КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1953/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року м. Київ

Справа № 362/1369/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2018 року, постановлене у складі судді Корнієнка С.В.,

у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Комунальне підприємство м. Василькова «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова» про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

У березні 2018 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вимогами про стягнення з відповідачів на їх користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 27952 грн., послуги експерта із складання висновку - 2500 грн., судові витрати по сплаті судового збору - 704 грн. 80 коп.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_4 проживає поверхом вище у квартирі НОМЕР_1 того ж будинку. 16 січня 2018 року їхню квартиру було затоплено. Причиною залиття є аварія, що трапилась у системі центрального опалення, внаслідок переобладнання відповідачами системи загального опалення на індивідуальне, у зв'язку з чим було зіпсовано різьбу муфти труби в квартирі відповідачів.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Посилались на те, що відповідачі відповідно до рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради від 16.01.2008 року № 15 отримали дозвіл на оформлення технічної документації на встановлення індивідуального опалення. Однак, відповідно до наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169, яким встановлена заборона на індивідуальне відключення від мережі центрального опалення і встановлення індивідуального опалення в окремих квартирах багатоповерхових будинків, від системи центрального опалення дозволялося відключення лише всього будинку за заявами всіх мешканців будинку. Звертали увагу на витяг із рішення міськвиконкому від 16.01.2008 року, в якому немає жодного пункту, який надавав би право на такі дозволи. Не зрозуміло, на підставі яких документів взагалі був наданий дозвіл власникам квартири НОМЕР_1, відповідачам по справі. Судом не встановлено правомірність встановлення індивідуального опалення в квартирі відповідачів.

Крім того, суд у рішенні також посилається на положення ч. 4 ст. 319 ЦК України, відповідно до якого, власність зобов'язує, але не звернув уваги на ч. 2 цієї статті, відповідно до якої власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Дана стаття відповідачами була порушена, оскільки індивідуальне опалення ними було встановлено всупереч наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169.

Вважають, що саме з вини відповідачів і сталося залиття їх квартири та спричинення матеріальних збитків. Крім того, представник третьої особи визнав позивні вимоги та вказав, саме на вину відповідачів у залитті квартири. Однак суд не врахував показання представника третьої особи, не надав їм належної оцінки.

Крім того, для того, щоб стверджувати про відсутність слідів навмисного пошкодження труби центрального опалення необхідно провести експертизу, яку відповідачі мали намір зробити, про що свідчить відповідь директора КП «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова».

Також, вказували, що в кошторисі про надання правової допомоги вказано пункт «інша правова допомога» на суму 1920 грн., яка є не зрозумілою і вважають, що кошторис складено не прозоро та завищено.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 через свого представника - адвоката ОСОБА_7 зазначила, що вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а зміст апеляційної скарги позивачів зводиться до заперечень проти встановлення у квартирі відповідачів індивідуального опалення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки відключення квартири відповідачів від системи ЦО та ГВП було проведено у встановленому законодавством порядку, а контроль та своєчасне виконання капітального ремонту, в тому числі заміни стояків трубопроводів центрального опалення входить до сфери відповідальності балансоутримувача будинку, відповідного житлово-експлуатаційного підприємства.

Вважає, що позивачами не доведено вини відповідачів у пориві стояку труби системи центрального теплопостачання. При огляді частини труби в судовому засіданні очевидно вбачається пошкодження труби на різьбі муфти, яке виникло в результаті зношення металевої труби з часом, про що свідчить характер пошкодження ( розірвання труби) та товща іржі в середині самої труби. Клопотання про призначення експертизи, яка б визначила причини пошкодження, позивачами заявлено не було.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим.

Представник третьої особи КП «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова» подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вважаючи, що апеляційна скарга позивачів підлягає задоволенню.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутність у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачі посилались на те, що шкода була заподіяна позивачам наслідок залиття належної їм квартири водою з вини відповідачів, оскільки причиною пошкодження труби в системі опалення є переобладнання відповідачем ОСОБА_4 системи загального опалення на індивідуальне, внаслідок чого було зіпсовано різьбу біля муфти труби центрального опалення у квартирі НОМЕР_1, де проживає відповідач.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості майна, складеного оцінювачем ОСОБА_8 26.02.2018 року, вартість ремонту квартири позивачів становить 27 952 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24 лютого 2000 року, виданого згідно з розпорядженням від 11 лютого 2000 року №46-48 власниками квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної (сумісної) власності є ОСОБА_9 та ОСОБА_2 в рівних частинах (а.с. 8).

