МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 469/723/18
Провадження № 22-ц/812/475/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року судова колегія судової палати з цивільних справ Миколаївського апеляційного суду в складі :

головуючого - Темнікової В.І.,

суддів - Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства (далі - АТ) «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Гапоненко Н.О., в приміщенні суду, у справі за заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання у цивільній справі за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2010 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 483535,44 грн., а також судові витрати. В подальшому позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість станом на 18.10.2010 р. в сумі 396143,62 грн.

28 жовтня 2010 року заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено в повному обсязі.

10 липня 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, посилаючись на те, що 28 жовтня 2010 року заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області позов АТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за кредитним договором №014/0075/74/60948 від 24.07.2006 року на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 396143,62 грн. задоволено. 09 листопада 2010 року видано виконавчий лист по зазначеній справі. Відповідачами добровільно рішення суду не виконувалось, у зв'язку з чим 11.06.2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак відповідно до Єдиної державної системи виконавчого провадження заявнику стало відомо, що виконавчий документ було повернуто стягувачу. Банк не отримував постанови про завершення чи повернення виконавчого листа та оригінал виконавчого документа на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Банк неодноразово звертався до ДВС з запитом, проте державний виконавець повідомив, що виконавчі документи повернуті стягувачу, але на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» документи не надходили, тому заявник вважає, що документи втрачено при пересилці. Також, заявник посилався на те, що відсутність виконавчого листа, позбавляє стягувача законного права звернутись до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржника суму заборгованості. Оскільки станом на 27.06.2018 року боржником зобов'язання за виконавчим листом не виконані, заборгованість не погашена, АТ «Райффайзен Банк Аваль» просив суд про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання.

23 жовтня 2018 року ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання відмовлено.

Не погодившись з даною ухвалою суду, АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та постановити нову про задоволення заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, постановлену з порушенням норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Учасники процесу до судового засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд виходив з того, що відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Судом було встановлено, що заочним рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2010 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 396143,62 грн. в солідарному порядку, судовий збір з кожного по 850 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді по 60 грн. з кожного (а.с.7-10).

На підставі цього рішення 11 червня 2012 року відділом ДВС Березанського РУЮ на підставі заяви про примусове виконання виконавчого листа № 2-250, виданого 09 листопада 2010 року Березанським районним судом, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-250 від 09 листопада 2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 396143,62 грн. (а.с.11-12).

Постановою відділу ДВС Березанського РУЮ від 16 вересня 2013 року на підставі заяви про примусове виконання виконавчого листа №2-250, виданого 09 листопада 2010 року Березанським районним судом винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-250 від 09 листопада 2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» в сумі 396143,62 грн. (а.с.13).

Відповідно до Довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль», заборгованість в сумі 396143,62 грн. за виконавчим листом №2-250/2010, виданим Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль», не погашена (а.с.5).

За період з 09 листопада 2010 року по 27 липня 2018 року згідно з журналом вхідної кореспонденції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оригінали виконавчих листів, виданих Березанським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості у сумі 396143,62 грн. на адресу банку з відділу ДВС не надходили, що вбачається з довідки банку (а.с.6).

З інформації про виконавче провадження за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень вбачається, що 17 грудня 2012 року виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості повернуто стягувачу, та 30 липня 2014 року повернуто стягувачу виконавчий лист про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3 (а.с.42-48).

Згідно з п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХIV, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років.

Положеннями статті 22 цього ж Закону передбачено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного або частково виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно ч.1 ст. 433 ЦПК України в нині діючій редакції, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, а тому суд відповідно до ст.89 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Постановляючи ухвалу по справі, суд посилався також на те, що матеріали справи свідчать, що заявник належними та допустимими доказами не довів своїх вимог. Так, після пред'явлення до відділу ДВС виконавчих листів Банк не цікавився виконанням судового рішення.

При цьому, посилання заявника на те, що він не звернув вчасно виконавчий лист до виконання через те, що він був втрачений при пересилці, суд вважав безпідставним, оскільки такі обставини були встановлені після спливу строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання та не спростовує байдужого ставлення банку щодо виконання судового рішення упродовж тривалого часу (за вимогами до ОСОБА_2 - протягом п'яти з половиною років, за вимогами до ОСОБА_3 - протягом чотирьох років з моменту закінчення виконавчих проваджень). Окрім цього, заявник, маючи доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, мав об'єктивну можливість цікавитись стадією виконавчого провадження, своєчасно вчинити процесуальну дію, як з отримання оригінала чи дубліката виконавчого листа, так і пред'явлення його до виконання.

Вказане свідчить, що зазначені заявником причини пропуску строку пред'явлення виконавчих листів щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до виконання не можна вважати поважними. Таким чином, суд дійшов висновку, що оригінали виконавчих документів дійсно втрачено, але відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання та видачі дублікатів виконавчих листів, а тому в задоволені заяви слід відмовити.

