Справа № 583/1194/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2018 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка скаргу ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень щодо підготовки та складання розрахунку заборгованості від 29 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21.12.2006 у справі № 22-ц-1735 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати до повноліття дитини на користь ОСОБА_3 17.03.2018 поштою він отримав постанови державного виконавця від 10.03.2018 по справі виконавчого провадження № 2801217, щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, у праві полювання. Дані постанови були ним (ОСОБА_1П.) оскаржені в порядку судового контролю. Боржник, за домовленістю зі стягувачкою, постійно сплачував аліменти по 600 грн, щомісячно. За 2016 рік та 2017 рік ОСОБА_1 задекларував дохід в розмірі по 3500 грн.

03.04.2018 ОСОБА_1 поштою отримав розрахунок заборгованості по аліментах складений 29.03.2018, із зазначенням розміру заборгованості станом на 01.03.2018 в розмірі 41630,71 грн з урахуванням інфляції.

Розрахунок заборгованості по аліментам від 29.03.2018 не містить розділу про розмір середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, не містить показника розміру аліментів, не містить розрахунку суми аліментів, які підлягають стягненню за конкретний період або місяць, не містить щомісячного показника сплачених аліментів. Державним виконавцем не проводився та до боржника не доводився розрахунок розміру заборгованості станом на день надходження виконавчого документа. Боржником ОСОБА_4 ВДВС надавалися оригінал квитанцій та чеків про оплату аліментів, які в довідці від 29.03.2018 не враховані в повному обсязі. В розрахунку заборгованості зазначений виконавчий лист від 02.11.2006, в той час постанови державного виконавця від 10.03.2018 по справі виконавчого провадження № 2801217 зазначені як прийняті на підставі виконавчого листа № 2-78 від 12.01.2007, при цьому постанов про виправлення описки або помилки до боржника не доведено. Державним виконавцем не розяснено боржнику право на оскарження даного розрахунку заборгованості відповідно до закону. Тому порушує питання про визнання неправомірними дій державного виконавця Охтирського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_5 щодо підготовки та складання розрахунку про аліментну заборгованість станом на 01.03.2018 із зазначенням неправильно визначеної суми заборгованості в розмірі 41630,71 грн; визнання незаконним та скасування розрахунку заборгованості по аліментам від 29.03.2018, складеного державним виконавцем Мащенко О.М.

ОСОБА_1 та його представник, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не зявилися.

Державний виконавець Охтирського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, подала відзив на скаргу, в якому у задоволенні скарги просила відмовити посилаючись на те, що вона 10.07.2018 провела уточнений розрахунок заборгованості станом на 01.03.2018 із зазначенням суми боргу 39821,17 грн, який вручено боржнику 18.07.2018.

Інші учасники, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не зявилися.

Враховуючи відсутність учасників, судовий розгляд здійснюється без його повного фіксування технічними засобами, відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Суд проаналізував матеріали справи, дослідив матеріали виконавчого провадження, письмові докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21.12.2006 №22-ц-1735 за наслідками розгляду апеляційної скарги, скасовано рішення Охтирського міськрайонного суду №2-78 від 02.11.2006 та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати до повноліття дитини на користь ОСОБА_3

На виконання вказаного рішення 12.01.2007 Охтирським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист №2-78 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до його повноліття, щомісячно в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

25.01.2007 на підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 2801217 за заявою ОСОБА_3 від 19.01.2007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 2006 року сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини, відрахування здійснювалося з його заробітку за місцем роботи (а.с.в.п. 9, 11 т.1).

29.08.2007 в звязку із звільненням ОСОБА_1 з попереднього місця роботи виконавчий лист по справі №2-78 був повернутий у ВДВС ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції (а.с.в.п.6 т.1).

В послідуючому боржник тимчасово знаходився на обліку в центрі зайнятості (а.с. в.п. 12-15 т.1), а з 03.04.2008 знову був офіційно працевлаштований по 01.03.2011 (а.с.в.п.16-21, 27 т.1), з ОСОБА_1 стягувалися аліменти.

Після звільнення з роботи ОСОБА_1 продовжував сплачувати аліменти на утримання дитини на користь стягувачки по даний час, що підтверджується чеками про сплату аліментів в оригіналі, які маються в матеріалах виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчого провадження мається письмове пояснення боржника від 06.07.2012 про те, що він ознайомлений з середньомісячним розміром зарплати по регіону та зобовязується сплачувати аліменти в розмірі по 622 грн щомісячно, після чого ним сплачувалися аліменти щомісячно та у виконавче провадження надано чеки.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 29.03.2018, станом на 01.03.2018 розмір заборгованості становить 41630,71 грн (а.с. 33-35).

10.07.2018 державним виконавцем Цвик І.В., якій було передане вказане виконавче провадження у звязку зі звільненням із займаної посади держаного виконавця ОСОБА_5, було проведено уточнені розрахунки заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.03.2018, згідно якого розмір заборгованості станом на 01.03.2018 становить 39821,17 грн, та станом на 01.07.2018 розмір заборгованості становить 43998,15 грн, які були направлені та отримані ним 18.07.2018 (а.с.в.п.161-168 т.3).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

В п.п.7.13. п.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, зазначено, що державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Згідно з п. 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України.

Статтею 195 СК України встановлено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) наступним чином:

1. Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

2. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

3. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Таким чином, розрахунок заборгованості від 29.03.2018 здійснений державним виконавцем Мащенко О.М. з порушенням положень ст. 195 СК України, тому дії державного виконавця по складанню довідки від 29.03.2018 є неправомірними.

Оскарження стороною виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення є засобом судового контролю метою якого є дотримання прав та свобод громадян на стадії виконання судового рішення.

Отже, наслідком розгляду скарги, поданої в порядку судового контролю є усунення порушень та відновлення порушеного права чи інтересу особи.

Звертаючись зі скаргою, заявник порушував питання про визнання дій державного виконавця по складанню розрахунку заборгованості неправомірними та скасування зазначеного розрахунку з метою усунення порушення прав боржника.

Разом з тим, хоча дії державного виконавця Мащенко О.М. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам від 29.03.2018 не відповідають приписам чинного законодавства, що призвело до неправильного нарахування розміру аліментної заборгованості, однак 10.07.2018 державним виконавцем Цвик І.В., проведено уточнений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.03.2018 та станом на 01.07.2018.

Входячи з викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки рішення про скасування розрахунку боргу, який вже не є актуальним внаслідок здійснення державним виконавцем наступних розрахунків, матиме формальний характер і фактично не вплине на права та інтереси боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судових рішень щодо підготовки та складання розрахунку заборгованості від 29 березня 2018 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_7