Справа № 497/1045/18
Провадження № 2-о/497/51/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Раца В.А.,

присяжних - Кара І.М., Кара П.Ю.,

за участю секретаря - Божевої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Орган опіки та піклування Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищеназваною заявою та просить суд постановити рішення, яким визнати недієздатною її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її, заявницю, опікуном над ним.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 є її рідним сином та являється інвалідом з дитинства довічно. З народження проживає з ним в одному домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 більше нікому доглядати за хворим, та він потребує постійного нагляду та турботи. В зв'язку з тим, що син внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він не взмозі працювати, не усвідомлює своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, а відтак є необхідність у вирішення питання про визнання його недієздатним та призначення опікуна.

Заявниця до суду надала заяву, якою просить провести судове засіданні без її участі, заяву підтримала та наполягала на її задоволенні.

Представник Органу опіки та піклування над повнолітніми особами Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заявниці ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 недієздатним підтримав.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України).

Глава 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно довідки МСЕ серії НОМЕР_1 від 22.05.2018 року, встановлена перша група А інвалідності, безстроково, перебуває на "Д" обліку у лікаря-психіатра (а.с.7).

Заявниця ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4 (а.с.5), мешкає разом з нею однією сім'єю та здійснює догляд за ним (а.с.6,8).

Через стан свого здоров'я ОСОБА_4 не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може самостійно себе обслуговувати.

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров'я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам'яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов'язаних зі станом її психічного здоров'я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК України).

Згідно висновку судово-психіатричних експертів від 10.10.2018 року Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у дійсний час страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді « Помірної розумової відсталості», (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F71.0 за МКХ-10), внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує встановлення над ним опіки (а.с.29-31).

Стаття 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_4 недієздатним, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання він нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

Таким чином, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов'язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов'язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов'язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов'язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров'я, родинні зв'язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов'язки опікуна.

Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Орган опіки та піклування над повнолітніми особами Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області звернувся до суду з поданням від 08.06.2018 року щодо необхідності призначення опікуна над ОСОБА_4(а.с.9).

Крім того, як заінтересована особа Орган опіки та піклування над повнолітніми особами надав суду Висновок б/н від 08.06.2018 року про те, що ОСОБА_3, яка мешкає за адресою: Одеська область, Болградський район, с. Оріхівка, вул. Шкільна, № 41, має всі можливості для надання моральної і соціальної підтримки повнолітньому особі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і може бути її опікуном (а.с.10).

Заявниця не заперечує проти призначення її опікуном над донькою сином ОСОБА_4, що було нею особисто підтверджено в судовому засіданні, та надано письмову заяву (а.с.1). Обмежень, передбачених ст. 64 ЦК України щодо призначення заявника опікуном - судом не встановлено.

За таких обставин в інтересах ОСОБА_4 суд вважає необхідним визнати його недієздатним, встановити над ним опіку та вважає доцільним призначити заявницю ОСОБА_3 опікуном її рідного сина ОСОБА_4.

Також суд звертає увагу, що приписами ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд зобов'язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов'язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.ст.15, 16, 36, 39, 41, 60, 64 ЦК України, ст.ст.2, 10, 78-80, 89, 263, 299-300 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Орган опіки та піклування Оріхівської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Оріхівка, Болградського району, Одеської області - недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_4.

Призначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку с. Городнє, Болградського району, Одеської області опікуном над недієздатним ОСОБА_4.

Встановити строк дії даного рішення два роки з моменту набрання ним законної сили.

Роз'яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше п'ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: _____________ Раца В.А.

Присяжні: _____________ Кара І.М.

_____________ Кара П.Ю.