ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/529/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Купельського А.В., Янчук Т.О.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року,

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_4 зазначила, що з 8 листопада 2013 року вона та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають малолітню дочку ОСОБА_6 У 2014 році ними за спільні кошти був придбаний автомобіль VOLKSWAGEN Golf реєстраційний номер НОМЕР_3, який є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Сторони не досягли згоди щодо поділу автомобіля, який є неподільною річчю, а оскільки ОСОБА_5 не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, то при поділі майна суд має відступити від засад рівності часток.

За таких обставин ОСОБА_4 просила суд поділити майно подружжя шляхом стягнення з ОСОБА_5 на її користь грошової компенсації вартості 2/3 частин автомобіля.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину автомобіля VOLKSWAGEN Golf, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3. Іншу ? частину автомобіля залишено у власності ОСОБА_5 В решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд виходив з того, що автомобіль набутий ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за час шлюбу, а відповідач не довів придбання автомобіля за особисті кошти, внаслідок чого це майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя. Частки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в автомобілі є рівними, разом із тим, підстави для присудження позивачеві грошової компенсації вартості майна відсутні, оскільки ОСОБА_5 не дав згоди на такий порядок поділу майна та не вніс відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким визнати за ОСОБА_4 право власності на 9/25 частин автомобіля, а інші 16/25 частин автомобіля залишити у його власності, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на придбання автомобіля VOLKSWAGEN Golf реєстраційний номер НОМЕР_3 відповідач витратив частину коштів, які були виручені від продажу належного йому на праві особистої приватної власності автомобіля AUDI 80 реєстраційний номер НОМЕР_6, однак, суд не врахував указаної обставини, не дав належної оцінки доказам у справі та дійшов помилкового висновку про віднесення спірного автомобіля до об'єкту права спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_4 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що з 8 листопада 2013 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 березня 2018 року. Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З квітня 2017 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства.

5 серпня 2014 року сторони придбали автомобіль VOLKSWAGEN Golf, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, який зареєстрований на ім'я ОСОБА_5 Дійсна вартість указаного автомобіля склала 166 000 грн 84 коп.

Зазначені обставини визнані сторонами, встановлені судовим рішенням, підтверджуються письмовими доказами у справі та висновком автотоварознавчої експертизи.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Положення цієї норми визначають презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована, тобто один із подружжя вправі заперечити поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Докази у справі достовірно вказують на те, що автомобіль VOLKSWAGEN Golf реєстраційний номер НОМЕР_3 придбаний сторонами під час шлюбу за спільні кошти подружжя, при цьому, укладаючи договір купівлі-продажу цього майна, ОСОБА_5 діяв в інтересах сім'ї.

За договором дарування від 8 квітня 2013 року (а.с. 39) ОСОБА_5 набув права особистої приватної власності на автомобіль AUDI 80, 1988 року випуску, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_5 (після перереєстрації - НОМЕР_6), натомість, у справі відсутні достовірні дані про відчуження відповідачем указаного автомобіля.

Надані ОСОБА_5 докази, зокрема: показаннями свідка ОСОБА_7 щодо придбання ним у відповідача автомобіля AUDI 80 реєстраційний номер НОМЕР_6; довіреність від 28 липня 2014 року, якою ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_7 і ОСОБА_8 володіти та розпоряджатися вказаним автомобілем (а.с. 38); розписка ОСОБА_5 від 28 липня 2014 року про отримання від ОСОБА_7 грошових коштів (а.с. 40), довідка про рух коштів на банківському рахунку (а.с. 41-68), - достовірно та об'єктивно не вказують на те, що ОСОБА_5 витратив на придбання автомобіля VOLKSWAGEN Golf реєстраційний номер НОМЕР_3 особисті кошти.

ОСОБА_5 не довів, що автомобіль VOLKSWAGEN Golf реєстраційний номер НОМЕР_3 набутий ним частково за кошти, які належали йому особисто. За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що цей автомобіль належить сторонам на праві спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між ними в рівних частках. Також суд правильно визначив спосіб і порядок поділу майна.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Козак О.В.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 48