Єдиний унікальний номер 341/720/18
Номер провадження 2/341/406/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Максимчина Ю.Д.

секретаря Ворох З.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Галицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 лютого 2016 року між ним ОСОБА_1 (Позикодавцем) та ОСОБА_2 (Позичальником) було укладено договір позики, який був посвідчений нотаріально. Відповідно з умовами вказаного догоровору відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 7400,00 доларів США, що становить 196 840 гривень. Факт отримання відповідачем грошових коштів підтверджується його підписом на договорі позики від 16.02.2016 року зареєстрований за №112 та посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3. Також відповідно до п.2 договору позики кошти позичальником отримані до підписання договору.

У судове засідання позивач не з'явився, проте у позовній заяві вказав, що розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Відповідач позов визнав частково, у судове засідання призначене на 13.08.2018 року не з'явився, про розгляд справи був повідомлений та про причини своєї неявки суд не повідомив.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідач ОСОБА_2 підтвердив факт отримання грошових коштів, що підтверджується його підписом на договорі позики від 16.02.2016 року.

Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Загальні умови виконання зобов'язань визначено статтею 526 ЦК України.

Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю, стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики в розмірі 196,840 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527, 614, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 258-259 ЦПК України,суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 суму основного боргу за договором позики у розмірі - 196 840 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір у розмірі 1968,41 грн.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:Ю. Д. Максимчин