АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/6291/2018 Головуючий в 1 інстанції - Остапчук Т.В
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

cуддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 і просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 100 000 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення з цим позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Послалась на те, що від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на утриманні матері. Зазначала, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини та не приймає участі в її вихованні. Визначаючи розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, ОСОБА_3 виходила з того, що ОСОБА_4 працевлаштований у юридичній компанії «Інтроюс» у м. Києві, а також є генеральним директором та засновником VGD Trans Oy, що здійснює свою діяльність у м. Гельсінкі, Фінляндія.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 10 000 грн. щомісячно, починаючи з 18 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Скаржник послався на те, що документи, надані відповідачем на підтвердження його матеріального стану, не в повній мірі відображають відомості щодо усіх видів доходу та дивідендів відповідача. Крім того, скаржник зазначає, що нею надані усі необхідні документи на підтвердження того, що дитина дійсно потребує аліментів у сумі, визначеній позивачем.

Скаржниця ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, надіслала до суд лист з посиланням на те, що вона перебуває за межами Києва і просила відкласти розгляд справи. Оскільки документальних підтверджень поважності неявки до суду скаржниця не надала, колегія суддів розглядає її неявку як таку, що вчинена без поважних причин, а тому, відповідно до ст.372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за її відсутності.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Таким чином, справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 14.07.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як зазначає позивач, з вересня 2016 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені.

При цьому, дитина перебуває на матеріальному утриманні матері.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що батько не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, однак враховуючи майновий стан, стан здоров'я сторін та інші суттєві обставини, аліменти підлягають стягненню у розмірі 10 000 грн. щомісячно.

Так, за положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення для справи.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи слідує, що відповідач є фізично здоровою особою та офіційно працевлаштований.

Зокрема, згідно відповіді Центрального об'єднаного управління ПФУ у м. Києві, доходи ОСОБА_4 за 2017 рік від роботи в ТОВ «Юридична компанія «Інтроюс» склали 56252 грн. 71 коп. При цьому, середня місячна заробітна плата відповідача становила близько 4500 грн. З 15 серпня 2017 року відповідач припинив трудові відносини з указаною організацією /т. 3, а.с. 41/.

Також, в матеріалах справи наявна довідка про заробітну плату ОСОБА_4, як директора з виробництва VGD Trans Oy, що здійснює свою діяльність у м. Гельсінкі, Фінляндія, згідно якої розмір місячної заробітної плати відповідача складає 1300 Євро, з яких, після вирахування обов'язкових платежів, виплаті підлягає 988 Євро /т. 2, а.с. 39/.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, в сумі 10 000 грн., суд першої інстанції фактично вирішив стягувати з відповідача аліменти, що відповідають ? частині доходу ОСОБА_4, що, в свою чергу в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства.

Указаний розмір аліментів значно перевищує розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та, на думку колегії суддів, в повній мірі дозволяє забезпечувати належний духовний і фізичний розвиток дитини.

Колегія суддів не може прийняти доводи позивача в тій частині, що витрати на дитину кожного місяця становлять 100 000 грн., а тому аліменти підлягають стягненню у зазначеному розмірі. Так, позивачем в указаний розрахунок включено пункти, як-то «відпочинок», «страхування», «додаткові заняття з англійської мови» тощо, які за своєю суттю є додатковими витратами та не можуть охоплюватися питанням стягнення аліментів.

Крім того, позивач не врахувала положення ст. 141 СК України, згідно якої мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, а тому батько не може нести 100% витрат, які у своєму розрахунку вказала позивач.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявні в матеріалах справи документально підтверджені відомості щодо майнового стану відповідача не дають суду підстав вважати, що ОСОБА_4 має фінансову можливість сплачувати аліменти у розмірі 100 000 грн. щомісячно.

В матеріалах справи відсутні документи щодо додаткових доходів або дивідендів відповідача, або документи(правочини тощо) щодо понесення ним значних витрат на придбання майна, які б свідчили про такий матеріальний стан відповідача, що дозволяє останньому сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем.

У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я сторін та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, визначений судом першої інстанції, в повній мірі відповідає потребам та інтересам дитини, а судове рішення ухвалене на повно з'ясованих обставинах, з дотриманням норм матеріального і процесуального права та не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2018 року - без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 31 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді