Провадження №2/193/288/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

18 грудня 2018 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Кащук Д.А.,

за участю: секретаря Кіріченко І.О.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду в сел.Софіївка, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним ,-

В СТ АН ОВ ИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернулася до суду в порядку цивільного провадження із позовом про визнання заповіту недійсним до ОСОБА_3, третя особа - Приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, до суду надали заяву, в якій просили розглядати клопотання про проведення посмертної судово-психіатричної експертизи без їх участі та без проведення відеоконференції. Подане клопотання про призначення експертизи підтримали, просили задовольнити його в повному обсязі, наполягають на проведенні експертизи за копією медичної карти стаціонарного хворого.

Представник відповідача проти задоволення клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи не заперечує.

Відповідно до ч. 1ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоровя фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить провести посмертну судово-психіатричну еспертизу по дослідженню та наявності психічного захворювання спадкодавця ОСОБА_6, який помер 31 січня 2013 року, на момент складання заповіту, а також здатності спадкодавця усвідомлювати та розуміти значення своїх дій та можливості керувати своїми діями.

Пункт 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним» № 3 від 28.03.1972 року визначає, що судово-психіатрична експертиза призначається у справах про визнання громадянина недієздатним. В ухвалі про призначення експертизи на вирішення експертів мають бути поставлені такі питання: 1) чи хворіє даний громадянин на психічну хворобу; 2) чи розуміє він значення своїх дій та чи може керувати ними.

За правилами п. 1.6 «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 року, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

Згідно п.п. 3, 7, 22-23 «Порядку проведення судово-психіатричної експертизи», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.03.2002 року за № 219/6507 і затвердженого наказом МОЗ України 08.10.2001 року за № 397, експертизу в експертній установі (підрозділі) виконує лікар - судово-психіатричний експерт (далі - експерт) одноособово або у складі амбулаторних (стаціонарних) судово-психіатричних експертних комісій (далі - комісія). Склад комісій затверджується наказом керівника експертної установи (підрозділу). Предметом експертизи є визначення психічного стану осіб, яким призначено експертизу, у конкретні проміжки часу і відносно певних обставин, що становлять інтерес для органів слідства та суду. Термін проведення амбулаторної експертизи становить до 30 діб з моменту отримання всіх відповідних матеріалів. Експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.

Частини 1, 3-7 ст.103 ЦПК України передбачають, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. При призначенні експертизи судом, експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, розяснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобовязаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

За приписами ч. 1, 3, 5ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

У випадку призначення судом експертизи згідно п. 5 ч. 1 ст.252, п. 9 ч. 1 ст.253 ЦПК України, суд з власної ініціативи може зупинити провадження у справі на час проведення такої експертизи, про що відповідно до ч.4 ст.252 ЦПК України постановляється ухвала.

Оскільки для з`ясування обставин, що мають значення по справі, необхідні спеціальні знання в галузі судової психіатрії, суд вважає за необхідне призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради, та зупинити на час її проведення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.4, 13, 103-104, 252-253, 258-260, 298, 353-354, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради, (розташована за адресою: 49115, м. Дніпро, вул.Бехтерєва, буд.1) та попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст.384,385 КК України.

На вирішення експертів поставити наступне питання:

- чи усвідомлював померлий ОСОБА_7 на момент складання заповіту, а саме: 23.11.2012 року, значення своїх дій та чи міг керувати ними під час складання заповіту?

Витрати на проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_5.

Провадження по даній цивільній справі зупинити на час проведення експертизи.

Сторони повідомити про наслідки ухилення від участі в проведенні даної експертизи. Згідно положень ст. 146 ЦПК України - у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У розпорядження експертів представити копію даної ухвали суду та матеріали даної цивільної справи № 193/536/18 (провадження 2/193/288/18) на 225 арк..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду і через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було поставлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.А.Кащук