Постанова

Іменем України

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 761/26708/16-ц

провадження № 61-41027св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Пророка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на постанову Апеляційного суду міста Києва від 03 липня 2018 року в складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Оніщука М. І., Українець Л. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - ПрАТ «СК «Брокбізнес») про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 23 січня 2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача Land Rover. Особа, яка винна у скоєнні ДТП, самовільно залишила місце пригоди. Вказані обставини та подію ДТП було зафіксовано правоохоронними органами. ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес»із заявою про виплату страхового відшкодування відповідно до договору добровільного страхування від 27 квітня 2015 року, проте у задоволенні цієї заяви було відмовлено.

На підставі викладеного ОСОБА_4 просив стягнути з ПрАТ «СК «Брокбізнес» 491 794,48 грн, а саме: вартість відновлювального ремонту автомобіля - 176 378,48 грн, встановлення кутів розвал-сходження - 616 грн, оплату експертних послуг - 2 450 грн, доплату за експертні послуги - 350 грн, розмір компенсації понесених моральних страждань - 300 000 грн, вартість оплати послуг адвоката - 12 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 07 травня 2018 року (в складі судді Макаренко І. О.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не доведено факту ДТП 23 січня 2016 року о 23.45 год. на перехресті вул. Богдана Хмельницького та вул. Івана Франка у м. Києві за участю автомобіля позивача та невідомого автомобіля червоного кольору, який залишив місце ДТП.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 03 липня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Брокбізнес» на користь ОСОБА_4 54 727,18 грн страхового відшкодування. У задоволенні решти позову відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Брокбізнес» на користь ОСОБА_4 901,73 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, 1 352,60 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, та 12 520 грн витрат на правничу допомогу.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що зібраними у справі доказами підтверджено факт ДТП, а також завдання позивачу майнової шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля. ПрАТ «СК «Брокбізнес» не надало доказів законності та обґрунтованості відмови у виплаті ОСОБА_4 суми страхового відшкодування. На виконання умов укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту від 27 квітня 2015 року на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ПрАТ «СК «Брокбізнес», посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідачем відмовлено у виплаті страхового відшкодування з підстав подання позивачем неправдивих відомостей про страховий випадок та створення ним перешкод у визначення обставин ДТП. Судом першої інстанції правильно встановлено на підставі дослідженого відеозапису, що заявлені позивачем обставини ДТП не підтвердилися. Також апеляційний судом не правильно визначено розмір страхового відшкодування.

У жовтні 2018 року ОСОБА_4, в інтересах якого діє адвокат Світний Г. Г., подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що між сторонами було укладено договір добровільного страхування, тому відповідач зобов'язаний відшкодувати завдані позивачу внаслідок ДТП збитки. Позивач повідомив страховика про страховий випадок та викликав на місце ДТП працівників поліції, які зафіксували вказану пригоду, склали довідку про ДТП, оформили рапорт та відібрали пояснення. Поданий страховиком до суду відеозапис, який зі слів відповідача отриманий у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ванесса» (далі - ТОВ «Ванесса») є недопустимим доказом, оскільки вказане товариство повідомило, що жодного відеозапису ПрАТ «СК «Брокбізнес»не надавало.

01 жовтня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що 27 квітня 2015 року між ПрАТ «СК «Брокбізнес» та ОСОБА_4 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до якого ОСОБА_4 застрахував у ПрАТ «СК «Брокбізнес» належний йому автомобіль Land Rover.

23 січня 2016 року відбулася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль позивача Land Rover. Особа, яка винна у скоєнні ДТП, самовільно залишила місце пригоди.

23 січня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Брокбізнес» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку. Повідомив, що 23 січня 2016 року о 23.45 год. на перехресті вул. БогданаХмельницького та вул. Івана Франка у м. Києві відбулася ДТП з автомобілем Land Rover та невідомим автомобілем червоного кольору, який залишив місце пригоди.

З місця ДТП було позивачем здійснено повідомлення органам поліції.

Приблизно о 24.00 год. на місце ДТП прибув екіпаж патрульної поліції, яким було зафіксовано обставини ДТП, складено схему ДТП, рапорт, відібрано пояснення у позивача.

11 квітня 2016 року позивачем було отримано рішення ПрАТ «СК «Брокбізнес» про відмову у виплаті страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту від 27 квітня 2015 року.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування» визначено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

Апеляційний суд на підставі зібраних у встановленому законом порядку доказах установив факт ДТП за участю автомобіля Land Rover.

Вказані обставини підтверджуються довідкою поліції про ДТП, рапортом та поясненнями, які були відібрані працівниками поліції.

Крім того, обставини та факт ДТП були підтверджені показаннями працівниками поліції, які були допитані як свідки.

Згідно з пунктом 8.1 договору страхування сторони дійшли згоди, що розрахунок страхового відшкодування проводиться на підставі рахунків СТО.

01 лютого 2016 року фізична особа-підприємець ОСОБА_7 склав рахунок на оплату послуг ремонту автомобіля Land Roverу розмірі 59 477,18 грн.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов правильного висновку, що зібраними у справі доказами підтверджено факт ДТП, а також завдання позивачу майнової шкоди внаслідок пошкодження його автомобіля. ПрАТ «СК «Брокбізнес» не надало доказів законності та обґрунтованості відмови у виплаті ОСОБА_4 суми страхового відшкодування. На виконання умов укладеного договору добровільного страхування наземного транспорту від 27 квітня 2015 року на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що відповідачем правомірно відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з поданням позивачем неправдивих відомостей про страховий випадок та створення ним перешкод у визначення обставин ДТП, оскільки такі доводи спростовані зібраними у справі доказами, які досліджено судом апеляційної інстанції та надано їм належну правову оцінку.

Також не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що відеозаписом, який наданий ТОВ «Ванесса», спростовано факт ДТП, оскільки відповідно до листа вказаного товариства від 24 червня 2016 року на адвокатський запит представника позивача на підприємстві відсутні записи відеоспостережння з камер за вказаною відповідачем адресою, тому передача відеозапису не здійснювалась.

Доводи касаційної скарги, що апеляційний суд не правильно визначив розмір страхового відшкодування, не заслуговують на увагу, оскільки судом визначено розмір вказаної виплати на підставі поданих до справи доказів з урахуванням умов договору страхування. При цьому, апеляційним судом наведено розрахунок про задоволення грошової вимоги, досліджено його обґрунтованість та правильність.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду міста Києва від 03 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В.С. Висоцька

В.В. Пророк