Справа № 487/6270/18
Провадження № 22-ц/812/481/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Бондаренко Т.З.,

суддів - Темнікової В.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва, ухваленого 27 вересня 2018 року під головуванням судді Нікітіна Д.Г., в приміщенні того ж суду по справі за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить вказану ухвалу скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження її розгляду, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що підстави для відмови у відкритті провадження відсутні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції виходив з того, що з вимогою про стягнення аліментів ОСОБА_1 повинна звертатися до суду не з позовом, а з заявою про видачу судового наказу.

Проте з таким висновком суду не можна погодитись, так як він не ґрунтується на процесуальному законі.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Звертаючись до суду із позовною заявою про стягнення аліментів, ОСОБА_1 зазначила, що існує спір про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно ч. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 161 ЦПК України передбачено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, проте у частині 2 цієї ж статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка діючи на свій вибір до суду подала позовну заяву про стягнення аліментів на дитину (а.с.1-2).

Так позивачка не позбавлена права звернутися до суду саме з позовною заявою, а не з заявою про видачу судового наказу діючи у відповідності до наведеної норми ЦПК України.

Відповідно до положень п 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведені обставини, колегія вважає за необхідне, оскаржувану ухвалу районного суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374, 379, 381-382 ЦПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 вересня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_3

ОСОБА_4