РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі - Газіній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулась до суду з позовом, який уточнила в ході судового розгляду, яким просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, в розмірі ? частини доходу відповідача, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між сторонами 24.08.2007 року було укладено шлюб, від якого мають спільну дитину ОСОБА_3, 12.09.2007 року народженця. Шлюб між сторонами розірвано 20.03.2017 року. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості про порядок утримання дитини не досягнуто. Зазначає про те, що власного заробітку не вистачає на утримання дитини, а також посилається на наявність в неї на утриманні іншої дитини, яка навчається в вищому навчальному закладі.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.06.2018 року позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.09.2018 року відкрито загальне позовне провадження, по справі призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 31.10.2018 року справу призначено до судового розгляду.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, та просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся шляхом направлення судової повістки, як повернута до суду за закінченням терміну зберігання. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебували в шлюбі, який розірвано на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2017 року, справа № 640/715/17, рішення набуло чинності 03.04.2017 р.
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком записано ОСОБА_2, матір'ю ОСОБА_1 (свідоцтво про народження серія 1-ВЛ № 098660 від 06 жовтня 2007 р.).
Відповідно приписів ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, та знаходиться на її утриманні.
Домовленості про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не досягнуто.
Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.
Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Разом з тим, ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
При таких обставинах, враховуючи викладене, а також мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 180-183 СК України, ст.ст. 12, 45, 79-81, 141, 258-265, 268 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 грудня 2018 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко