справа № 439/1620/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року м.Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

з участю секретаря Музичка Л.Т.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «Волинь Агро», третя особа ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд

в с т а н о в и в :

20.12.2017 позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 «Волинь Агро», третя особа ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 як власнику автомобіля НОМЕР_1 завдано матеріальної шкоди. Так, 25 липня 2015 року об 15 годин 30 хвилин водій ОСОБА_5 на автодорозі сполучення Вроди - Лешнів Бродівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Niva» н.з. АС 8733 АІ, не обравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в одному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого, водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_6 зїхав в кювет та перекинувся. У результаті даної ДТП пасажир автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта отримала тілесні ушкодження. Окрім того, внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2. Вартість відновлюваного ремонту даного транспортного засобу, становить 262 816 грн. 52 коп. Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 30.07.2015 року ОСОБА_5 було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зазначає, що ОСОБА_5 на час ДТП перебував у трудових відносинах з ОСОБА_4 «Волинь Агро». Страховою компанією ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 50000 грн. Посилаючись на вказані обставини з урахуванням уточнених вимог, з підстав ст.ст. 1166, 1172, 1187 ЦК України просить стягнути з відповідача 183 953.80 грн. у відшкодування вартості матеріального збитку як власнику автомобіля.

22.01.2018 відкрито провадження у справі.

15.02.2018 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якій він просить у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити. Відзив мотивує тим, що у звіті про оцінку автомобіля зазначається, що автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_7. Однак у додатках до звіту міститься копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме: автомобіля НОМЕР_3 власником, якою є ОСОБА_3. Позивачем не надано документів, які підтверджують факт виконаних робіт з ремонту та придбання запчастин (відновлення КТЗ). Позивачем не підтверджено понесених збитків у зв'язку з проведенням відновлювального ремонту, а наданий звіт не підтверджує факту відновлення КТЗ, а тому не може бути належним доказом у підтвердження вимог позивача. Також вважає вимоги позивача безпідставними зважаючи на той факт, що 27 липня 2015 року ОСОБА_7 видана розписка про відсутність матеріальних претензій у зв'язку з ДТП.

15.03.2018 представником позивача адвокатом ОСОБА_1 подано відповідь на відзив в якому зазначає, що у звіті про оцінку автомобіля НОМЕР_4, зроблена технічна описка відносно власника автомобіля та зазначено власником ОСОБА_7, однак власником даного автомобіля є позивач ОСОБА_3. Крім цього, звіт про оцінку автомобіля НОМЕР_4 складено ДП «Експерт Сервіс авто» ТОВ «Український експертний центр «Експерт сервіс авто», згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів уповноваженою та сертифікованою на те особою (МЮ України, Фонд державного майна України, реєстр. №724/16750 від 04.08.2009 р.), а вартість матеріального збитку (реальні збитки) встановлені відповідно до вимог Методики і Цивільного кодексу України. Позивач вважає, що даний звіт є належним доказом у справі, який підтверджує розмір реальних збитків, завданих позивачу і такі витрати є необхідні для виконання робіт для відновлення автомобіля. Також вказує, що 27.07.2015 року ОСОБА_7 видав розписку ОСОБА_5, про відсутність матеріальних претензій у звязку з ДТП, яка мала місце 25.07.2015 на автодорозі Броди-Лешнів за участю автомобіля ««Chevrolet Niva», р. н. АС 8733 АІ, але згідно Свідоцтва про реєстрацію ТЗ САК 439776 ОСОБА_3 (позивач) є власником автомобіля НОМЕР_4, вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є у власника транспортного засобу, якому безпосередньо завдано шкоду. Також, вимога щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ставиться до ТОВ «ВОЛИНЬ АГРО» як до роботодавця, так як при виконанні трудових (службових) обов'язків, на момент ДТП 25.07.2015 р., перебував ОСОБА_5 Просить позов задоволити.

26.03.2018 представником відповідача ОСОБА_2 подано заперечення на відповідь на відзив в якому зазначає, що позивачем не надано суду висновок експерта складеного на його замовлення щодо понесених витрат на відновлення автомобіля; позивачем відповідно до вимог ст.22 ЦК України не доведено належними та допустимими доказами, що саме він реально зазнав витрат на суму 195 000,00 грн. або мусить зробити витрати в сумі 195 000,00 грн. для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); позивач звертається з вимогою відшкодувати витрати, які є необхідні для виконання робіт для відновлення автомобіля, який відсутній у приватній власності позивача. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

13.04.2018 ухвалами суду витребувано докази та залучено третю особу ОСОБА_5.