Згідно з договором дарування частини квартири від 20.07.2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Іванніковою І.О., ОСОБА_9 передала безкоштовно у власність позивачеві ОСОБА_3 у дарунок належну дарувальнику на праві приватної власності 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідно до акту, затвердженого директором КП «ККП м. Васильків» Бардис О.М. про залиття, аварію, що трапилися на системі центрального опалення, холодного (гарячого) водопостачання, каналізації від 22 січня 2018 року, дійсно було обстежено квартиру АДРЕСА_1, на предмет залиття згідно заяви № 55 від 16.01.2018 року, причина залиття: на відгалуженні від стояка системи опалення лопнула різьба біля муфти в кв. НОМЕР_1. Стіни в кімнаті, спальні, кухні та коридорі підлягають переклеюванню, налічники на дверях підлягають заміні, стеля в коридорі підлягає переклеюванню, на кухні - перефарбуванню, арка на кухні підлягає заміні, лінолеум в спальні підлягає заміні (а.с. 7).

Зі звіту про незалежну оцінку вартості майна ПП «Актив Інвест» від 26 лютого 2018 року, ринкова вартість індивідуально визначених робіт та їх об'ємів, будівельних матеріалів, необхідних для проведення ремонту з відновлення залитої квартири ОСОБА_9 та ОСОБА_2, розташованої у АДРЕСА_1, станом на 26 лютого 2018 року складає: витратні матеріали - 11242 грн., ремонтно-відновлювальні роботи - 16710 грн. 28 коп., а всього - 27952 грн. 28 коп. (а.с.11).

Згідно з витягом з рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області «Про дозвіл на оформлення технічної документації на встановлення індивідуального опалення» від 16.01.2018 року №15 дозволено оформлення технічної документації на встановлення індивідуального опалення ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_5 (а.с.34).

Як вбачається з акту КП «Васильківжитлоексплуатація» про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 17 липня 2008 року, представником монтажної організації ТОВ «Добробут» директором Дворнік С.М. та власником квартири ОСОБА_4 відключено квартиру за адресою: АДРЕСА_5 від ЦО і ГВП (а.с. 36).

Таким чином, відмовляючи у задоволенні заявлених позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час огляду труби стояку системи опалення, через порив якої відбувся витік води та залиття квартири позивачів, слідів її навмисного пошкодження не виявлено, навпаки, тільки ознаки пошкодження кінців місця пориву іржею.

Враховуючи, що з 17 липня 2008 року квартира відповідачів взагалі від'єднана від стояків труб системи центрального опалення та гарячого водопостачання даного житлового будинку, дані стояки проходять через квартиру відповідача транзитом, входять до системи внутрішніх мереж житлового будинку, за які несе відповідальність відповідне житлово-експлуатаційне підприємство. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачами не доведено, що саме через дії відповідачів відбувся порив труби стояку системи опалення, у зв'язку з чим відбулося залиття квартири позивачів, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року ( із змінами та доповненнями), відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України &q? в;Про теплопостачання&quце; схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до п. 1.4.2 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, зареєстрованих у Мін'юсті України 25.08.2005 за N 927/11207, переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.

Пунктом 1.4.1 зазначених Правил передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до п.2.5 Порядку відключення окремих жилих будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства № 4 від 22.11.2005 року, зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства №169 від 06.11.2007 року, відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи.

Як вбачається з витягу з рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 15 від 16 січня 2008 року, розглянувши заяву ОСОБА_4 та враховуючи дозволи на виконання матеріалів попереднього погодження, виконком міської ради вирішив дозволити оформлення технічної документації на встановлення індивідуального опалення ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_5. Роботи по встановленню індивідуального опалення виконувати після закінчення опалювального сезону ( а.с. 34).

23 квітня 2008 року головним інженером КП «Васильківжитлоексплуатація» СавицькоюС.К. були видані ОСОБА_4 технічні умови № 372 на проектування відключення квартири АДРЕСА_5 від системи центрального опалення та влаштування автономного опалення квартири. Пунктом 6 зазначених умов було передбачено: перед початком виконання монтажних робіт отримати дозвіл на відключення стояків центрального опалення та гарячого водопостачання в КП «Васильківжитлоексплуатація» ( а.с. 57).

14 липня 2008 року головним інженером КП «Васильківжитлоексплуатація» СавицькоюС.К. було видано дозвіл ОСОБА_4 на виконання робіт з відключення стояків центрального опалення та гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_5 ( а.с. 33).

17 липня 2008 року було складено та підписано акт № 924 про відключення квартири АДРЕСА_5 від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання. Акт підписаний: представником монтажної організації ТОВ «Добробут», представником Комунального підприємства «Васильківжитлоексплуатація», представником КП «Васильків-тепломережа», про що свідчать підписи посадових осіб, скріплені печатками відповідних підприємств ( а.с. 36).

У пункті 2 акту зазначено, що відключення виконано шляхом видимого розриву зварюванням з'єднань радіаторів - 3 шт., заварюванням стояків - 4 шт., залишено транзитних ізольованих стояків діаметром 20 мм - 3 шт., та 25 мм - 1 шт., зварювання уводів ГВП у квартиру - 1 шт.

За викладених обставин доводи апеляційної скарги позивачів про те, що судом не встановлено правомірність встановлення індивідуального опалення у квартирі відповідачів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вищенаведеними доказами підтверджується, що у квартирі відповідача ОСОБА_4 зазначене переобладнання було виконано не самовільно, а з дозволу виконавчого комітету Васильківської міської ради.

Порядок та схема відключення були реалізовані монтажною організацією ТОВ «Добробут», представник якого підписав акт від 17 липня 2008 року, який також підписаний представниками комунальних підприємств КП «Васильківжитлоексплуатація» та КП «Васильків-тепломережа».

В апеляційній скарзі позивачі посилаються на ту обставину, що станом на час винесення рішення виконавчим комітетом Васильківської міської ради від 16 січня 2008 року та на час проведення робіт з відключення квартири відповідачів від системи центрального опалення та гарячого водопостачання наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства №169 від 06.11.2007 року вже була встановлена заборона на відключення від мережі центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирних будинках.

Проте зазначені доводи не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки рішення про дозвіл на оформлення технічної документації на встановлення індивідуального опалення від 16 січня 2008 року було прийнято уповноваженим на те органом місцевого самоврядування, реалізовано у визначеному законодавством порядку, і зазначена невідповідність не дає підстав вважати дії відповідачів по встановленню у квартирі індивідуального опалення самовільними та незаконними, при тому як предметом даного спору не є вказане рішення.

Як вбачається з акту про залиття від 22 січня 2018 року причиною залиття вказано: на відгалуженні від стояка системи опалення лопнула різьба біля муфти у квартирі НОМЕР_1.

Відповідно до наданих фотознімків та акту, складеного працівниками КП «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова» ( а.с. 60), стояк, на якому стався порив, було закільцьовано не по вертикалі, а по перемичці демонтованого радіатора та збережені зливи, муфти, гайки. Порив стався у місці з'єднання різьби з муфтою.

Проте колегія суддів вважає, що зазначене в акті відгалуження є частиною транзитного трубопроводу системи централізованого опалення будинку, від якого 17 липня 2008 року була від'єднана квартира відповідачів, оскільки від'єднання саме таким чином було погоджено та здійснено монтажною організацією, яка проводила дані роботи.

Пунктом 2.8 Порядку відключення окремих жилих будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства № 4 від 22.11.2005 року, зі змінами від 06.11.2007 року, передбачено, що для виконання робіт з підготовки внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП до опалювального сезону після відключення приміщення від мереж його власник, наймач (орендар) зобов'язаний надавати представнику виконавця послуг з ЦО і ГВП можливість доступу до транзитних трубопроводів відповідно до порядку їх технічного огляду, установленого Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, зареєстрованими у Мін'юсті України 25.08.2005 за N 927/11207.

Пунктом 9 технічних умов № 372 від 23 квітня 2008 року, виданих ОСОБА_4, КП «Васильківжитлоексплуатація» було вказано: споживач зобов'язаний в подальшому допускати працівників підприємств «Васильківжитлоексплуатація» та КП «Васильківтепломережа» при пред'явленні посвідчення, для проведення огляду стану теплоізоляції транзитних стиків та пломб.

З викладеного вбачається, що труба стояку системи центрального опалення, на якій стався порив та витік води, є транзитною, та відповідальності за її стан відповідачі не несуть.

Посилання позивачів та третьої особи на те, що на транзитних стояках системи опалення не було встановлено теплоізоляцію, внаслідок чого відповідачі незаконно користувались теплоенергією, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначена обставина для даного спору не має правового значення.

В апеляційній скарзі позивачі також посилаються на висновки третьої особи - КП «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова», комісією якого встановлено, що один із стояків було закільцьовано не по вертикалі, а по перемичці демонтованого радіатора та збережені зливи, муфти, гайки. Порив стався у місці з'єднання різьби з муфтою. Передбачається, що такий порив міг статись у зв'язку із навантаженням, а саме: проводили роботи по заміні шпалер та наступили на трубу.

Однак зі змісту зазначеного висновку вбачається, що він ґрунтується на припущенні, адже жодних належних та допустимих доказів тих обставин, що стояк транзитного трубопроводу було пошкоджено з вини відповідачів, матеріали справи не містять.

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи та давши їм належну правову оцінку, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності та співставленні, дійшов правильного висновку про те, що позивачі не довели наявність протиправної поведінки відповідачів, наслідком якої їм завдано майнову шкоду, в той час як відповідачами надано докази, що спростовують їх вину у залитті квартири позивачів, у зв'язку із чим суд обґрунтовано відмовив у позові про відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям.

Разом з тим, колегія суддів вважає частково обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неспівмірності розміру стягнутої суми судових витрат за надання послуг адвоката відповідачу ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3-5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається із наданого представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_7 опису витрат на правову допомогу від 27 червня 2018 року, розмір витрат на правову допомогу не є співмірним із обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки консультування та обговорення з клієнтом суті проблеми, можливі шляхи її вирішення, консультування клієнта про хід розгляду справи, виїзд до суду, виїзд на пошту, підготовка та подання заяви про надання повного тексту рішення суду - не можливо вважати окремими послугами ( роботами) з надання правової допомоги. До опису робіт включено : аналіз позовної заяви, доданих до неї доказів, наявних матеріалів клієнта (вартість - 320 грн.), письмова підготовка відзиву на позов, клопотання про залучення доказів (2400 грн.), представництво інтересів клієнта в суді ( 1600 грн.), якими у повному обсязі охоплюється комплекс робіт з надання правової допомоги.

Таким чином, розмір суми судових витрат на правову допомогу, з врахуванням вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, складає 4320 грн. Тому рішення суду у цій частині підлягає зміні, зменшенню суми стягнутих судових витрат на правову допомогу з суми 5184 грн. до суми 4320 грн. Отже, із кожного позивача на користь відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню сума судових витрат у розмірі по 2160 грн. з кожного.

В іншій частині рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2018 року слід залишити без змін.

Крім того, відповідно до вимог ст. 382 ЦПК України також підлягають розподілу судові витрати, понесені відповідачем у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до опису витрат на правову допомогу та квитанції про сплату від 17.09.2018 року, ОСОБА_4 сплатила на рахунок адвоката ОСОБА_7 3093 грн. Разом з тим, виходячи із вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, співмірними із обсягом наданих адвокатом послуг є такі роботи як письмова підготовка відзиву на апеляційну скаргу, вартістю 1600 грн., та представництво інтересів клієнта в суді - 640 грн., всього на суму 2240 грн.

Враховуючи, що за результатами розгляду апеляційної скарги рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову колегія суддів залишає без змін, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати на правову допомогу також підлягають стягненню із позивачів на користь відповідача ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 липня 2018 року - змінити в частині стягнення судових витрат, зменшивши суму судових витрат на правничу допомогу адвоката до суми 4320 грн.:

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу в сумі по 2160 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції по 1120 грн. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.