Справа № 541/1708/18
Номер провадження 2/541/946/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 грудня 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколаєнко М .В.,

розглянувши у порядку загального провадження в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом Машівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

установив:

10 серпня 2018 року Машівська районна державна адміністрація звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Представник позивача, на підтвердження позовних вимог зазначає, що відповідач по справі - мати малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ухиляється, матеріально не підтримує та її життям не цікавиться.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 28 серпня 2018 відкрито провадження у справі (а.с.39).

У встановлений судом строк, відповідач відзиву не подала.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 12 грудня 2018 року, суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради від 19.03.2018 № 222, ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1.

Актом обстеження від 17.04.2018 року, під час проведення планової перевірки умов проживання сімей, в яких батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків, в сім'ї ОСОБА_3 комісією виявлено, що в будинку знаходився сторонній чоловік, від матері відчувався стійкий запах алкоголю. Син ОСОБА_4 знаходився під наглядом сусідки. ОСОБА_3 була попереджена відносно неналежного виконання нею своїх батьківських обов'язків та рекомендовано пролікуватися від алкогольної залежності (а.с.10).

Актом обстеження від 15.05.2018 року, під час проведення другої непланова перевірка умов проживання ОСОБА_3 встановлено, що відповідачка свого ставлення до життя не змінила і нічого не зробила для покращення умов проживання своєї сім'ї, в будинку на ліжку знаходився інший сторонній чоловік, від ОСОБА_3 знову відчувався стійкий запах алкоголю. Дитина була на вулиці без нагляду, голодна. ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння постійно проявляла агресію (а.с.11-12).

Висновком опікунської ради при виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Машівського району рекомендовано позбавлення батьківський прав ОСОБА_3 щодо малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.9).

Рішенням Михайлівської сільської ради № 61 від 20 червня 2018 року прийнято рішення про негайне вилучення дітей та затверджено Висновок опікунської ради при виконавчому комітеті Михайлівської сільської ради Машівського району про доцільність позбавлення батьківський прав ОСОБА_3 щодо малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.8).

Машівською районного державною адміністрацією як органом опіки та піклування було прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 (а.с.19).

25.06.2018 року соціальними службами проведено вилучення неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_5 та доставлено їх до «Центру соціально- психологічної реабілітації дітей» в м. Полтава (а.с.18).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про розгляд справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 дано роз'яснення, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), які дані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею, є крайнім способом дії на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як мати, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню дітей, не проявляє щодо неї батьківської турботи. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їхню підготовку до самостійного життя, за таких обставин позбавлення батьківських прав не буде суперечити інтересам дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановою Пленуму ВСУ України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути менші ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 % заробітної платні цієї особи.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від матеріального забезпечення своїх дітей, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дітей.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 164-166, 192 главами 14,15 СК України, ст.ст. 13, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Задовольнити позовну заяву Машівської районної державної адміністрації в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП-НОМЕР_3), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 відносно малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП-НОМЕР_3), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 на користь установ або осіб у яких будуть утримуватися діти на утримання неповнолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на кожного окремо по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досянення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП-НОМЕР_3), зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, на користь держави, судові витрати: судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп .

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський