ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/604/18 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Шабас О.С.,

за участю секретаря Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, поданою через представника заявника на підставі довіреності ОСОБА_2, заінтересовані особи Золочівська державна нотаріальна контора Харківської області, ОСОБА_3, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2018 року ОСОБА_1 через свого представника за довіреністю від 22.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_4, що за життя проживала за адресою: АДРЕСА_1. Починаючи з січня 2011 року і до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 фактично проживав за вказаною адресою разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 з метою догляду за нею та ведення домашнього господарства, тому вважав, що він є таким, що прийняв спадщину. При зверненні до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,9287 га, кадастровий номер НОМЕР_2, розташовану на території Жовтневої сільської ради Золочівського району, представником заявника ОСОБА_2 було отримано відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність підтвердження факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_4 Хоча заявник на час відкриття спадщини і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проте з січня 2011 року та до смерті матері він дійсно фактично постійно проживав разом з нею, у зв`язку з чим був зараз вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

В судове засідання 07.12.2018 року представник заявника за довіреністю від 22.05.2018 року ОСОБА_2 та заявник ОСОБА_1, не з`явилися. У попередньому судовому засіданні 05.12.2018 року представник заявника ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив заяву задовольнити з наведених мотивів.

Представник заінтересованої особи Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника контори.

Заінтересована особа ОСОБА_3, що є сином заявника ОСОБА_1, в судове засідання 07.12.2018 року не з'явився, 05.12.2018 року через канцелярію суду подав письмову заяву, відповідно до якої просив розглянути вказану справу без його участі, не заперечував проти задоволення заяви свого батька.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_2, заінтересованої особи ОСОБА_3 та свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у родині ОСОБА_8 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_1, про що 01 липня 1961 року складено актовий запис № 4, а Чорноглазівською сільською радою Золочівського району Харківської області цього ж дня видано свідоцтво про народження НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 років померла ОСОБА_4, про що 06 грудня 2011 року Жовтневою сільською радою Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 092 та видано відповідне свідоцтво НОМЕР_4

Як вбачається з довідки № 02-27 від 05 червня 2018 року, складеної в.о. старости Калиновевецького старостинського округу ОСОБА_5., спадкодавець ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на день своєї смерті була постійно прописана за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею та на протязі шести місяців з дня її смерті в спадковому будинку ніхто не був зареєстрований.

Відповідно до довідки № 34 від 08.06.2018 року щодо надання інформації ОСОБА_2, складеної в.о. старости Калиновевецького старостинського округу ОСОБА_5., в ході проведеного опитування та спілкування з членами сім`ОСОБА_1, а також з місцевими жителями селища Калинове Золчоівського району: ОСОБА_7 та ОСОБА_6, котрі добре знали ОСОБА_4, товаришували з нею та являлися її близькими знайомими, а також після з`ясування умов проживання ОСОБА_4, на час відкриття спадщини було встановлено, що через похилий вік (74 роки) та незадовільний стан здоров`я ОСОБА_4 не мала можливості самостійно вести домашнє господарство, підтримувати в належному санітарному та технічному стані житлові приміщення та господарські споруди. Водночас з початку 2011 року, через наявність різного роду захворювань ОСОБА_4 потребувала догляду з боку інших осіб. Саме син ОСОБА_4 - ОСОБА_1, починаючи з січня 2011 року і до часу смерті, допомагав матері у веденні домашнього господарства, брав участь у підтриманні у чистоті, належному санітарному стані житлових приміщень, ремонту будинку та господарських споруд, а також забезпечував її ліками та особистим піклуванням. З огляду до вищезазначеного, на час відкриття спадщини ОСОБА_1 фактично постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1

31 травня 2018 року постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, в порядку виконання обов'язків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Нікуліною О.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,9287 га, кадастровий номер - НОМЕР_2, місце розташування Харківська область, Золочівський район, Жовтнева сільська рада, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 з тих мотивів, що у ОСОБА_1 відсутнє підтвердження факту прийняття спадщини після матері ОСОБА_4.

Допитана у судовому засіданні 05.12.2018 року в якості свідка ОСОБА_5. пояснила суду, що вона товаришувала з покійною ОСОБА_4, знає її сина ОСОБА_1, який останній рік, перед смертю матері доглядав за нею, проживаючи разом.

Допитана у судовому засіданні 05.12.2018 року в якості свідка ОСОБА_6 пояснила суду, що вона працювала разом з покійною ОСОБА_4, знає її сина ОСОБА_1, який останній рік перед смертю матері ночував у неї, бігав її доглядати вдень. Сама ОСОБА_4 хвалилася таким турботливим сином.

Допитана у судовому засіданні 05.12.2018 року в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що вона працювала разом з покійною ОСОБА_4, знає її сина ОСОБА_1, який перед смертю матері проживав разом з нею, оскільки та тяжко хворіла та потребувала стороннього догляду.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення..

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що заявник ОСОБА_1 мав підстави для звернення до суду, бо у поза судовому порядку встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті немає можливості.

Заявником доведено, що він дійсно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_4 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1, хоча фактично був зареєстрований за іншою адресою. Інших осіб, які заявляли б свої права на спадкове майно, судом не виявлено. Син заявника ОСОБА_3, залучений судом у якості заінтересованої особи, до суду не з`явився, проте надав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої не заперечував проти задоволення заявлених вимог свого батька. Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний заявником спосіб, шляхом встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

Керуючись ст.ст. 259,265,268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, рнокпп НОМЕР_1, разом з ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до вимогп.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судовоїінформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, щодіяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Суддя О. С.Шабас