27.04.2018 третьою особою ОСОБА_5 подано письмові пояснення в яких він зазначає, що свою вину у вчиненні ДТП, яка мала місце 25.07.2015 на а/д Броди-Лешнів Бродівського району Львівської не визнав, що стверджується відсутністю його підпису у матеріалах ДТП. Крім того, 27.07.2015 р., перебуваючи у Бродівському РВ УМВС у Львівській області в кабінеті слідчого, слідчим Біликом І.Ю. та Марченком Олександром Ярославовичем, який представився власником автомобіля НОМЕР_3 йому було запропоновано визнати вину в ДТП для того, щоб ОСОБА_7 мав можливість звернутися із заявою про настання страхового випадку та одержати суму страхової виплати та не відкривати кримінальних проваджень. У звязку з тим, що це був період жнив і з метою мінімізації часу, він вирішив погодитися на дану пропозицію. ОСОБА_7 у свою чергу написав розписку про відсутність матеріальних претензій. В присутності свідків ОСОБА_7 передано грошові кошти в сумі 20 000.00 (двадцять тисяч) гривень. Тому, вважає, що позовні вимоги гр. ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЛИНЬ АГРО» є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позов підтримав просить його задовольнити з підстав наведених у фабулі позовної заяви, відповіді на відзив.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, з підстав наведених у поданих відзиві на позов та запереченнях. Просить в позові ОСОБА_3 відмовити в повному обсязі.

В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не зявився, хоча був належно повідомлений про час та місце проведення судового засідання, причину неявки не повідомив. Суд ухвалив розглядати справу у відсутності третьої особи ОСОБА_5 із врахуванням пояснень, які він давав в судовому засіданні 26.06.2018 та які є аналогічними, тим що містяться у письмових пояснення долучених до матеріалів справи.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 25 липня 2015 року об 15 годин 30 хвилин водій ОСОБА_5 на автодорозі сполучення Броди - Лешнів Бродівського району Львівської області, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Niva» н.з. АС 8733 АІ, не обравши безпечної швидкості руху, не врахувавши дорожньої обстановки на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в одному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого, водій автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_6 зїхав в кювет та перекинувся.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 30.07.2015 року ОСОБА_5 було визнано винним у ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (т.1 а.с.23). Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили.

На час вчинення ДТП ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах із ОСОБА_4 «Волинь Агро» на підставі наказу №VLA0000001 -96 від 21.02.2014 займав посаду генерального директора та за ним був закріплений транспортний засіб - автомобіль марки «Chevrolet Niva» н.з. АС 8733 АІ (т.1 а.с.75-83).

Цивільно-правова відповідальність даного водія було застраховано ОСОБА_4 «Волинь Агро» у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/7990546 від 09.06.2015 року (т.1 а.с.202).

Відповідно до звіту складеного ДП «Експерт Сервіс авто» ТзОВ «Український експертний центр «Експерт сервіс авто» вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_5 становить 262 816 грн. 52 коп. (т.1 а.с.103-122).

Власником транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2, який був пошкоджений внаслідок ДТП являвся ОСОБА_3 (т.2 а.с.6-8).

Згідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрат, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Частиною 1 вищезазначеної статті встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.14. постанови Пленуму ВСУ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків .

Як вбачається зі змісту ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ОСОБА_3 було відшкодовано 50 000 грн., оскільки на підставі полісу АІ №7990546 від 09.06.2015 року. ОСОБА_3 звертався до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із заявою про відшкодування шкоди завданої в ДТП, а тому ОСОБА_4 «Волинь Агро" має бути відшкодована різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Однак позивачем заявлено вимогу про відшкодування 183 953 гривні 80 копійок матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому з врахуванням принципу диспозитивності до задоволення підлягає заявлена вимога позивача.

Доводи відповідача про те, що після дорожньо-транспортної пригоди ним у відшкодування шкоди водію ОСОБА_7 передано грошові кошти в сумі 20 000 гривень, про що останній написав розписку та вказав, що матеріальних, моральних претензій до водія ОСОБА_5 немає, яка долучена до матеріалів справи (т.1 а.с.236), не мають правового значення для правильного вирішення спору, оскільки такі аргументи втрачають правовий сенс за встановлених судом обставин.

У звязку із задоволенням вимог про відшкодування шкоди, із врахуванням ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1839.54 грн.

На підставі ст.ст.1166,1172,1187 ЦК України, керуючись ст.ст. 10,12,81,89,141,258-259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 «Волинь Агро» на користь ОСОБА_3 183 953 (сто вісімдесят три тисячі девятсот пятдесят три) гривні 80 копійок у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 1839.54 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення суду складено 31 серпня 2018 року.

Позивач ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_6, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_4 «Волинь Агро», , місце знаходження Волинська область, Горохівський район, с.Перемиль, вул.Шкільна,10.

23 серпня 2018 року

Суддя: ОСОБА_8