УХВАЛА

с у д о в о г о з а с і д а н н я

13.12.2018 року Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Петрик-Ключник М.Є.

розглянувши відкрито у залі суду у м. Городок Львівської обл. подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

приватний виконавець виконавчого округу Львівської обл. ОСОБА_1 звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, до виконання ним зобовязань за рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. у справі № 441/1982/14-ц. Поадння обгрунтовує тим, що у нього на виконанні є виконавче провадження №56577170 з примусового виконання виконавчого листа № 441/1982/14-ц, що виданий 01.10.2015р. Городоцьким районним судом Львівської обл. про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» 298 298 грн. 43 коп., з них: залишок строкового кредиту 35 050грн.; залишок прострочених платежів по кредиту 54 450грн.; залишок прострочених платежів по відсоткам 56 680грн. 91коп.; залишок нарахованих відсотків 1 471грн. 23коп; сума нарахованої пені по кредиту та відсотках 56 805 грн. 75 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості 85 176 грн. 59 коп.; 3% річних від простроченої суми заборгованості 8 663 грн. 96 коп. Що 09.06.2018р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищеозначеного виконавчого листа, копію такої скеровано боржнику і отримано ним 14.06.2018р. Що 09.06.2018р. приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та кошти у банківських установах, вчинено інші виконавчі дії, між тим, боржник від виконання вищеозначеного рішення суду ухиляється, на виклики до приватного виконавця не являється, декларацію про майно та доходи і пояснення щодо невиконання рішення суду не надав. Що за повідомленням Державної прикордонної служби України, ОСОБА_3 періодично здійснює поїздки за кордон, а отже такі тягнуть за собою витрати на переїзд, оренду/найм житла, харчування, тощо, що дає підстави вважати, що боржник володіє певними коштами, але рішення суду не виконує, інше, просив подання задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської обл. ОСОБА_1 в суд на розгляд подання не з'явився, 03.12.2018р. подав лист, в якому таке підтримав, просив про розгляд подання у його відсутності.

З огляду на положення ч. 4 ст. 441 ЦПК України сторони та інші заінтересовані особи в суд не викликались.

Відповідно до положень ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічним засобами не здійснюється.

Вивчивши подання, дослідивши матеріали справи № 441/1982/14-ц, суд дійшов до наступного висновку.

Так, на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської обл. ОСОБА_1 перебуває виконавче провадження №56577170 з примусового виконання виконавчого листа № 441/1982/14-ц, що виданий 01.10.2015р. Городоцьким районним судом Львівської обл. на виконання рішення цього ж суду від 13.07.2015р. про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» 298 298 грн. 43 коп., з них: залишок строкового кредиту 35 050грн.; залишок прострочених платежів по кредиту 54 450грн.; залишок прострочених платежів по відсоткам 56 680грн. 91коп.; залишок нарахованих відсотків 1 471грн. 23коп; сума нарахованої пені по кредиту та відсотках 56 805 грн. 75 коп.; сума інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості 85 176 грн. 59 коп.; 3% річних від простроченої суми заборгованості 8 663 грн. 96 коп.

09.06.2018р. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищеозначеного рішення суду, зобовязано ОСОБА_3 подати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с. 134).

За змістом ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вищеозначена постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана ОСОБА_3 за адресою, зазначеною у виконавчому листі м. Городок, вул. Виговського, 14 Львівської обл. і отримана ним 14.06.2018р. (а.с.135).

Отже, ОСОБА_3 вважається повідомленим про примусове виконання рішення Городоцького районного суду Львівської обл. від 13.07.2015р.

09.06.2018р. приватним виконавцем винесено постанови про арешт майна боржника та коштів на рахунках у банківських установах (а.с.136, 139).

Із змісту подання, із копії повідомлення ГУДМС України у Львівській обл. від 17.07.2018р., (а.с. 129-130, 146) убачається, що ОСОБА_3, 12.10.1978р.н. зареєстрований на ІНФОРМАЦІЯ_1, на виклик до приватного виконавця 15.06.2018р., що скеровувався йому за вищеозначеною адресою, не зявився (а.с. 137).

Судом також встановлено, що в межах виконавчого провадження приватним виконавцем направлено запити до Територіального сервісного центру МВС, ДФС України і Пенсійного фонду України, між тим транспортні засоби за боржником не зареєстровані, джерел доходу у нього не виявлено (а.с.140-143).

Із змісту подання та копії акта приватного виконавця від 17.07.2018р. (а.с. 145) убачається, що 17.08.2018р. ОСОБА_3 вручену бланк декларації про майно та доходи, яку зобовязано подати приватному виконавцю у визначені законодавством строки та надати пояснення щодо погашення заборгованості, що на часі звернення із поданням, декларація та пояснення боржником не подані.

За повідомленням Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 26.09.2018р. (а.с. 148) убачається, що ОСОБА_3, 12.10.1978р.н., в період липень-серпень 2018р. виїжджав за межі України, документ для виїзду за кордон FC253063.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За положеннями ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, тимчасове обмеження права виїзду особи за межі України можливе винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Ухиленням боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні є невиконання ним обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження", зокрема, вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання ним у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє з іншими особами, про рахунки у банку чи інших фінансових установах; неявка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржнику від інших осіб, зміна місця проживання тощо.

В порушення ч. 5 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження" ОСОБА_3 не виконав обовязків щодо надання приватному виконацю достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банку чи інших фінансових установах; він не зявився за викликом виконавця, не сплатив жодних коштів на виконання рішення суду, що є ухиленням від виконання покладених на боржника рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні.

Із аналізу вищенаведеного убачається, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання судового рішення, а тому суд приходить до висновку, що його слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, до виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Керуючись ст.ст. 153, 157, 158, 353, 441ЦПК України, суд

у х в а л и в:

подання задовольнити.

ОСОБА_3, 12.10.1978р.н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого на ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України для виїзду за кордон FC253063, тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, на строк до повного виконання зобовязань за рішенням Городоцького районного суду Львівської обл. від 13.07.2015р. у справі № 441/1982/14-ц.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Cуддя Українець П.Ф.