Справа № 133/2050/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому засіданні в м.Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратили право на проживання

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із позовом в якому просила визнати ОСОБА_2, особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з господарськими будівлями, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1. Відповідач по справі, ОСОБА_2, значиться зареєстрованим у вказаному будинку, але фактично не проживає в ньому з серпня 1991 року по теперішній час; ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей які б належали йому у житловому будинку також немає. Всі обов"язки по утриманню даного житлового будинку несе вона, а реєстрація відповідача створює перешкоди в користуванні та розпорядженні належним їй майном, тому вона вимушена звернутися до суду.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі просить позов задовільнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоч належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзвив на позов не надав. Тому суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у справі доказами.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові докази вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 04.05.2001 року , посвідченого приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №1301, належить частина житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.6)

Відповідно до довідки квартального комітету виконавчого комітету Козятинської міської ради Вінницької област від 17.07.2018 року № 189 у будинку належному ОСОБА_1 значиться зареєстрованим її син - відповідач по справі - ОСОБА_2 (а.с.6), даний факт також підтверджується копією домової книги для реєстрації громадян, які проживають в АДРЕСА_1 (а.с.8-12)

Із акту від 17 липня 2018 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, не проживає з серпня 1991 року (а.с.7)

Також факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в квартирі належній позивачу ОСОБА_1 підтверджується в судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_4 .

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно вимог ст.72 ЖК України, суд визнає особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, свідоцтва про смерть.

Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із статтею 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 704,80 гривні, що підтверджено наданою квитанцією (а.с.1). У зв'язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі стягненню з відповідача підлягає сума судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.72 ЖК України, ст. 405 ЦК України ст.ст 12, 76-80, ч.ч.1,5,6 ст. 81, ст.ст.263-265,268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування житловим будинком з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подано апеляцію до Вінницького апеляцуійного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданн було проголошено вступна та резолютива частини рішення, зазначений строк обчислювати з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 16 грудня 2018 року.

Суддя підпис В.А.Воронюк

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

13.12.2018