь у судовому засіданні і надати свої заперечення, внаслідок чого неповно з'ясував обставини справи, що призвело до її неправильного вирішення.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку та вийшов за межі своїх повноважень, зазначивши в оскаржуваній ухвалі про те, що факт отримання особисто ОСОБА_1 11 березня 2015 року заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року підтверджується його підписом, що міститься у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Зазначав, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не містить особистий підпис відповідача ОСОБА_1, а містить лише напис «Гуляк», який не є його підписом.

Посилався на те, що факт неотримання судових повісток та заочного рішення від 26 лютого 2015 року ОСОБА_1 підтверджується довідкою ПАТ «Укрпошта» від 24 вересня 2018 року.

Зазначав, що розгляд заяви про перегляд заочного рішення відбувся з порушенням ч.2 ст.287 ЦПК України, тобто більше ніж 15 днів.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_5, яка є правонаступником позивача ПАТ «Дельта Банк» у вказаних правовідносинах у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у її відсутності на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року та залишаючи його заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 11 березня 2015 року отримав особисто копію заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року, що підтверджується його підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення та у нього не було перешкод у строки визначені ЦПК України подати до суду заяву про перегляд заочного рішення.

Вказував, що відсутні поважні причини пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 1147841,82 грн. та судові витрати у розмірі 3654 грн.

Згідно супровідного листа від 02 березня 2015 року Деснянським районним судом міста Києва відповідачу ОСОБА_1 за адресою його проживання: АДРЕСА_1 було направлено копію рішення суду від 26 лютого 2015 року (т.1 а.с.77), яку останній отримав 11 березня 2015 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.83).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з п.13 Перехідних положень ЦПК Українив редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.228 ЦПК України в редакції, що діяла на час ухвалення заочного рішення суду, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Статтею 69 ЦПК України в редакції, що діяла на час звернення з заявою про перегляд заочного рішення, передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст.72 ЦПК України в редакції, що діяла на час подання заяви про перегляд заочного рішення, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що 03 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 26 квітня 2018 року, яка залишено без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 червня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року залишено без розгляду, у зв'язку з тим, що останній у заяві про перегляд заочного рішення не ставив питання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

02 липня 2018 року представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з заявою, в якій просила поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення та скасувати заочне рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 липня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у поновленні процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2015 року.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року залишено без розгляду.

Вказана ухвала відповідачем ОСОБА_1 не оскаржувалася в апеляційному порядку.

09 серпня 2018 року ОСОБА_4 в інтересах відповідачаа ОСОБА_1 втретє звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року ЄСПЛ вказав, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України» 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у поновленні строку для звернення із заявою про перегляд заочного рішення, оскільки відповідач ОСОБА_1 був обізнаний про перебування в провадженні Деснянського районного суду міста Києва вказаної справи, оскільки останнім оскаржувалася ухвала про відкриття провадження від 19 вересня 2014 року в частині підсудності справи Деснянському районному суду міста Києва, копію заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року ОСОБА_1 отримав 11 березня 2015 року, однак протягом тривалого часу ні відповідач, ні його представник не зверталися із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Не встановивши поважних причин пропуску строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду міста Києва від 26 лютого 2015 року протягом більш ніж трьох років, суд першої інстанції законно та обґрунтовано залишив відповідну заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Відповідно пункту 89 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред'явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина.

Пунктом 106 вказаних Правил передбачено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Доводи апеляційної скарги про те, що рекомендоване повідомлення підписане не відповідачем ОСОБА_1 колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки апелянтом не надано належних доказів того, що вказане повідомлення ОСОБА_1 не отримувалося та що напис «Гуляк», який на ньому міститься вписано не відповідачем.

Посилання апелянта на довідку відділення поштового зв'язку №192 ДП «Укрпошта» від 24 вересня 2018 року колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказана довідка була подана до суду після винесення оскаржуваної ухвали та не була об'єктом дослідження суду першої інстанції.

Крім того, вказана довідка не є належним доказом у розумінні ст.77 ЦПК України, оскільки остання не містить печатки та/або штампу ДП «Укрпошта» та не підтверджує факт того, що напис «Гуляк» на поштовому повідомленні вчинено не ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: