печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

06 березня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарі - Маленівській К.М.,

розглянув у засіданні скаргу стягувача ОСОБА_1 на дії та бездіяльність працівників Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, -

В С Т А Н О В И В :

Стягувач ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати обовязком надання обґрунтованої відповіді виконавцем згідно із ст. 40 Конституції України як представника державної влади; визнати ігнорування в наданні відповідей на заяви, скаргу Печерським ВДВС м. Києва та відобразити фактичне невиконання обов'язків виконавця в основній частині свого рішення (рішення суду по заяві); визнати недійсною постанову від 27.03.2017 року, ВП № 523888869 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі Закону № 2085 про відповідальність власників банку (майнову відповідальність); визнати дію рішення адміністративного суду 2017 року про незаконне введення в банк тимчасової адміністрації; своїм рішенням зобов'язати ДВС про відновлення виконавчого провадження за виконавчим листом, справа № 757/24765/15-ц та на підставі передбаченого законодавством забезпечити судовий контроль за виконанням рішення.

В засідання учасники провадження не з'явилися, повідомлялися належним чином, стягувач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд провадження у його відсутність, вимоги скарги підтримав в частині щодо визнання постанови від 27.03.2017 року у ВП № 523888869 про повернення виконавчого документа недійсною. Інші вимоги скарги прошив залишити без розгляду.

Суд, на підставі ст. 450 ЦПК України, в якій зазначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, визнав за можливе розглядати скаргу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Ст. 447 ЦПК України, передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник зазначає, що 04.11.2015 року Печерським судом м. Києва був виданий виконавчий лист. 20.09.2016 року ним був поданий виконавчий лист до Печерського РВДВС в м. Києві.

27.03.2017 року постановою державного виконавця Печерського ВДВС в м. Києві ГТУЮ м. Києві виконавчий лист повернуто, у зв'язку із визнанням банку «Фінансова ініціатива» неплатоспроможним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Так, згідно ст. 137 Закону України « Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог скарги та вважає за належне скасувати постанову Печерського ВДВС в м. Києві ГТУЮ м. Київ від 27.03.2017 року у ВП № 523888869 про повернення виконавчого документа.

Керуючись ст.ст. 13, 137 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-450 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу стягувача ОСОБА_1 на дії та бездіяльність працівників Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, - задовольнити частково.

Скасувати постанову Печерського ВДВС в м. Києві ГТУЮ м. Київ від 27.03.2017 року у ВП № 523888869 про повернення виконавчого документа.

Інші вимоги скарги - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя В.В. Підпалий