Проаналізувавши встановлені судом обставини по справі, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надало належних та допустимих доказів для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, але помилково дійшов висновку, що оригінали виконавчих документів втрачено, виходячи з наступного.

Зі змісту статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на момент набрання судовим рішенням законної сили і видачі виконавчих листів) слідує, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом 3 років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час видачі, пред'явлення до виконання виконавчих документів та повернення виконавчих документів стягувачу), у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Оскільки виконавчий лист № 2-250 від 09 листопада 2010р., виданий Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 396143,62 грн. був повернутий стягувачу 07 грудня 2012р. на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»( за відсутністю у боржника майна), а виконавчий лист № 2-250/2010 від 09 листопада 2010р., виданий Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 396143,62 грн. був повернутий стягувачу 30 липня 2014р. з тих же підстав, а заявник звернувся до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів тільки 10 липня 2018р., тобто більше ніж через 3 роки після повернення виконавчих листів стягувачу, строк пред'явлення виконавчих листів до виконання по даній справі сплинув.

За приписами частини 1 та 2 статті 433 ЦПК України стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Суд поновляє пропущений строк, з причин, визначених судом поважними.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, банк посилався на те, що не отримував постанови про завершення виконавчого провадження чи повернення виконавчих листів, оригінали виконавчих листів в банку відсутні, що банк неодноразово звертався до ДВС з запитами, проте державний виконавець повідомив, що виконавчі документи повернуті стягувачу. Відсутність виконавчих листів позбавляє стягувача законного права звернутися до державної виконавчої служби та отримати з боржників суму коштів, зазначену в рішенні суду.

Однак, достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження того, що постанови про повернення виконавчих документів та оригінали виконавчих листів стягувачем не було отримано, заявник суду не надав.

Не було надано заявником ніяких доказів також на підтвердження того, що банк неодноразово звертався до ДВС з запитами щодо виконання виконавчих листів, не зазначено ним також протягом якого часу були ці звернення та коли банк отримав від державного виконавця відповідь про те, що виконавчі документи повернуті стягувачу.

Не було надано суду і доказів здійснення АТ «Райффайзен Банк Аваль» належної внутрішньобанківської перевірки щодо встановлення причин втрати виконавчих документів, якщо втрата все ж таки мала місце та з яких підстав, зокрема, можливого знаходження виконавчого документа в одному з підрозділів банку, чи в матеріалах кредитної справи з аналізом журналів вхідної кореспонденції за 2012-2014 роки, тощо. Надана заявником довідка від 03.07.2018р. свідчить тільки про аналіз журналів вхідної кореспонденції без надання самих журналів, про які йде мова в довідці.

Суд першої інстанції правильно послався на те, що банк протягом тривалого часу байдуже ставився до виконання судового рішення (за вимогами до ОСОБА_2 - протягом п'яти з половиною років, за вимогами до ОСОБА_3 - протягом чотирьох років з моменту закінчення виконавчих проваджень). Правильно зазначено судом першої інстанції також те, що заявник, маючи доступ до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, мав об'єктивну можливість самостійно цікавитись стадією виконавчого провадження та своєчасно вчинити процесуальну дію, як з отримання оригіналів чи дублікатів виконавчих листів, так і пред'явлення їх до виконання, але не зробив цього. Про наявність поважних причин, які завадили йому в цьому, заявник в заяві про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення їх до виконання не посилався.

За таких обставин посилання АТ «Райффайзен Банк Аваль» на втрату виконавчих документів та на наявність поважних причин для поновлення строку для пред'явлення їх до виконання, є необґрунтованим, оскільки воно не підтверджено належними та допустимими доказами.

Сама по собі наявність у банку права на отримання дублікату виконавчого листа без надання доказів його втрати, не є достатньою підставою для задоволення вимог в частині видачі дублікату виконавчого листа, а тому заява та апеляційна скарга в цій частині є необґрунтованою.

Щодо посилань у заяві на те, що Конституцією України (ст. 129-1) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачене обов'язкове виконання судових рішень як складової права на справедливий судовий захист, то колегія суддів погоджується з наведеними нормами.

Але з урахуванням вищевикладеного, посилання стягувача в заяві на норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є загальними, в той час як по справі, що переглядається, слід було зазначити конкретні причини та докази як втрати оригіналів виконавчих листів, так і поважні причини пропуску строку давності для пред'явлення виконавчих листів до виконання після його переривання, чого зроблено не було.

Проаналізувавши зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надало належних та допустимих доказів для поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, але не погоджується з висновком, що матеріали справи свідчать про те, що оригінали виконавчих документів втрачено.

Проте дані обставини не вплинули на правильність висновку суду в цілому по справі про необхідність відмови у задоволенні вимог як про видачу дублікатів виконавчих листів, так і вимог про поновлення строку пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Доводи апеляційної скарги фактично відтворюють зміст заявлених вимог, і не містять доводів на спростування наведених висновків суду.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства (далі - АТ) «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року