Ухвала

30 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 296/1657/18

провадження № 61-39753ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_2, на постанову Апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, державного підприємства «Сетам» про визнання електронних торгів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року на розгляд до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, подана представником - ОСОБА_2, на постанову Апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року, яка не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 року №1401-VIII.

Частиною третьою статті 131-2 Конституції України передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Пунктами 11 та 16-1 Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та

статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Оскільки провадження у вказаній справі було відкрито після 30 вересня

2016 року (відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень України - 26 лютого 2018 року), то представництво сторін у Верховному Суді має здійснюватися адвокатами.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану до Верховного Суду 26 червня 2018 року, підписано ОСОБА_2 за довіреністю від 24 січня 2018 року.

Згідно даних Єдиного реєстру адвокатів України відомості про те, що

ОСОБА_2 має статус адвоката - відсутні.

Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Касаційна скарга підписана представником за довіреністю - ОСОБА_2, проте відсутні дані, що він є адвокатом, тобто підписана особою, яка не має права її підписувати.

Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_2, на постанову Апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2018 року повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта