Справа № 729/882/17 Провадження № 22-ц/795/1018/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Боброва І. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої-судді ОСОБА_2,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

із секретарями Зіньковець О.О., Шкарупою Ю.В.,

учасники справи:

позивачі

ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

відповідачі

ОСОБА_7,

Бобровицька районна державна адміністрація Чернігівської області,

Бобровицька міська рада Чернігівської області,

третя особа -

Головне Управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Бобровицької районної державної адміністрації, Бобровицької міської ради про визнання недійсним витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 про передачу в оренду ОСОБА_7 земельної ділянки площею 12,8224 га, розташованої на території Петрівської сільської ради Бобровицького району, та зобов'язання звільнити земельну ділянку,

місце ухвалення рішення судом першої інстанції місто Бобровиця Чернігівської області,

дата складання повного тексту рішення суду першої інстанції не відомо,

У С Т А Н О В И В :

21.08.2018 ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись з позовною заявою до ОСОБА_7, Бобровицької районної державної адміністрації, Бобровицької міської ради, в якій просили визнати недійсним витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 01.08.2017 про передачу в оренду ОСОБА_7 земельну ділянку площею 12,8224 га, кадастровий номер :02:000:0040, розташованої на території Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрований 26.05.2017 Бобровицькою міською радою Чернігівської області; зобовязати відповідача ОСОБА_7 звільнити земельну ділянку площею 12,8224 га, кадастровий номер :02:000:0040, розташованої на території Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області; стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору в сумі 1280,00 грн; мотивуючи позовні вимоги тим, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.12.2016 № 25-20943/14-16сг, 25-20945/14-16 сг, 25-20935/14-16 сг, 25-20940/14-16 сг їм надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірі по 2,00 га кожному, які знаходяться на території Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. Позивачі звернулися до Товариства «Тандем Експерт» із заявами про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, надали йому всі необхідні документи, в тому числі і відомості про земельні ділянки та схеми їх розміщення, де було зазначено, що ці земельні ділянки вільні, не перебувають у власності або користуванні будь-яких осіб. В травні 2017 року відділ Держгеокадастру у Бобровицькому районі Чернігівської області повідомив, що дані земельні ділянки передані в оренду ОСОБА_7 строком на 10 років, тому витяги з державного земельного кадастру на вказані земельні ділянки видати неможливо. Також позивачам стало відомо, що згідно з розпорядженням голови Бобровицької РДА №232 від 05.07.2006 за межами населеного пункту с.Петрівка була передана в оренду земельна ділянка площею 12,8224 га кадастровий номер :02:000:0040 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 5 років мешканцю с.Петрівки ОСОБА_7 Договір оренди закінчився у 2012 році. В грудні 2012 року голова Бобровицької РДА своїм розпорядженням продовжив термін оренди. Але вказаний договір не був ніде зареєстрований, в публічній карті ця земельна ділянка висвітилась як вільна, так як за її користування ніхто податків не платив. Тому позивачам була виділена ця земельна ділянка. Позивачі зазначають, що невідомо з яких причин був виготовлений витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 01.08.2017, кадастровий номер :02:000:0040, де зазначено, що орендар цієї земельної ділянки ОСОБА_7 ОСОБА_1 виготовлений з порушенням земельного законодавства. Орган, що здійснив державну реєстрацію речового права 26.05.2017 -Бобровицька міська рада Чернігівської області.

Тому, керуючись положеннями ч.1 ст.155, ч.2 ст.158 ЗК України, позивачі просили витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку визнати недійсним.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Крім підстав, на які апелянти посилались в позовній заяві, в апеляційній скарзі вони також зазначають, що договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_7 та Бобровицької РДА, не був ніде зареєстрований, не має юридичної сили, і його необхідно визнати недійсним.

ОСОБА_7 до суду була надана копія договору оренди землі від 17.10.2007. Даний договір зареєстрований у Бобровицькому ЧРФ 17.10.2005 № 79, тобто за два роки до його складання. Договору оренди за 2012 рік у ОСОБА_7 не було. Представник Бобровицької РДА надав копію розпорядження від 25.12.2012 № 509. Сам договір оренди наданий не був, як пояснила представник Бобровицької РДА, договір відсутній. В судовому засіданні представник надав пояснення, що договір зданий в Державний районний архів. Згідно з відповіддю Державного архіву, договір до архіву не здавався. Тоді представник Бобровицької РДА повідомила, що такий договір у них не зберігся. Також вона пояснила, що вона реєструвала договір оренди ОСОБА_7, але не памятає, чи звертався сам ОСОБА_7 для реєстрації договору оренди, чи його представник. Ніяких підтверджуючих документів у неї не має.

