Справа №731/419/18
Провадження №2/731/170/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)
13 грудня 2018 року Варвинський районний суд Чернігівської області
в складі судді Семенченка О.М.,
з участю секретаря Чичоти В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в смт Варва за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
5 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки від заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з ОСОБА_2 у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На сьогоднішній день сімя розпалась, вони з чоловіком не проживають разом із січня 2017 року. Дитина проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Вона займається підприємницькою діяльністю, доходів від якої не вистачає на нормальне забезпечення сина. Водночас чоловік відмовився утримувати свою дитину в добровільному порядку, хоча працездатний, має задовільний стан здоровя, не має на утриманні інших дітей, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що дитина потребує нормального харчування, одягу, а також коштів для забезпечення гармонійного розвитку. Водночас вона сама не може забезпечити сину належний рівень життя, оскільки отримує незначний дохід.
Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзиву на позовну заяву та заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з такого.
Судом встановлено, що від шлюбу у позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).
Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою Варвинської селищної ради № 3297 від 4 вересня 2018 року (а.с. 8) та Актом обстеження матеріально-побутових умов сімї (а.с. 6).
Позивачка ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку у Варвинському відділенні Прилуцької ОДПІ та здійснює підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування, від якої отримує незначний дохід, якого не вистачає для утримання та гармонійного розвитку дитини (а.с. 7).
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.
Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1)стан здоровя та матеріальне становище дитини;
2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4)інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Доказів того, що відповідач є непрацездатним, має інших утриманців або незадовільний стан здоровя, суду не надано.
Відсутня також інформація про матеріальне становище відповідача та його доходи, про наявність на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.
За таких обставин суд приходить до переконання, що аліменти слід стягувати з батька дитини у розмірі однієї четвертої частки його заробітку (доходу) у звязку з тим, що позивачка скористалася передбаченим ч. 3 ст. 181 СК України правом обрати такий спосіб отримання аліментів - у частці від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду (5 вересня 2018 року) і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоровя відповідача та дитини, відсутність у відповідача інших утриманців.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.
Керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст. 263, 265, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Семенченко