БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/1549/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Шумяк Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області з заявою про забезпечення його позову до своєї дружини ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя шляхом накладення арешту на спільне сумісне рухоме майно подружжя, придбане за час сумісного проживання.

Заява обґрунтовується тим, що він проживає окремо від дружини і остання не дозволяє йому забрати належні йому речі, зокрема одяг та взуття.

Він припускає, що дружина може обійтися з вказаним майном та іншими спільно придбаними подружжям речами на свій розсуд.

Тому, на думку позивача, з метою забезпечення його позову необхідно винести судове рішення яким накласти арешт на рухоме майно згідно з переліком, визначеним у заяві, яке придбавалось за спільні кошти подружжя.

З`ясувавши доводи заявника в обґрунтування вимоги, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив такі факти і правовідносини, які є важливими в оцінці та врахування з метою забезпечення законності рішення суду.

Відповідно до положень ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник є позивачем у справі за позовом до ОСОБА_2, його дружини, шлюб з якою не розірваний, в якому просить винести рішення про розподіл спільного сумісного рухомого майна подружжя.

Заявник в якості обґрунтування заяви про забезпечення позову вказує на імовірність протиправних дій дружини щодо визначеного ним у заяві майна, яке може бути продано або відчужено в інший спосіб, не вказуючи конкретних фактів.

Водночас заявник не надає доказів приналежності вказаного ним майна, яке має правовий статус спільного сумісного майна, саме йому.

Відсутність таких доказів може призвести до винесення судом незаконного рішення, яким будуть порушені права відповідача.

У відповідності до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ст.309 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантовано захист права власності передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Будь-яке вилучення чи позбавлення власності повинно здійснюватися в інтересах суспільства, а отже, будь-яка форма втручання в право власності, незалежно від того, яка норма поширюється на неї, повинна відповідати вимогам про наявність законної мети інтересів суспільства.

Оскільки позивачем не надані конкретні докази на підтвердження доводів в обґрунтування заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність необхідних та достатніх підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до дружини ОСОБА_2 про розподіл спільного сумісного майна подружжя шляхом винесення судового рішення про накладення арешту на майно подружжя, яке визначено позивачем у наданому суду переліку, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги упродовж 15-денного строку з дня її винесення.

Суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_3