УХВАЛА

12.12.2018 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі :

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

за участю секретаря Стрекозової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, що полягають у винесенні постанов про розшук, накладення арешту, проведення експертного оцінювання та вилучення нерухомого майна.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що старшим державним виконавцем відділу ДВС Суворовського районного відділу Головного територіального управління юстиції в Херсонській області ОСОБА_2 було винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження №55880615 про стягнення з скаржника боргу на користь ОСОБА_3 У квітні 2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна скаржника, а саме: автомобіля ВАЗ 21 року випуску, реєстраційний номер ВТ 8660ВС та оголошення заборони на його відчуження. Скаржник зазначає, що про вказаний факт йому не було відомо, про нього відповідач дізнався з телефонної розмови з державним виконавцем після того, належний скаржнику автомобіль без його присутності був вилучений з автомобільної стоянки. Скаржник вважає, що вказані дії державного виконавця є неправомірними, а постанови про розшук, накладення арешту, проведення експертного оцінювання та вилучення майна суперечать ЗУ "Про виконавче провадження". Скаржник просить визнати вказані постанови неправомірними та скасувати їх.

Скаржник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Старший державний виконавець Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала до суду відзив на скаргу та письмові пояснення в яких проти скарги заперечувала.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. Від представника заінтересованої особи ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. За змістом ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 10 ЗУ "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Судом встановлено, що на виконанні Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області перебуває зведене виконавче провадження №55880615 щодо боржника ОСОБА_1 21.04.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

11.06.2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника, про що останній був попереджений рекомендованим листом від 05.06.2018 року, але під час виходу за адресою проживання боржника державного виконавця боржник був відсутній, про що 11.06.2018 року складено відповідний акт.

08.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника 28.09.2018 боржнику ОСОБА_1 направлено супровідний лист з копією оцінки та роз'яснено право оскаржити оцінку до суду.

Відповідно до протоколу №369524 про проведення електронних торгів, відбулися торги транспортного засобу ВАЗ 21121, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_1. Відповідно до розпоряджень державного виконавця кошти у розмірі 3000,00 грн. перераховані ТОВ "Сейв Компані" як витрати за проведення експертної оцінки майна боржника - автомобіля ВАЗ 21121, 52005,00 грн. перераховані стягувачу ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості по аліментам. 06.12.2018 державним виконавцем складено акт про проведені електронні торги транспортного засобу ВАЗ 21121 державний номер НОМЕР_2.

Зі змісту роз'яснень наданих у п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" №6 від 07.02.2014 року, вбачається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.24 зазначеної Постанови у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язаних з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57,58 ЗУ "Про виконавче провадження".

У відповідності до ч. ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п'ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Таким чином, державний виконавець під час вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №55880615 діяв відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження, вжив передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчинив всі виконавчі дії.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, аналізуючи матеріали скарги та досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до переконання про безпідставність вимог ОСОБА_1 та вважає, що у задоволенні його скарги слід відмовити, оскільки скаржником не доведено факту порушення його законних прав та інтересів зі сторони державного виконавця під час здійснення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП 55880615.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.258-261, 352-254, ст.451 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до П'ятого апеляційного адміністративного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Ю.М. Єпішин