Справа № 579/906/18
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2018 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Сергієнко Ж.М.,

представника заявника - Котлубая В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, Управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації, Глухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю Котлубая В.А. звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Свої вимоги мотивує тим, що 27 липня 2015 року відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 він у примусовому порядку був призваний до лав Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період під час третьої черги часткової мобілізації.

В Кролевецькій ЦРЛ Сумської області він пройшов медичний огляд, відповідно до висновку військово-лікарської комісії визнаний придатним до військової служби та направлений на військову службу у військову частину № НОМЕР_1 м.Шостка Сумської області.

3 червня 2016 року він отримав посвідчення учасника бойових дій, згідно якого він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. 06 жовтня 2016 року відповідно до Указу Президента України від 26.09.2016 року №411/2016 він був звільнений у запас з лав ЗС України.

Враховуючи те, що в період з 27 липня 2015 року по 06 жовтня 2016 року він, ОСОБА_1 , виконував обов`язки військової служби під час захисту Батьківщини на особливий період при проходженні військової служби за призовом відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015, він має повне встановлене законодавством право на визначення та встановлення факту, що в послідуючому має юридичне значення для подальших зносин між ОСОБА_1 як громадянином України та державою Україна, вимогу в отриманні гарантій, в тому числі гарантій соціального захисту, які зобов`язана виконувати держава Україна згідно ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та встановлення факту отримання поранення, контузії, каліцтва, захворювання під час виконання обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, яке в подальшому має значення для встановлення інвалідності, вимог в отриманні гарантій, встановлених державою, як учаснику бойових дій - особі з інвалідністю внаслідок війни, та інших гарантій.

Посилаючись на викладене, представник заявника просить встановити факт виконання ОСОБА_1 в період з 27 липня 2015 року по 6 жовтня 2016 року обов`язків військової служби, під час захисту Батьківщини на особливий період при проходженні військової служби за призовом, під час часткової мобілізації на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015, в примусовому порядку.

Заявник в судове засідання з`явився 06 листопада 2018 року, 30 листопада 2018 року, заяву підтримав з вищезазначених підстав та просить її задовольнити, крім того в ході судового розгляду пояснив, що підстави звернення до суду інші, ніж ті, що зазначені в його попередній заяві до суду, за наслідками розгляду якої було винесено рішення Кролевецького районного суду по справі № 579/1734/17, він просить суд встановити факт виконання ним обов`язків військової служби, за призовом, під час часткової мобілізації саме в примусовому порядку.

Представник заявника в судове засідання з`явився, заяву підтримав з вищезазначених підстав та просить її задовольнити.

Заінтересована особа Управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило, надавши суду письмове заперечення проти заяви та клопотання про розгляд справи без участі представника управління, просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог (а.с.21-22, 45).

Заінтересована особа Міністерство оборони України, будучи належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило, надіславши суду відзив на заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в якому просить провадження у справі закрити, судове засідання провести без участі представника Міноборони (а.с. 29-31).

Заінтересована особа Глухівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, будучи належним чином повідомлене про час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направило, надавши суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника управління (а.с. 60).

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України суд вирішив можливим розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб.

06 листопада 2018 року в судовому засіданні задоволено клопотання представника заявника про приєднання до матеріалів справи копії заяви ОСОБА_1 про звернення до Адміністрації Президента України, Кабінету Міністрів України та Сумської обласної державної адміністрації.

В судовому засіданні 06 листопада 2018 року судом ухвалено приєднати до матеріалів справи відзив на заяву Міністерства оборони України із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника Міністерства оборони України, але не приймати його до уваги у зв`язку з відсутністю даних про направлення його учасникам справи.

06 листопада 2018 року в судовому засіданні до матеріалів справи приєднано клопотання Міністерства оборони України про залишення заяви без розгляду.

06 листопада 2018 року в судовому засіданні до матеріалів справи приєднано копію рішення Кролевецького районного суду по справі № 579/1734/17 та копію ухвали Апеляційного суду Сумської області, на які посилається Управління соціального захисту населення Кролевецької районної державної адміністрації як на підставу заперечень проти заяви.

30 листопада 2018 року в судовому засіданні відмовлено в задоволенні клопотання представника заявника про виклик військового комісара для дачі пояснень в суді.

Суд, заслухавши вступне слово заявника, представника заявника, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до довідки Кролевецького районного військового комісаріату Сумської області від 19 серпня 2015 року №532 молодший сержант ОСОБА_1 відповідно до наказу військового комісара Кролевецького районного військового комісаріату Сумської області від 27 липня 2015 року №75 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 (а.с.7).

Вказані обставини підтверджуються довідкою Кролевецького районного військового комісаріату Сумської області від 09.11.2018 року № 381, копією наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 липня 2015 року №75 (а.с. 47, 57-58).

Як вбачається з копії поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_2 у складі команди №3150 від 27.07.2015 р., значиться молодший сержант ОСОБА_1 (а.с. 59).

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 06.10.2016 №207 виключити зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення нижчепойменованих військовослужбовців, звільнених на підставі Указу Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» 06.10.2016 молодшого сержанта ОСОБА_1 (а.с.8).

ОСОБА_1 наданий статус учасника бойових дій, він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 (а.с.6).

Згідно повідомлення Кролевецького районного військового комісаріату Сумської області від 05.12.2018р. № 2260 ОСОБА_1 був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період. Даний вид військової служби є обов`язком громадян України, бажання чи небажання особи проходити дану військову службу не враховується. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у добровільному порядку може бути лише військова служба за контрактом, оскільки особі надається право вибору укладати чи ні контракт (а.с. 56).

Таким чином, за змістом повідомлення Кролевецького районного військового комісаріату Сумської області від 05.12.2018р. № 2260 ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, на особливий період при проходженні військової служби за призовом, під час часткової мобілізації на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015 в примусовому порядку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначені частиною першою ст. 315 ЦПК України. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що відповідає ч. 2 ст. 315 ЦПК України України.

З роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232- ХІІ від 25.03.1992 р. (далі Закон №2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоровя і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, повязаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону № 2232-ХІІ визначено початок і закінчення проходження військової служби; час та місце виконання обов`язків військової служби.

Згідно з частинами першою, другою цієї статті, початком проходження військової служби вважається:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до положень частини третьої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011- ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.

Згідно ч.3 ст.24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232- ХІІ від 25.03.1992 року військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Закон України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII визначає категорії осіб, які визнаються учасниками бойових дій, у тому числі й за безпосередню участь в АТО, та встановлює їм пільги.

Порядок надання статусу учасника бойових дій, його позбавлення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 Про затвердження Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та встановлено документи, які подаються на розгляд комісій.

Таким чином, законом визначено порядок встановлення фактів, зокрема, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, а тому такий факт не підлягає встановленню в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 почав проходити військову службу в день відправлення його у військову частину 27 липня 2015 року , за призовом під час часткової мобілізації на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року № 15/2015, закінчив проходження військової служби в день виключення його як військовослужбовця зі списків особового складу 6 жовтня 2016 року; тобто проходив військову службу за призовом під час часткової мобілізації на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року № 15/2015 в примусовому порядку, ОСОБА_1 наданий статус учасника бойових дій, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

У відповідності до ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення підвідомчі судам. Якщо законодавство не передбачає можливості встановлення даних фактів іншим шляхом, але від їх установлення залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, то суд вправі встановити даний факт.

Згідно ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення серед іншого повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Таким чином, в даному випадку можливо в позасудовому порядку встановити факт виконання заявником обов`язків військової служби, оскільки законом визначено порядок встановлення таких фактів. Зокрема, вказане підтверджується довідкою Кролевецького районного військового комісаріату Сумської області від 19 серпня 2015 року №532.

Виходячи з викладеного, враховуючи зазначені обставини справи, співставляючи їх з нормами права, суд приходить до висновку, що факт виконання заявником в період з 27 липня 2015 року по 6 жовтня 2016 року обов`язків військової служби, під час захисту Батьківщини на особливий період при проходженні військової служби за призовом, під час часткової мобілізації на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015 в примусовому порядку, не підлягає встановленню в судовому порядку, та у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Заявник за змістом викладеної заяви акцентує увагу на тому, що встановлення факту виконання обов`язків військової служби у зазначений ним період в послідуючому має юридичне значення для нього, встановлення інвалідності, отримання гарантій, встановлених державою, як учаснику бойових дій - особі з інвалідністю внаслідок війни, та інших гарантій, тобто він переслідує мету встановлення інвалідності.

Суд вважає, що заявник не позбавлений можливості в порядку п. 2.4.10 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України оскаржити постанову ВЛК регіону у ЦВЛК або в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України в адміністративному суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 265, 268, 273, 293, 294, ч.2 ст.315, 319 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:
Відмовити повністю в задоволенні заяви ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 17 грудня 2018 року.

Суддя О. В. Моргун