29.08.2018 227/1187/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

представника заявника (відповідача) ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Добропілля заяву ОСОБА_4 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про перегляд заочного рішення від 16 травня 2014 року по цивільній справі № 227/1187/14-ц за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції, приватного підприємства «Спеціальне підприємство юстиція» про стягнення збитків, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5,-

в с т а н о в и в:

16 травня 2014 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено заочне рішення, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції, приватного підприємства «Спеціальне підприємство юстиція» про стягнення збитків, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5. Позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_2 сплачену вартість нерухомого майна у сумі 92 016 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 920 гривень 16 копійок, а всього 92 936 гривень 16 копійок.

Представник відповідача ОСОБА_4 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що представник відповідача на розгляді справи був відсутній, про існування зазначеного рішення стало відомо відповідачу 14 червня 2018 року з запиту начальника Управління Державної казначейської служби України у м. Краматорську Донецької області. Також посилається на те, що судом не вірно застосовано норми матеріального права, ОСОБА_4 міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не є належним відповідачем у справі.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримала заяву про перегляд заочного рішення, просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти заяви, надали документ який підтверджує, що рішення суду вже виконано.

Суд, заслухавши поясненняпредставника заявника (відповідача), позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 227/1187/14-ц, позовні вимоги ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції, приватного підприємства «Спеціальне підприємство юстиція» задоволені частково. Заочним рішенням від 16.05.2014 року стягнуто з відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції на користь ОСОБА_2 сплачену вартість нерухомого майна у сумі 92 016 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 920 гривень 16 копійок, а всього 92 936 гривень 16 копійок. Рішення набрало законної сили 27.05.2014 року.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для вирішення справи.

Зі змісту зазначеної норми закону вбачається, що лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

В матеріалах справи містяться данні, що представник відповідачавідділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції, був повідомлений про розгляд справи 28 квітня 2014 року, але за його заявою розгляд був відкладений, документів підтверджуючих поважну причину не прибуття суду не надано. 07 травня 2014 року представник відповідача повторно належним чином був повідомлений (а.с.42) про призначений розгляд справи на 16 травня 2014 року, проте повторно в судове засідання не зявився та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву також не надіслав.

Окрім того у поданій заяві про перегляд заочного рішення суду відсутні посиланні на докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, що не були і не могли бути відомі суду при ухваленні рішення.

02 серпня 2018 року рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції, приватного підприємства «Спеціальне підприємство юстиція» про стягнення збитків, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, повністю виконано, що підтверджується історією по картковому рахунку, який належить позивачу ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За таких обставин суд залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 287, 288, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_4 міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про перегляд заочного рішення від 16.05.2014 року по цивільній справі № 227/1187/14-ц за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції, приватного підприємства «Спеціальне підприємство юстиція» про стягнення збитків, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_5, залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному поряку, встановленому ЦПК України до Апеляційного суду Донецької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя В.М. Любчик