ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання прав та обов'язків забудовника,-

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2018 року позивач в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_6 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання прав та обов'язків забудовника, мотивуючи вимоги тим, що 22 жовтня 2010 року вона одружилась з ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку площею 0,4044 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на житловий будинок з мансардою та господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1.Після смерті чоловіка позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на своє ім'я та на ім'я свого сина, по ? частині кожному, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю необхідних документів, підтверджуючих реєстрацію нерухомого майна.

На підставі зазначеного просила суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом права та обов'язки забудовника житлового будинку з мансардою та господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 з правом здачі вказаного будинку та господарських споруд в експлуатацію та отримання правовстановлюючих документів на будинок та господарські споруди..

Ухвалою від 17 травня 2018 року провадження у справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалами суду від 23 липня 2018 року залучено до участі у справі співвідповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та продовжений строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

В підготовче судове засідання позивач не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у підготовчому провадженні за її відсутності, позов підтримує.

Відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в підготовче засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутність, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують.

Представник відповідач Оленівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника та винести рішення відповідно до чинного законодавства.

Частина 4 статті 174 ЦПК України встановлює, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 22 жовтня 2010 року укладений шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_4 /а.с.8/. Під час перебування у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом НОМЕР_5 /а.с.11/.

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 17.02.2016 Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, НОМЕР_6 /а.с.7/.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на належний йому майно, зокрема, на житловий будинок з мансардою та господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1

За життя ОСОБА_7 заповіту не склав, тому право на спадкування за законом одержали позивачка, її син ОСОБА_2, та його батьки: ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, між сторонами був укладений договір про поділ спадкового майна, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 18 серпня 2016 року.

Так, реалізовуючи своє право на спадщину позивач звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку в праві власності на земельну ділянку площею 0,2022 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на іншу ? частину земельної ділянку видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з мансардою та господарськими будівлями за цією ж адресою нотаріусом відмовлено у зв'язку з відсутністю належним чином оформлених правовстановлюючих документів /а.с.6/.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Крім того, виходячи зі змісту частин першої, другої статті 331 ЦК, частини першої статті 182 ЦК та пункту 8 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об'єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Отже, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на це майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч.3 ст. 331 Цивільного кодексу України забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна).

Спадкодавець ОСОБА_7 у зв'язку зі смертю право власності на житловий будинок не зареєстрував, а отже не набув права власності на цей об'єкт нерухомості. Разом з тим, як забудовник, він мав право вчиняти ці дії, а тому такі його права входять до складу спадщини, як такі, що не є нерозривно пов'язані з особою спадкодавця і можуть спадкуватися.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням. Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе. Потрібно визнати правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

10 вересня 2014 року на ім'я ОСОБА_7 був виданий будівельний паспорт на будівництво житлового будинку з мансардою та господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.27-30/.

Відповідно Декларації про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 21.12.2015 за №43, будівництво житлового будинку з мансардою та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 - можна вважати закінченим будівництвом об'єкт готовим до експлуатації. /а.с.19-20/.

ТОВ «Всеукраїнське бюро технічної інвентаризації, реєстрації та оцінки нерухомого майна» 12 листопада 2015 року виготовлений технічний паспорт на індивідуальний (садибний) житловий будинок по АДРЕСА_1 н6а ім'я ОСОБА_7 /а.с.21-26/.

Оскільки будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 здійснювалось спадкодавцем згідно із законом, що вбачається з вищезазначених документів, однак за життя спадкодавець не набув у встановленому порядку право власності на створений ним об'єкт будівництва саме як на об'єкт нерухомого майна, тому після його смерті до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, а саме:

- право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва;

- право завершити будівництвом об'єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник);

- право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об'єкт;

- право одержати на своє ім'я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Зважаючи на те, що будівництво здійснювалося згідно із законом, на підставі належних документів, будівництво не є самочинним, а тому спадкоємці покійного мають право на здачу його в експлуатацію та отримання правовстановлюючих документів у разі переходу на них прав забудовника, що належали спадкодавцю.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 11, 60,62,81, 88,130, 174, 214,215,367 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 328, 392, 1218 Цивільного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1), яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_2), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_3), Оленівської сільської ради Фастівського району Київської області (місце знаходження: Київська область, Фастівський район, с. Оленівка, вул. В. Ханенко, 1, ) про визнання прав та обов'язків забудовника - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, по ? частині на кожним, права та обов'язки забудовника житлового будинку з мансардою та господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Є.Ю.Чернишова