Суд не звернув увагу на той факт, що наданий ОСОБА_7 договір оренди за 2012 рік, виготовлений на бланку 2013 року, ніде не зареєстрований.

В матеріалах справи є лист Держгеокадастру у Чернігівській області від 23.03.2018, відповідно до якого 25.12.2012 Бобровицькою РДА було прийнято розпорядження № 509 про продовження договору оренди земельної ділянки терміном 10 років. Проте, право оренди земельної ділянки користувачем не було зареєстроване відповідно до вимог земельного законодавства. Таким чином, земельна ділянка площею 12,8224 га станом на 01.01.2016 згідно з державною статистичною звітністю про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями обліковувалась як землі запасу.

Також судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 не надано документів про сплату ним орендної плати до Петрівської сільської ради згідно договору. Таким чином, ніякого договору оренди, на думку апелянтів, від 25.12.2012 не існує.

На думку апелянтів, витяг про право власності на речові права на земельну ділянку про передачу в оренду земельної ділянки необхідно визнати недійсним та скасувати з підстав того, що в ньому відсутні реквізити документа, що посвідчують особу та відсутні документи, які є підставою для виникнення права; відсутній документ, що посвідчує право; відсутні документи щодо орендаря.

Також на думку апелянтів, реєстратор Бобровицької міської ради перебуває у трудових відносинах із Бобровицькою міською радою, а тому несе відповідальність за вчинені дії згідно із законодавством.

Крім того, апелянти вказують, що відповідно до ОСОБА_9 ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМУ від 26.10.2011 № 925, витяги, створені з порушенням зазначеного ОСОБА_9 підлягають скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу Бобровицька РДА просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, вважаючи її вимоги та доводи необґрунтованими. Зазначає, що апеляційна скарга не містить посилань на норми процесуального права, які були порушені судом під час розгляду справи, не зазначені і норми матеріального права, які були неправильно застосовані судом. Судом повно і всебічно зясовано всі обставини у справі. Зокрема, відповідачами підтверджено наявність у ОСОБА_7 договору оренди землі. Законодавство не визначає термінів для реєстрації правочину у встановленому порядку. Позивачами не наведено нормативно-правових актів, яким суперечить оскаржуваний договір. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підставі, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Вимога про визнання договору неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом.

Згідно з Законом України «Про оренду землі», у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Поновлення договірних відносин стосовно оренди земельної ділянки комунальної або державної власності можливе лише шляхом прийняття відповідно рішення органу місцевого самоврядування або виконавчої влади, який за законодавством має такі можливості.

Таке рішення оформлено розпорядженням голови РДА від 25.12.2012 № 509. Дане розпорядження не оскаржено, а тому є чинним та законним.

Інші учасники справи своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Заслухавши суддюдоповідача, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Таким положенням оскаржуване рішення відповідає повністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що витяг з Державного земельного кадастру - це одна з форм надання інформації щодо відомостей, які внесені до Державного земельного кадастру реєстраційними службами. Визнання витягу з Державного земельного кадастру недійсним не є підставою для звільнення земельної ділянки, так як договір оренди не визнавався недійсним, державна реєстрація даного договору не визнавалася проведеною з порушеннями, не скасована, зміни до Державного земельного кадастру не вносилися.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.

По справі судом встановлено, що наказами Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 20.12.2016 № 20945/14-16-сг, № 25-20943/14-16-сг, №25-20935/14-16-сг, №25-20940/14-16-сг громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (відповідно) надані дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. Орієнтовний розмір кожної із земельних ділянок 2,00 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с.13-16 т.1).

04 січня 2017 року між ТОВ «ТАНДЕМ ЕКСПЕРТ» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено Договори за №№ 13-01, 16-01, 14-01, 14-01 (відповідно) на створення (передачу) технічної документації, відповідно до яких замовник доручає, а виконавець бере на себе виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність вказаних громадян України для ведення особисто селянського господарства на території Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області (а.с.21-22, 23-24, 25-26, 27-28 т.1).

22 лютого 2017 року ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до ТОВ «ТАНДЕМ ЕКСПЕРТ» із заявами про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у їх власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: Чернігівська область, Бобровицький район, Петрівська сільська рада (а.с.109-112 т.1).

Відповідно до копій Виписок з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками, землекористувачами, угіддями, які передбачаються для відведення гр. ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства на території Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області від 03.07.2017, земельні ділянки, на які претендують вказані громадяни (позивачі у справі) використовуються орендарем ОСОБА_7 (а.с.121-123 т.1).

За матеріалами справи встановлено, що 17.10.2007 між Бобровицькою РДА та гр.ОСОБА_7 укладено договір оренди землі, а саме: земельної ділянки загальною площею 12,8224 га строком на 5 років. