Справа № 766/7191/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Рєпа А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Прод-Транс» про встановлення факту трудових відносин, стягнення невиплаченої заробітної плати, моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він з 01.09.2016 року по 22.11.2017 року перебував у трудових правовідносинах з ТОВ «Прод-Транс» та працював на посаді представника торгівельного. 01.09.2016 року керівник ТОВ «Прод-Транс» повідомив, що позивача прийнято на роботу та він може розпочати виконання службових обовязків у м. Херсоні, де підприємство здійснює свою діяльність. Того ж дня, між мною та ТОВ «Прод-Транс» укладено трудовий договір та підприємством видано наказ про прийняття позивача на посаду представника торговельного.

Вказує, що примірник трудового договору та копію наказу про призначення на посаду, позивачу надано не було, але, 01.09.2016 року позивач подав керівнику ТОВ «Прод- Транс» оригінал трудової книжки.

Також вказує, що за час перебування у трудових правовідносинах з підприємством, позивачу повинна була сплачуватись заробітна плата у розмірі мінімальної заробітної плати, який складав з 01.09.2016 року по 01.12.2016 року 1450,00 грн., а з 01.12.2016 року - 1600 грн. Однак, з вересня місяця 2016 року по грудень місяць її розмір був нижчим за мінімальну на 500 грн.

У листопаді 2017 року позивачем прийнято рішення про звільнення з займаної посади, про що подано заяву керівнику підприємства. При отриманні трудової книжки в момент звільнення, позивач помітив, що запис про прийняття на роботу зроблено лише 23.01.2017 року. Суму не доплаченої заробітної плати позивачу не відшкодовано. Керівник ТОВ «Прод-Транс» повідомив в усному порядку, що позивач почав працювати на підприємстві лише з 23.01.2017 року та що запис про перебування на посаді з 01.09.2016 року він не має наміру робити.

Просить суд встановити факт перебування мене, ОСОБА_2, у трудових відносинах з ТОВ «Прод-Транс» з 01.09.2016 р. по 22.01.2017 року на посаді представника торгівельного; стягнути з ТОВ «Прод-Транс» суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 2500,00 грн.; стягнути з ТОВ «Прод-Транс» середній заробіток у розмірі 1231,72 грн.; стягнути з ТОВ «Прод-Транс» моральну шкоду у розмірі 3 000 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 24.04.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

Від відповідача на адресу суду надано відзив на позовну заяву, в якому останні пояснили, що 23.01.2017 року позивача було прийнято на посаду представник торговельний до відділу збуту ТОВ Прод-Транс, що підтверджується наказом про призначення від 20.01.2017 року № 16-К. 22.11.2017 року позивач звільнився за власним бажанням, про що свідчить відповідний запис в трудовій книжці, яку він отримав в момент звільнення. Вимоги щодо стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 2500,00 грн. та середнього заробітку у розмірі 1231,72 грн. за період з 01.09.2016 року по 23.01.2017 року, є необгрунтовними, оскільки позивач не знаходився в трудових відносинах з ТОВ Прод-Транс в зазначений період. Також зазначили, що позивач, припинив трудові правовідносини з ТОВ Прод-Транс 22.11.2017 року, та отримавши трудову книжку, звернувся з позовом лише 24.04.2018року, тобто пропустив строки давності для звернення до суду. Просили суд у задоволенні відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових правовідносинах з ТОВ «Прод-Транс» та працював на посаді представника торгівельного.

Згідно із записів трудової книжки позивача ЕН№806031 від 15.11.2006 року, суд вбачає, що наказом про призначення від 20.01.2017 року № 16-К позивача з 23.01.2017 року було прийнято на посаду представник торговельний до відділу збуту ТОВ Прод-Транс, а наказом від 22.11.2017 року №154-К позивач був звільнений за власним бажанням.

Вимог щодо нарахування та невиплати належної позивачу заробітної плати у період зазначений у трудовій книжці позивача, останнім у позові до відповідача не ставиться, відповідно, суд вважає, що на момент звільнення позивача, спір про заборгованість по заробітній платі між сторонами був відсутній.

Позивач вказує, що отримавши трудову книжку на момент звільнення 22.11.2017 року, він дізнався про те, що відсутній запис про прийняття на роботу з 01.09.2017 року. Проте запис про прийняття на роботу датований 23.01.2017 року, хоча позивач вважає, що він працював у відповідача саме з 01.09.2017 року. Таким чином, суд вважає. що між сторонами виник спір щодо трудових правовідносин, який регулюється нормами КЗпП України.

Згідно зі ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Відповідно до ст.. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд вважає, що оскільки позивачу про порушення на його думку прав стало відомо у день звільнення 22.11.2017 року, відповідно звернувшись із вказаним позовом про вирішення трудового спору до суду лише 23.04.2018 року останній порушив строки передбачені ст. 233 КЗпП України. Оскільки, відсутнє клопотання про визнання поважними причини пропуску строку і наявна заява з боку представника відповідача про застосування строків позовної давності, в силу ч. 4 ст. 267 ЦК України, позовні вимоги в частині встановлення факту перебування у трудових відносинах з 01.09.2016 року по 22.01.2017 року підлягають залишенню без задоволення.

Крім того, оскільки вимоги позивача про стягнення з ТОВ «Прод-Транс» суми заборгованості по заробітній платі у розмірі 2500,00 грн., стягнення з ТОВ «Прод-Транс» середнього заробітку у розмірі 1231,72 грн. та стягнення з ТОВ «Прод-Транс» моральної шкоди у розмірі 3000 грн. охоплюють період з 01.09.2016 року по 22.01.2017 року та є похідними від первісної вимоги про встановлення факт перебування у трудових відносинах у цей період у задоволенні якої відмовлено, суд вважає, що вони також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 233 КЗпП України, ст.ст. 256,261,267 ЦК України, ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Прод-Транс» про встановлення факту трудових відносин, стягнення невиплаченої заробітної плати, моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська