Справа № 423/2506/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2018 року

Попаснянський районний суд Луганської області

У складі:

головуючої судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у судовому засіданні в м.Попасна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (третя особа - орган опіки та піклування Попаснянської Райдержадміністрації), -

в с т а н о в и в :

Позивачу на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В поданій заяві позивач зазначає, що у вказаній квартирі прописана відповідачка із неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, але з липня 2014 року відповідачка з дітьми фактично не мешкає за місцем реєстрації, так як має інше постійне місце мешкання. Ніяких власних речей відповідачки у зазначений квартирі немає. На прохання позивача, відповідачка добровільно виписатися з квартири відмовляється.

За цих підстав позивач звернувся в суд із заявою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на житло, у зв'язку з тим, що вона разом з дітьми виїхала до іншого місця проживання, не проживає по зазначеній адресі з причини, так як має інше постійне місце проживання, і тому позивач у поданій заяві просить суд визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право на житло розташоване за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що відповідачка відсутня за зазначеним місцем проживання понад встановлений строк.

Позивач підтримав позовні вимоги, згідно поданої заяви справу просив розглядати без його участі.

Відповідачка до суду не з'явилась, надала суду заяву згідно якої позовні вимоги визнава в повному обсязі, просила розглянути справи у її відсутність.

Представник органу опіки та піклування Попаснянської райдержадміністрації також надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

Так, предметом даного позову являється захист прав власності на житло, яке знаходиться у приватній власності позивача.

З встановлених обставин випливають правовідносини між членами сім*ї, які користуються зазначеним житлом.

Таким чином, дані до встановлених правовідносин необхідно застосовувати цивільне законодавство, що регулює питання користування житлом членів сім'ї власника житла, яке знаходиться у приватній власності позивача.

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом /а.с.7/ вбачається, що позивач отримав у спадщину квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.02.2003 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 / а.с.9/ .

З копії домової книги /а.с.10-11/ вбачається, що відповідачка - дійсно прописана із неповнолітніми дітьми - сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочкою ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_4 у вищезазначеній квартирі.

Актом обстеження житлово-побутових умов /а.с.15/ підтверджується той факт, що відповідачка - ОСОБА_2 із неповнолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4 - за адресою: АДРЕСА_1 - не проживають з липня 2014 року, ніяких їх особистих речей в квартирі немає.

На підставі ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ніяких доказів або відомостей про наявність будь-яких домовленостей між сторонами щодо користування житлом суду не надано.

При цьому, згідно ст.29 Цивільного Кодексу України - місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків або одного із них, з ким вона проживає.

Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідачка із своїми неповнолітніми дітьми не мешкає в житловому приміщенні позивача більше року, тобто терміну, встановленоого законодавством, тому що вони виїхали до іншого місця проживання, а тому на підставі ст. 405, 29 ЦК України відповідачка ОСОБА_2 разом із неповнолітніми - сином ОСОБА_3, дочкою ОСОБА_4 необхідно визнати такими, що втратили право користування житлом позивача.

На підставі ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 - про визнання особи такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та її неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Попаснянського районного суду А.В.Архипенко