Справа № 635/5905/14-ц
Провадження № 4-с/635/27/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді О.М. Пілюгіної

за участі секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою та просить визнати незаконними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 щодо неповідомлення про відкриття виконавчого провадження та щодо розрахунку заборгованості по сплаті аліментів та зобовязати провести розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом № 635/5905/14-ц, що виданий 10 жовтня 2014 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, аліментів у розмірі ? частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку встановленого законом на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею повноліття починаючи з 01 липня 2014 року на підставі законів України «Про державний бюджет» за 2014, 2015, 2016 та початок 2017 року відповідно до рішення суду і розмірі 30% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Харківського районного суду харківської області від 16 вересня 2014 року з нього на користь ОСОБА_3,стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від усіх видів доходу, що місячно, але не менше 30% прожитого мінімуму дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. Про те, що стягувач подала заяву про примусове виконання судового рішення 14 січня 2015 року йому стало відомо лише у березні 2017 року після одержання виклику державного виконавця від 16 березня 2017 року, також йому відомо про нарахування заборгованості по сплаті аліментів виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Постанову про відкриття виконавчого провадження отримав лише 18 травня 2017 року, тому не мав можливості надати державному виконавцю про стан здоровя, матеріальний стан та роботу, а з березня 2017 року став переводити кошти на утримання дитини поштовим переказом та звернувся до суду з позовом про звільнення від заборгованості по аліментам, але у задоволенні позову відмовлено. При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем порушені норми Закону України «Про виконавче провадження», які передбачають, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти дії; не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника та попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей та надсилає документи виконавчого провадження сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження оскільки державним виконавцем вказані дії не виконані. Виходячи з рішення суду про 30% розмір аліментів від прожитого мінімуму на утримання дитини до 6-річного віку на підставі Закону України «Про державний бюджет» розмір заборгованості має мати такий розрахунок: з липня 2014 року - 309,60 грн. х 6 місяців=1857,60 грн.; за 2015 рік 309,60 грн. х 11 місяців + 350,10 грн. за грудень = 3405,60 грн.; за 2016 рік з січня по травень 406,50 грн. х 4 місяці + з травня по листопад 427,80 грн. х 7 місяців + 447,360 грн. = 5068,60 грн.; за 2017 рік 447,60 грн. х 4 місяці = 1790,40 грн., що складає всього 11121,60 грн. За вказаних обставин заявник звернувся до суду зі скаргою.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив оголосити перерву для ознайомлення с матеріалами справи, в подальшому в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив про день та час розгляду справи сповіщався належним чином, тому суд розглянув справу за його відсутності, оскільки неявка заявникам не перешкоджає розгляду справи.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, надав відзив на скаргу в якому просив в задоволенні заявлених вимог відмовити за їх безпідставністю оскільки після відкриття виконавчого провадження 16 січня 2015 року на адресу боржника 25 лютого 2015 року направлений виклик державного виконавця і 06 березня 2015 року ОСОБА_1 зявився за викликом до державного виконавця та надав письмову заяву з проханням зупинити виконавче провадження у звязку з проходженням лікування, що вказує на те, що скаржнику відомо про перебування на примусовому виконанні виконавчого документу про стягнення аліментів, а 18 березня 2017 року божник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження вдруге. 16 березня 2017 року боржнику направлено виклик з вимогою зявитись на прийом до державного виконавця та надати документи за надісланим списком. 06 квітня 2017 року боржник за викликом зявився, але документи не надав, про що складено акт державного виконавця. Безпідставними є також посилання боржника на те, що розрахунок заборгованості від 10 квітня 2017 року складений некоректно. Так, боржником не надано підтвердження сплати аліментів та довідки з місця роботи тому заборгованість по аліментам з 01.07.2014 року з дня звернення стягувача до суду відповідно до виконавчого документу по 04.08.2015 року включно та з 29.10.2015 року по 01.04.2017 року, нарахована із розрахунку ? від середньомісячної заробітної плати, що склалася в регіоні згідно Харківського обласного управління статистики. Заборгованість за період з 04.08.2015 року по 29.10.2015 року, після витребування державним виконавцем довідки з місця роботи боржника, заборгованість нарахована відповідно до довідки про доходи божника.

Стягувач ОСОБА_3 в судовому засіданні просила в задоволенні скарги відмовити за її безпідставністю.

Судом встановлено, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, встановленого законом, та на виконання вказаного рішення суду виданий виконавчий лист № 635/5905/14-ц, який стягувач за заявою від 14 січня 2015 року подала на виконання.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 16 січня 2015 року головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 635/5905/14-ц, виданого Харківським районним судом Харківської області 10 жовтня 2014 року.

03 березня 2015 року ОСОБА_1 подав до Ленінського ВДВС заяву про зупинення виконавчого провадження у звязку перебуванням на лікуванні та встановленням біологічного батьківства.

Відповідно до довідки ПП «МП ТРЕЙД» ОСОБА_1 працював на підприємстві з 04.08.2015 року по 28.10.2015 року і його дохід склав 4677,10 грн.

Із розрахунку заборгованості по аліментам, наданого головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 10 квітня 2017 року вбачається, що боржником не надано підтвердження сплати аліментів та довідки з місця роботи, тому заборгованість по аліментам з 01 липня 2014 року по 04 серпня 2015 року включно та з 29 жовтня 2015 року по 01 квітня 2017 року нарахована із розрахунку ? від середньомісячної заробітної плати, що склалася в регіоні згідно даними Харківського обласного управління статистики (ст. 195 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»), заборгованість за період з 04 серпня 2015 року по 29 жовтня 2015 року нарахована відповідно до довідки про доходи божника, що витребувана державним виконавцем; заборгованість по аліментам у 2014 році становила 4905, 00 грн., у 2015 році - 9852, 06 грн., у 2016 році - 13632, 50 грн., у 2017 році - 3947, 25 грн., а всього станом на 01 квітня 2017 року складає 32 336, 81 грн.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2018 року, залишено в силі рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 травня 2018 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам та заміну способу присудження аліментів.

Також в якості доказів надані: виклики від 25.02.2015 року, від 16.03.2017 року державного виконавця на імя ОСОБА_1; копії чеків про сплату аліментів; відповіді на запити державного виконавця з Пенсійного фонду України, з Державної фіскальної служби України, акт державного виконавця про неподання боржником витребуваних документів, заява боржника про ознайомленні з виконавчим провадженням.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 195 Сімейного Кодексу України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном; заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу: у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника); якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи доводи заявника щодо неправомірності дій державного виконавця, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає за недоведеністю вимог при цьому виходить з тих обставин, що заявнику станом на 03 березня 2015 року було відомо про відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів, оскільки в цей день він подав заяву про зупинення виконавчого провадження, а розрахунок заборгованості по аліментам від 10 квітня 2017 року виконаний відповідно до норм ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки боржник не працював та виходячи із заробітку боржника в період, коли боржник працював та отримував заробітну плату, тому державний виконавець діяв відповідно до закону, в межах повноважень і суд відмовляє в задоволенні скарги про визнання дій державного виконавця неправомірними.

Оскільки судом не встановлено порушень з боку державного виконавця при складанні розрахунку заборгованості по аліментам, тому відсутні підстави для задоволення вимог про зобовязання провести перерахунок заборгованості по аліментам.

На підставі викладеного суд, повністю відмовляє в задоволенні вимог ОСОБА_1 за скаргою на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2018 року.

Суддя О.М. Пілюгіна