Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2018 Справа №607/14590/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання - Зарічної О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якої адвокат ОСОБА_2 пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_3, у якому просить спонукати відповідача до виконання мирової угоди, визнаної ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року шляхом стягнення із відповідача на її користь заборгованість в розмірі 3027 доларів США 61 цента та 874,31 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 25 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, затверджено мирову угоду, згідно умов якої сторони погодили, що у зв'язку із неподільністю автомобіля DACIA LOGAN, 2008 року випуску відповідач ОСОБА_3 зобов'язався компенсувати позивачу вартість її частки у спільному майні автомобілі DACIA LOGAN, 2008 року випуску, яка складає 3000 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти Національного Банку України на дату підписання цієї мирової угоди складає 76 921, 44 гривень, в порядку, строки та на умовах, встановлених цією мировою угодою; відповідач ОСОБА_3 зобов'язався сплатити позивачу визначену сторонами вартість її частки у спільному майні автомобілі DACIA LOGAN, 2008 року випуску, в сумі 3000 доларів США у встановлений сторонами термін до 01 листопада 2017 року в наступному порядку: до 01 травня 2017 року 1500 доларів США; до 01 листопада 2017 року 1500 доларів США. Сторони погодили, що встановлені п. 4 цієї мирової угоди платежі можуть бути сплачені відповідачем на користь позивача готівковими та/або безготівковими платежами у валюті зобов'язання (долар США) або у національній валюті, при цьому, у випадку сплати коштів у національній валюті розмір платежу визначається як еквівалент суми доларів США згідно з курсом продажу долара США, що діятиме на момент сплати платежу, встановленого однією із банківських установ, а саме: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «ОТП Банк» або ПАТ КБ «Приватбанк». Судові витрати, понесені позивачем при розгляді справи №607/6220/16-ц Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, розподіляються між сторонами порівну, та кошти в сумі 742,70 гривень, що складає половину від сплаченого позивачем судового збору при розгляді даної справи, підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача протягом 5 днів з дня затвердження судом цієї мирової угоди.

Однак, умови вказаної мирової угоди не виконані відповідачем ОСОБА_3 по даний час, у зв'язку із чим, позивач вважає, що вказана сума грошових коштів підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку.

Також, вказує, що оскільки обов'язок відповідача щодо виплати коштів є грошовим зобов'язанням, тому відповідач, який прострочив виконання грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, зокрема, розмір інфляційних втрат від простроченої суми 742,70 гривень який становить 108,11 гривень та три проценти річних від простроченої суми 742,70 гривень у розмірі 23,50 гривень, а також, 3% річних від простроченої суми заборгованості 1500 доларів США за період прострочення з 01 травня 2017 року по 20 листопада 2017 року, що складає 25,15 доларів США та розмір 3% річних від простроченої суми заборгованості 1500 доларів США за період прострочення з 01 листопада 2017 року по 20 листопада 2017 року, що становить 2,46 доларів США. Таким чином, станом на момент звернення до суду із позовом загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_3 становить 3027,61 доларів США та 874,31 гривень.

Позивач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилася, однак її представник адвокат ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірительки, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3,будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки, відзиву на позовну заяву не подавав. При цьому, попередньо, у судовому засіданні вказав, що визнає наявну у нього заборгованість перед позивачем ОСОБА_1 у розмірі 3027,61 доларів США та 874,31 гривень і зобов'язується її сплатити. При цьому ,клопотав про відкладення судового розгляду для добровільної сплати грошових коштів , однаку мови мирової угоди не виконав.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Судом установлено:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Згідно умов вказаної мирової угоди сторони (позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3.) визнали, що транспортний засіб DACIA LOGAN, 2008 року випуску, шасі (кузов) № НОМЕР_5 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 право власності на який зареєстровано за ОСОБА_3 23 грудня 2015 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, належить їм на праві спільної сумісної власності, та частки кожного із сторін у праві спільної сумісної власності на автомобіль DACIA LOGAN, 2008 р.в., є рівними. Сторони погодили, що загальна вартість автомобіль DACIA LOGAN, 2008 р.в., складає 6 000 (шість тисяч) доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти Національного Банку України на дату підписання цієї мирової угоди складає 153 842 (сто п'ятдесят три тисячі вісімсот сорок дві) гривні 88 копійок. Сторони домовилися, що у зв'язку із неподільністю автомобіля DACIA LOGAN, 2008р.в., відповідач зобов'язується компенсувати позивачу вартість її частки у спільному майні автомобілі DACIA LOGAN, 2008 р.в., та котра складає 3 000 (три тисячі) доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти Національного Банку України на дату підписання цієї мирової угоди складає 76 921 (сімдесят шість тисяч дев'ятсот двадцять одна) гривня 44 копійки, в порядку, строки та на умовах, встановлених цією мировою угодою. Відповідач зобов'язався сплатити позивачу визначену сторонами вартість її частки у спільному майні автомобілі DACIA LOGAN, 2008 р.в., в сумі 3 000 (три тисяч) доларів США у встановлений сторонами термін до 01 листопада 2017 року в наступному порядку: до 01 травня 2017 року 1500 доларів США; до 01 листопада 2017 року 1500 доларів США. Сторони погодили, що встановлені п. 4 цієї мирової угоди платежі відповідач вправі сплатити достроково. Сторони погодили, що встановлені п. 4 цієї мирової угоди платежі можуть бути сплачені відповідачем на користь позивача готівковими та/або безготівковими платежами у валюті зобов'язання (долар США) або у національній валюті. При цьому, у випадку сплати коштів у національній валюті розмір платежу визначається як еквівалент суми доларів США згідно з курсом продажу долара США, що діятиме на момент сплати платежу, встановленого однією із банківських установ, а саме: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ «ОТП Банк» або ПАТ КБ «Приватбанк». Факт сплати відповідачем вартості частки позивача у спільному майні, або будь-якої її частини, має бути підтверджений письмово позивачем або платіжним документом банку. Судові витрати, понесені позивачем при розгляді справи № 607/6220/16-ц Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, розподіляються між сторонами порівну, та кошти в сумі 742,70 гривень, що складає половину від сплаченого позивачем судового збору при розгляді даної справи, підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача протягом 5 (пяти) днів з дня затвердження судом цієї мирової угоди. Для здійснення розрахунків за цією мировою угодою безготівковими платежами у національній валюті належними платіжними реквізитами позивача вважатиметься поточний картковий рахунок позивача № НОМЕР_7 у ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299, картка № НОМЕР_8. Після отримання Позивачем повного розрахунку відповідно до умов п.п. 3, 4, 8 цієї мирової угоди, право спільної сумісної власності на автомобіль DACIA LOGAN, 2008 р.в., припиняється. Після отримання позивачем повного розрахунку відповідно до умов п.п. 3, 4, 8 цієї мирової угоди, позивач відмовляється від вимоги щодо поділу транспортного засобу DAEWOO LANOS, 2006 р.в., шасі (кузов) № НОМЕР_9, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі автомобіль DAEWOO LANOS, 2006 р.в.), та не матиме майнових претензій до відповідача щодо поділу цього автомобіля в майбутньому.

Станом на день розгляду справи, відповідач ОСОБА_3 не виконав умови укладеної мирової угоди та зазначену суму грошових коштів, а саме 3000 доларів США та 742,70 гривень позивачу не сплатив .

Згідно наданого стороною позивача розрахунку заборгованості, розмір інфляційних втрат від простроченої суми 742,70 гривень за період прострочення з 01 листопада 2016 року по 20 листопада 2017 року складає 108,11 гривень; розмір 3% річних від простроченої суми 742,70 гривень за період прострочення з 01 листопада 2016 року по 20 листопада 2017 року становить 23,50 гривень; розмір 3% річних від простроченої суми заборгованості 1500 доларів США за період прострочення з 01 травня 2017 року по 20 листопада 2017 року складає 25,15 доларів США та розмір 3% річних від простроченої суми заборгованості 1500 доларів США за період прострочення з 01 листопада 2017 року по 20 листопада 2017 року складає 2,46 доларів США. Таким чином, станом на момент звернення до суду із позовом загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_3 становить 3027,61 доларів США та 874,31 гривень.

Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем ОСОБА_3 не оспорювався.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, факт виникнення між позивачем та відповідачами зобов'язальних правовідносин, які підлягають виконанню встановлений ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року, яка набрала законної сили. А тому, вказані обставини є доведеними і не підлягають окремому доказуванню у цій справі.

Відповідно до правових позицій Верховного суду України, що викладені у справах № 6-274цс15 та 6-342цс15, які застосовуються судом в порядку ч. 2 ст. 214 ЦПК України, згідно із ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі та за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Статтею 208 ЦПК України передбачено, що судові рішення викладаються у формі ухвали, рішення, постанови. Виходячи зі змісту зазначених норм та правової природи поняття "мирова угода", порядку її визнання судом з постановленням відповідної ухвали, між сторонами виникають визначені ними у мировій угоді зобов'язання, а тому діючим ЦПК України в основу мирової угоди покладено принцип добровільності як на її укладення так і виконання. У випадку ж ухилення однією із сторін мирової угоди від добровільного виконання її умов, іншою стороною може бути заявлено позов про спонукання до виконання умов мирової угоди і у разі ухвалення судового рішення про задоволення таких позовних вимог, лише після цього можуть вирішуватися всі процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, які передбачені Розділом VI ЦПК України, в тому числі і питання звернення до виконання (ст. 368 ЦПК України) . Системний аналіз зазначених норм показав, що у разі невиконання однією зі сторін зобов'язань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Згідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із вимогами до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 533ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Частиною 3 ст. 533 ЦК України передбачено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, а тому, разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й три проценти річних від простроченої суми в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом спонукання ОСОБА_3 до виконання умов мирової угоди, визнаної ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року, стягнувши з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 3027,61 доларів США, з яких: 3000 доларів США сума невиконаних зобов'язань та 27,61 доларів США - розмір 3% річних за невиконаними зобов'язаннями, а також 874,31 гривень: з яких 742,70 гривень - сума невиконаних зобов'язань, 108,11 розмір інфляційних втрат за період прострочення з 01 листопада 2016 року по 20 листопада 2017 року та 32,50 гривень - розмір 3% річних від простроченої суми 742,70 гривень за період прострочення з 01 листопада 2016 року по 20 листопада 2017 року.

Вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 89,141, 264, 265, 268, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) про спонукання до виконання умов мирової угоди шляхом стягнення грошових коштів - задовольнити.

Спонукати ОСОБА_3 до виконання умов мирової угоди, визнаної ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2016 року, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3027,61 доларів США та 874,31 гривень грошових коштів .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 811,60 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області.

Дата складення повного судового рішення - 28 серпня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка