Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання кредитних послуг, у зв'язку з чим підписав Заяву без номеру від 27.08.2012 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 4 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Тарифами, Правилами та Умовами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов'язання виконав. В порушення умов договору відповідач зобов'язання за договором належним чином не виконав. Станом на 31.05.2018 року має заборгованість - 36 485,72 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 2 840,00 грн., заборгованість за процентами - 28 432,11 грн., пеня та комісія - 3 000,00 грн., штраф - 1 713,61 грн. (процентна складова), та 500,00 грн. (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання відповідач не з'явився, подав відзив на позовну заяву, де просив відмовити у задоволенні позову. У разі відсутності у суду підстав для застосування строку позовної давності, просив застосувати ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Даний позов зареєстровано в Дніпровському районному суді м. Києва 16.07.2018 року.

16.07.2018 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2018 року відкрито провадження у справі.

14.08.2018 року відповідач подав відзив на позовну заяву. 17.09.2018 року надійшла відповідь на відзив. Клопотання по суті спору сторонами не подавалися.

В суді встановлено, що відповідач 27.08.2012 року підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за якою він отримав платіжну картку (кредитка), та кредит в розмірі 4 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. При підписанні заяви, відповідачу відкрито картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві.

Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі, тоді як боржник свої зобов'язання порушив, кредитні кошти відповідачем не повернуто.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач просить суд стягнути з відповідача борг, який станом на 31.05.2018 року становить - 36 485,72 грн., що складається з: заборгованість за кредитом - 2 840,00 грн., заборгованість за процентами - 28 432,11 грн., пеня та комісія - 3 000,00 грн., штраф - 1 713,61 грн. (процентна складова), та 500,00 грн. (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Сторона відповідача в своїх запереченнях просила відмовити задоволенні позову у зв'язку зі спливом строків позовної давності. Однак, суд не погоджується з доводами сторони відповідача, оскільки, між сторонами існують договірні відносини, за яких сторона позивача надала кошти, а відповідач зобов'язався їх повернути. З наданих документів встановлено, що договір є діючим, відповідач використовував надані кошти, а тому має їх повернути. Розрахунку боргу, з урахуванням строку позовної давності, в разі його пропуску, сторона відповідача до суду не надала. В запереченнях містяться лише загальні положення щодо строків позовної давності.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, за несвоєчасну сплату заборгованості позичальник має сплатити штрафи - 500,00 грн. + 5 % від суми позову, пеню в розмірі 0,24 % від суми загальної заборгованості (за кожен день прострочення) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення на суму від 100,00 грн., і 0,24 % від суми заборгованість (за кожен день прострочення) + 100,00 грн. щоразу, коли виникає прострочення на суму від 100,00 грн. другий місяць поспіль і більше.

По даній справі позивач просить стягнути з відповідача штрафи та пеню, які передбачені Умовами та правилами надання банківських послуг, де за порушення клієнтом строків платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених договором ним сплачуються штрафи та пеня.

Тобто, за одні і ті ж порушення, передбачено два різних виду штрафу, тоді як відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. У зв'язку з чим вимога щодо стягнення з відповідача штрафів в розмірі 2 213,61 грн. не підлягає задоволенню.

Не підлягає задоволенню і вимога щодо стягнення з відповідача 3 000,00 грн., що є, як посилається позивач боргом по пені та комісії, оскільки стороною позивача не вказано яка сума є пенею, а яка сума є комісією, що позбавляє суд перевірити правильність їх нарахування.

Враховуючи вимоги законодавства України, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені частково. Загальна сума коштів, яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача - 31 272,11 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 762,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (, адреса: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1-Д) заборгованість за кредитним договором (без номеру) від 27.08.2012 року в сумі 31 272 (тридцять одна тисяча двісті сімдесят дві) грн. 11 коп. та судовий збір 1 762,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: