Справа № 127/5347/18
Провадження № 22-ц/772/1216/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 рокуСправа № 127/5347/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів : Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за клопотанням ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Диженю Плаза», до Державного підприємства «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_7 акціонерне товариство «Універсал Банк», Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акта про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

за апеляційною скаргою ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2018 року, постановлену у складі судді Прокопчук А.В., -

в с т а н о в и в :

30.03.2018 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, звернулася у суд із клопотанням про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ТОВ «Диженю Плаза», до ДП «Сетам», Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ПАТ «Універсал Банк», Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколу проведення електронних торгів, скасування акта про реалізацію предмета іпотеки, скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2018 року по справі № 127/5347/18 задоволено заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: м. Вінниця, вул. Гонти, 28В, а також заборонено будь-яким особам вчиняти будь-які дії з приводу зазначених нежитлових приміщень.

Зазначає, що при винесенні вищевказаної ухвали, судом не було досліджено реальний розмір заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором, не встановлено, чи здійснювалось повне або часткове погашення цієї заборгованості, в тому числі, внаслідок реалізації майна на оскаржуваних торгах, не зясовано, на якій стадії на даний час знаходиться виконавче провадження відносно стягнення із позивача суми боргу. Даний вид забезпечення позову спричиняє значні майнові збитки власнику майна ОСОБА_4, оскільки дані приміщення використовуються у підприємницькій діяльності, в результаті чого отримується дохід від надання цих приміщень в оренду. Так, ухвала про забезпечення позову фактично перешкоджає здійсненню господарської діяльності та може потягнути за собою неможливість виконання ОСОБА_4 своїх зобовязань перед контрагентами щодо використання ними орендованих приміщень та спричинити значні збитки. Дані збитки будуть тривати до набрання законної сили відповідним рішенням чи ухвалою суду у даній справі. Щомісячний дохід ОСОБА_4 за надання спірних приміщень в оренду становить 66934 грн.

Таким чином, враховуючи строки розгляду цивільної справи, апеляційної скарги, реальний збиток, що буде завданий ОСОБА_4, у звязку з забезпеченням позову, у випадку відмови у задоволенні позовних вимог за результатами розгляду справи, за 4 місяці складатиме 267736 грн. (66934 х 4 міс. = 267736 грн).

Також посилається на те, що позивач має скрутний майновий стан, що робить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні ОСОБА_4 у випадку відмови у позові.

Виходячи з положень ст. ст. 153, 154, 159, 182-183 ЦПК України, ОСОБА_3 просила застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобовязання позивача ОСОБА_5, внести на депозитний рахунок Вінницького міського суду Вінницької області грошові кошти в розмірі 267736,00 грн. протягом пяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2018 року клопотання задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_5 протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок Вінницького міського суду Вінницької області грошові кошти в розмірі 166896 грн.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Розяснено, що в разі невиконання позивачем ухвали суду щодо зустрічного забезпечення позову, заходи забезпечення позову за ухвалою суду від 21.03.2018 року будуть скасовані.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наявні правові підстави, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України для задоволення частково клопотання про зустрічне забезпечення, так як виконання заходів забезпечення позову може привести до спричинення збитків ОСОБА_4 в разі відмови в задоволенні позову у вигляді упущеної вигоди в розмірі 166896,00 грн. Дана сума складається з щомісячної орендної плати за договорами найму, укладеними з ВКПП «Тонус-плюс», ФОП ОСОБА_10, ФОП ОСОБА_11, ФОП ОСОБА_12, а саме: 41724,00 грн. (17280,00 + 12600,00 + 6006,00 + 5838,00) х 4 місяці (з урахуванням строку розгляду справи та апеляційної скарги) = 166896,00 грн.

Суд також виходив з того, що за ОСОБА_5 не зареєстроване жодне нерухоме майно, в результаті чого у випадку відмови у позові, суд має сумніви щодо можливості останньої відшкодувати відповідачу ОСОБА_4 збитки, спричинені забезпеченням позову.

Відмовляючи в задоволенні клопотання в іншій частині, суд виходив з того, що представником відповідача не доведено, що у 2018 році відбулася пролонгація договорів найму (оренди) з ФОП ОСОБА_13, ФОП ОСОБА_14 та ФОП ОСОБА_15, тобто суд дійшов висновку, що дані договори у 2018 році не діють.

ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_5, не погоджуючись із ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповноту зясування обставин справи, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову в задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що зустрічне забезпечення можливе лише якщо договори оренди будуть розірвані. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_4 розірвав договори оренди, а тому підстави вважати, що ОСОБА_4 несе збитки від застосованих заходів забезпечення позову немає.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, вважаючи наведені в апеляційній скарзі доводи безпідставними, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що у матеріалах справи містяться докази про відсутність у позивача будь-якого нерухомого майна, а з позовної заяви слідує, що вона має заборгованість перед ПАТ «Універсал Банк». Дані обставини підтверджують її поточний майновий стан, який не дає їй можливості самостійно погасити борг за кредитним договором. Також зазначає, що процесуальний закон не ставить у залежність застосування заходів забезпечення позову із фактом розірвання договорів оренди, тому обставини стосовно розірвання чи ні договорів оренди не входять до предмету доказування в силу приписів ст. ст. 77-78 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, аргументи сторін, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що вона не відповідає положенням ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

За змістом ч. 5 ст. 154 ЦПК України заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку з забезпечення позову.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем наведено достатніх правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 354 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення у виді зобов'язання ОСОБА_5 внести на депозитний рахунок Вінницького міського суду Вінницької області грошові кошти в розмірі 166896,00 грн., колегія суддів вважає помилковим.

Судом першої інстанції при вирішенні клопотання не враховано, що позивач ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання в Україні (п. 1 ч. 3 ст. 154 ЦПК України). Окрім цього, ОСОБА_4 суду не надано беззаперечних доказів того, що майновий стан ОСОБА_5 може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, (так як у справі відсутні докази, що забезпеченням позову відповідачу були спричинені збитки та застосування зустрічного забезпечення у даному випадку є необхідним).

При цьому, апеляційний суд зазначає, що ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 17.05.2018 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_4 та скасовано ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21.03.2018 року в частині застосування заходу забезпечення позову у виді заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії з приводу нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Гонти, буд. 28В та прийнято в цій частині нову, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_5, про забезпечення позову у виді заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії з приводу нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Гонти, буд. 28В.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, зокрема ч. 3 ст. 154 ЦПК України, оскільки відповідачем не доведено наявність правових підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України про відмову в задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення.

Керуючись п. п. 8 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, ст. ст. 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2018 скасувати та прийняти нову.

У задоволенні клопотання ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, про зустрічне забезпечення шляхом зобовязання ОСОБА_5 протягом десяти днів з дня постановлення даної ухвали внести на депозитний рахунок Вінницького міського суду Вінницької області грошових коштів в розмірі 267736 гривень відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. С. Панасюк

ОСОБА_16 Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий А. Ю. Зайцев