Справа № 161/7443/18
Провадження № 2/161/2402/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Новаковської В.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО - ТРЕЙД - ГРУП» про визнання права власності на автомобіль,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.02.2017 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО - ТРЕЙД - ГРУП» було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 за № 491/02. Вважає, що укладенням даного договору набув право власності на вказаний автомобіль. Однак, оскільки відразу після отримання, автомобіль був зданий на ремонт, він не встиг поставити автомобіль на облік у МРЕВ. На даний час автомобіль вилучено внаслідок подій, пов'язаних з кримінальним провадженням.

У зв'язку з зазначеним, просить визнати за ним право власності на автомобіль AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, придбаний на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 491/02 від 03.02.2017 року.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю із наведених в заяві підстав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, письмових пояснень та клопотань на адресу суду не подавав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 03.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО - ТРЕЙД - ГРУП», яке є комісіонером та діє у відповідності до п.8 Постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 р. та на підставі укладеного з власником транспортного засобу договору комісії № 491/02 від 03.02.2017 року (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 за № 491/02.

Згідно зі ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно умов договору (п.2.1) передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього договору. Покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного договору купівлі-продажу. Сторони не мають майнових претензій одна до одної з моменту підписання цього договору (п.2.2).

Пунктом 3.1. договору сторони встановили ціну транспортного засобу - 20 000 грн.

Як визначено ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203ЦК).

За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК).

Відповідно до ст. 392 ЦК особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності:

1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов'язальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобов'язальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобов'язального права);

2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

З аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку, що позивачем у позові про визнання права власності має виступати особа, яка вже є власником.

Як вбачається з ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01.06.2017 року у справі № 757/17152/17-к, власником спірного автомобіля є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Водночас, пунктами 7, 8, 15 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року, передбачено, що власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, в т.ч., оформлені в установленому порядку: нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

У разі наявності відомостей про арешт або розшук транспортного засобу його реєстрація не проводиться. Реєстрація транспортного засобу, щодо якого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна є відомості про обмеження відчуження, проводиться за наявності письмової згоди обтяжувача (заставодержателя), крім випадків переходу права власності на транспортний засіб у порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки в спільному майні.

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

До цього часу вищезазначена процедура не була виконана позивачем та власником транспортного засобу, не був знятий з реєстрації або перереєстрований на нового власника спірний транспортний засіб у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС або через центр надання адміністративних послуг, утворений відповідно до Закону України "Про адміністративні послуги" та не отриманий технічний паспорт на нього на ім'я позивача.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Між тим, позивачем належних та допустимих доказів в підтвердження правомірності підстав набуття ним права власності на автомобіль AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 не надано.

Враховуючи те, що набуття права власності на транспортні засоби регулюється окремими нормами, позивач у відповідності до вимог, передбачених Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року, при купівлі автомобіля не дотримався, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.391, 392 ЦК України, Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року, ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО - ТРЕЙД - ГРУП» про визнання права власності на автомобіль - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.08.2018 р.

Суддя Черняк В.В.