"12" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 18.08.2016 року в м. Києві, з вини відповідача ОСОБА_1, яка керувала автомобілем «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2. На дату скоєння цієї пригоди водій відповідач не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 28.10.2016 року. 15.03.2017 року потерпілій особі було сплачено страхове відшкодування в сумі 8 190,26 грн. на підставі п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З метою встановлення розміру заподіяної шкоди, був залучений аварійний комісар, вартість послуг якого склала 1 300,00 грн. Загальний розмір витрат становить 9 490,26 грн., які просив стягнути з відповідача.
В судове засідання представник позивача не з'явився, просив проводити розгляд справи за його відсутність, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В разі неявки відповідача в судове засідання щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Враховуючи відсутність в судовому засіданні сторони відповідача, відсутність заяви про розгляд справи у його відсутність, відзиву на позов, суд вважає за можливе прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача, по доказам наданим позивачем.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Дана справа зареєстрована в суді 14.09.2018 року. Ухвалою від 28.09.2018 року відкрито провадження у справі.
Клопотання по суті спору сторонами не подавалися.
В суді встановлено, що 18.08.2016 року в м. Києві на перехресті вулиць Межигірська-Юрківська, з вини відповідача, яка керувала автомобілем «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода.
На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 28.10.2016 року.
В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ», державний номер НОМЕР_2, за кермом якого був водій ОСОБА_2
Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.
Договірних зобов'язань між позивачем, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Відшкодування шкоди потерпілій стороні відбувалось на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
У зв'язку з настанням події передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 даного Закону 15.03.2017 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілій стороні в розмірі 8 190,26 грн.
На адресу відповідача були надіслані вимоги про відшкодування шкоди, завданої останнім в наслідок ДТП, які нею були проігноровані.
Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 22 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування.
Враховуючи вимоги законодавства України, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача мають бути задоволені. Відповідач до суду не з'явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідач до суду не з'явився, заперечень та доказів на підтвердження свої заперечень не надав.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 1 762,00 грн., дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 40, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: