Справа № 226/1787/18
Провадження № 2/226/699/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

за участю секретарів Орлової О.В., Козлової Д.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Мирнограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Мирноградська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа: Мирноградська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого виконуючим обов'язки державного нотаріуса Димитровської державної нотаріальної контори 25.07.1995 року, реєстровий номер 637, та реєстраційного посвідчення, виданого Димитровським БТІ 22.01.1996 року, вона є власником будинку АДРЕСА_1. На теперішній час в будинку зареєстрована вона та її брат ОСОБА_2 - відповідач у справі. Відповідач у вищевказаному будинку зареєстрований з 08.06.2004 року, проте з моменту реєстрації та по теперішній час не проживає у будинку, що підтверджується актом фактичних обставин не проживання особи, що зареєстрована. Житлово-комунальні послуги вона сплачує самостійно. У зв'язку з тим, що вона має намір оформити субсидію на оплату житлово-комунальні послуг, вона змушена звернутися до суду та в судовому порядку визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що їх батьки написали заповіт на неї на будинок в 1994 році. Їх батько помер у 1995 році та після смерті батька вона вступила у право спадкування на будинок № АДРЕСА_1). Під час прийняття спадщини їх мати відмовилась від спадщини на її користь. У 2004 році її брат ОСОБА_2 попросив її прописати його в будинку, що вона і зробила. У 2011 році на її прохання виписатися її брат ОСОБА_2 відмовився, посилаючись на те, що він є старшим братом і будинок повинен належати йому. До 29.11.2017 року вона мешкала у вказаному будинку разом з чоловіком, зараз вона мешкає одна. Відповідач ні до реєстрації його в будинку, ні після реєстрації в будинку не мешкав і до теперішнього часу не мешкає. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що даний будинок по АДРЕСА_1 є будинком, в якому мешкали їх батьки, він вважає, що позивач неправомірно оформила його на себе. Він зареєструвався в цьому будинку багато років тому, але не мешкав в ньому з моменту реєстрації і до теперішнього часу. Він не згоден з тим, що позивач прописала в будинку свого сина, провела до будинку газ, і взагалі він вважає, що позивач повинна жити в будинку свого чоловіка, а не в їхньому батьківському будинку.

Представник третьої особи до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, що проти позовних вимог не заперечує, просить розгляд справи провести без представника за наявними у справі доказами.

Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку № АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.07.1995 року (а.с.3-4).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 10.07.2018, в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 та з 08.06.2004 року зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно з актом від 10.07.2018, складеним Координаційним комітетом органів самоорганізації населення м. Мирнограда, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але з липня 2004 року і по теперішній час не проживає за вказаною адресою (а.с. 5).

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він є чоловіком старшої сестри позивачки і відповідача, йому відомо, що батьки дружини передали будинок № АДРЕСА_1 ОСОБА_1. За згодою ОСОБА_1 у 2004 році у цьому будинку був зареєстрований ОСОБА_2, проте з моменту реєстрації і до теперішнього часу не мешкає в ньому.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він є сусідом позивачки. Йому відомо, що відповідач мешкав в будинку № АДРЕСА_1 коли ще був дитиною. Після цього відповідач не мешкає в цьому будинку дуже тривалий час, скільки точно сказати не може, але значно більше 10 років.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності в житлі без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку АДРЕСА_1 з моменту реєстрації (з 08.06.2004 року) і по теперішній час, загалом вже більше 14 років, що підтверджується актом від 10.07.2018 Координаційного комітету органів самоорганізації населення м. Мирнограда, показаннями як позивача, так і відповідача, свідків. Поважних причин не проживання відповідача у цьому будинку судом не встановлено. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: 85320, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: 85320, АДРЕСА_1; третя особа: Мирноградська міська рада, місцезнаходження: 85323, м.Мирноград Донецької області, вул.Центральна, буд.9, , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03.09.2018 року.

Суддя О.А. Рибкін