Справа № 599/1422/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2018 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Правочин» (далі ТзОВ) про визнання права власності на придбане майно,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на придбане майно. Позивач посилається на те, що 30 березня 2013 року між ним та ТзОВ укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, що в АДРЕСА_1, Зборівського району Тернопільської області. Відповідно до укладеного договору сплатив домовлену суму і майно передано йому у користування. Проте нотаріально оформити зазначений договір виявилось неможливим, оскільки відповідач ігнорує його прохання щодо нотаріального посвідчення даного договору.

Позивач подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить слухати справу в його відсутності.

Відповідач подав заяву про визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 657 ЦК України встановлює вимоги щодо форми договору купівлі-продажу, зокрема договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ст.ст. 328, 334 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що 30 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ТзОВ укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, що в АДРЕСА_1, Зборівського району Тернопільської області. Відповідно до укладеного договору позивач сплатив домовлену суму і майно передано йому в користування. Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 правомірно набув право власності на нерухоме майно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 328, 334, 638, 655, 657 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю, що в АДРЕСА_1, Зборівського району Тернопільської області.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя підпис Копія вірно

Суддя Зборівського

районного суду О.Р.Іваницький