АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/6540/2018 Головуючий в 1 інстанції - Українець В.В.
Унікальний № 760/7045/18 Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

cуддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 12 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 і просила ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини з матір'ю, стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно та досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти за минулий час, починаючи з жовтня 2017 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 березня 2018 року позовні вимоги про визначення місця проживання дитини роз'єднано в самостійне провадження.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення аліментів позивач посилалась на те, що від шлюбу з відповідачем має малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на утриманні матері. Зазначала, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не приймає участі в її вихованні.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі ? частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з даним позовом та досягнення дитиною повноліття. У позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час відмовлено. Рішення суду в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Скаржник послався на те, що стягнутий судом розмір аліментів значно перевищує потреби дитини, враховуючи, що квартальний дохід відповідача складає близько 400 000 грн. Крім того, відповідач зазначає, що він несе значні витрати на лікування, у зв'язку з незадовільним станом здоров'я, а на його утриманні також перебуває непрацездатна матір, з огляду на що він позбавлений можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини від власного доходу.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Таким чином, справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 17.07.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі у сторін народилася донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

При цьому, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її матеріальному утриманні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що той з батьків, з яким проживає дитина, має право на отримання аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини доходу платника аліментів.

Так, за положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи слідує, що відповідач є фізично здоровою особою та здійснює підприємницьку діяльність.

Згідно податкової декларації ФОП /а.с. 65/ дохід ОСОБА_3 за 1 квартал 2018 року склав 398 377 грн. 88 коп.

Колегія суддів не приймає посилання відповідача на те, що стягнутий судом розмір аліментів є завищеним, з наступних підстав.

Так, за змістом п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину -однієї чверті, на двох дітей -однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

При цьому, указана вимога з набранням чинності нової редакції ЦПК, може бути пред'явлена як в наказному, так і позовному провадженні.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, у порядку наказного провадження та при видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Із системного аналізу зазначених вище норм права слідує, що законодавець передбачив гарантоване(без дослідження обґрунтованості заявлених вимог по суті) право дитини на отримання аліментів у розмірі ? частини доходу платника аліментів.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що стягнення меншої частини від доходу платника аліментів у позовному провадженні можливе, якщо відповідач доведе, що в силу об'єктивних причин, як-то матеріального стану або стану здоров'я, він позбавлений можливості сплачувати аліменти у відповідному розмірі.

Між тим, надані скаржником документи не свідчать про неспроможність відповідача сплачувати визначений судом першої інстанції розмір аліментів.

Так, відповідач зазначає про незадовільний стан здоров'я, однак надав суду лише одну квитанцію, згідно якої ним понесено 3870 грн. витрат на лікування /а.с. 62/.

Крім того, ОСОБА_3 надав суду докази оренди ним квартири за ціною 13 000 грн. та зі сплатою комунальних послуг у сумі, що приблизно становить 2146 грн. щомісяця /а.с. 63-64/.

Зазначені витрати відповідача, враховуючи місячний дохід останнього, не свідчать про неможливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі ? частини від його доходу.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про перебування на утриманні скаржника непрацездатної матері, оскільки вона перебуває на державному пенсійному забезпеченні із щомісячним розміром пенсії - 4290 грн. 84 коп. /а.с. 109/.

Посилання скаржника на те, що він добровільно сплачував кошти на утримання дитини не заслуговують на увагу, оскільки добровільна участь в матеріальному утриманні дитини не позбавляє останню права на отримання аліментів, оскільки такі стягуються на майбутній період часу до досягнення дитиною повноліття. При цьому, розмір раніше сплачених коштів може бути врахований державним виконавцем при виконанні судового рішення про стягнення аліментів.

У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, визначений судом першої інстанції, в повній мірі відповідає потребам та інтересам дитини, а судове рішення ухвалене на повно з'ясованих обставинах, з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 31 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді