Постанова

Іменем України

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 640/155/14-ц

провадження № 61-9136св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

треті особи: Адміністрація Київського району Харківської міської ради, Управління державного комітету земельних ресурсів у м. Харкові,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2016 року в складі судді Бородіна Н. М. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 листопада 2016 року в складі колегії суддів: Пономаренко Ю. А., Івах А. П., Черкасова В. В.,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Адміністрація Київського району Харківської міської ради, Управління державного комітету земельних ресурсів в м. Харкові, про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області

від 08 листопада 2016 року, заяву ОСОБА_3 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

Залишаючи заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами без розгляду, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що заявником пропущено місячний строк для подання заяви за нововиявленими обставинами.

У грудні 2016 року ОСОБА_3 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, та передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи.

У лютому 2017 року ОСОБА_2подала заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як на підставу перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_3 посилався на скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягає перегляду.

Судами встановлено, що рішення Київського районного суду м. Харкова

від 23 квітня 2015 року прийнято на підставі постанови Київського районного суду м. Харкова від 30 травня 2014 року в справі № 2018/2а-7577/11, яка залишена без змін ухвалою Харківського Апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року. Проте, вищевказані постанова та ухвала скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2015 року.

Згідно з частиною першою статті 362 ЦПК України 2004 року заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Частиною другою статті 362 ЦПК України 2004 року встановлено, що строк для подання заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється у випадках, встановлених пунктом 3 частини другої статті 361 цього Кодексу (скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення, що підлягають перегляду) - з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, які підлягають перегляду.

Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами 07 липня 2016 року та пропустив місячний строк, встановлений частиною першою, пункту 1 частини другої статті 362 ЦПК України 2004 року.

Відповідно до пункту 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами від 30 березня 2012 року № 4 визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України 2004 року місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК України 2004 року.

За частинами першою, другою статті 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Вказане питання розглядається судом у судовому засіданні.

Виходячи із системного аналізу наведених положень процесуального закону при пропуску місячного строку, встановленого законом для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та відсутності клопотання про його поновлення, суд залишає таку заяву без розгляду без проведення судового засідання. За наявності клопотання про поновлення або продовження строку питання розглядається у судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 пропустивши місячний строк для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, клопотання про поновлення строку не подав, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року без розгляду.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу resjudicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру («Пономарьов проти України», № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня

2008 року).

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, ухвали судів попередніх інстанцій постановлено з дотриманням норм процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвали - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 389, 400, 406, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І.Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило