Справа № 603/185/18
Провадження №2-п/603/1/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2018 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Монастириської РДА про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому із врахуванням змінених позовних вимог просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 10.04.2007 року Лядською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №01; стягнути з відповідача в її користь судові витрати та витрати на надання професійної правничої допомоги.

Позов обґрунтовано тим, що 10.04.2007 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народилось троє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Позивач зазначає, що шлюб розпався з причини відсутності взаєморозуміння між сторонами, різними поглядами на сімейні відносини. За час перебування у шлюбі сторони мало часу проживали спільно, оскільки відповідач проживав та працював у м.Івано-Франківськ, що негативно впливало на сімейні стосунки. Між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння, які вдбувались у присутності їх дітей. Між сторонами відсутнє почуття любові та поваги один до одного, а тому, просить шлюб між ними розірвати.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась. Від представника позивача адвоката ОСОБА_6 надійшла заява, згідно якої представник позивача позовну заяву підтримує та просить її задоволити, справу розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява, згідно якої останній просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Позивач ОСОБА_1 31.10.2018 року звернулась до суду із заявою про відмову від позовних вимог в частині визначення місця проживання дітей ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Згідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10.04.2007 року Лядською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №01.

Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалось, шлюб розпався з причини відсутності взаєморозуміння між сторонами, різними поглядами на сімейні відносини. За час перебування у шлюбі сторони мало часу проживали спільно, оскільки відповідач проживав та працював у м.Івано-Франківськ, що негативно впливало на сімейні стосунки, між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння, які вдбувались у присутності їх дітей. Між сторонами відсутнє почуття любові та поваги один до одного.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин чи примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки сторони припинили подружні відносини, шлюб розпався і носить формальний характер, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, суд, у разі визнання відповідачем позову, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому позовна вимога ОСОБА_1 про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища «Бабій» підлягає до задоволення.

Також позивач просить стягнути із відповідача в її користь понесені судові витрати, зокрема 1409,60 грн., сплаченого судового збору та 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Так, згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи . До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Крім того, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача .

Таким чином, у силу ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір.

Також, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат у розмірі 4000 грн. за надання професійної правничої допомоги адвоката.

Оплата позивачем послуг на професійну правничу допомогу на суму 4000 гривень адвокату ОСОБА_7 підтверджується оригіналом квитанції № 01-18 від 23 березня 2018 року.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 141, 223, 263,264, 265, 273, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Монастириської РДА про розірвання шлюбу - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10 квітня 2007 року в Лядській сільській раді Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №0І.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1409 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище "Бабій".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, с.Бобрівники, вул.Гора, 7, Монастириський район Тернопільська область.

Відповідач: ОСОБА_2, вул. Гора, 7, с.Бобрівники, Монастириського району Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_9