Справа №489/6021/17
Провадження №2/489/899/18
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
17 грудня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві питання про винесення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування квартири, витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди,
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2018 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів дарування квартири, витребування майна із чужого незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

При постановленні рішення суду не було вирішено позов в частині вимоги щодо витребування із незаконного володіння у відповідача ОСОБА_5 подаровану йому ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 за договором дарування квартири № 23179 від 27.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7.

Право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння врегульовано статтею 387 ЦК України, у відповідності до якої власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Згідно п.20 вказаної Постанови у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України.

У п.23 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст.10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

22 листопада 2011 року ОСОБА_3 подарував належну йому на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4, що підтверджується договором дарування квартири від 22.11.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №1305; та квартиру № 91 по вулиці Червоних Майовщиків в місті Миколаєві, що підтверджується договором дарування квартири від 22.11.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №1307.

27 жовтня 2010 року ОСОБА_4 подарувала спірну квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_5, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованого 12.11.2017 р. (а.с. 23); та спірну квартиру № 91 по вулиці Червоних Майовщиків в місті Миколаєві, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованого 12.11.2017 р. (а.с. 24) .

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, позивачем та його представником не подано належних та допустимих доказів і судом не отримано таких доказів на підтвердження факту того, що договори дарування, які вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням позивача укласти угоду на вкрай невигідних для нього умовах та на момент укладення спірних договорів дарування існували обставини передбачені нормами ст. 233 ЦК України, внаслідок яких оспорювані договори дарування можуть бути визнані недійсними.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 на законних підставах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога щодо витребування із незаконного володіння у відповідача ОСОБА_5 подаровану йому ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 за договором дарування квартири № 23179 від 27.10.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 не підлягає.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про витребування майна із незаконного володіння відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, гуртожиток.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

Повний текст судового рішення складено «17» грудня 2018 року.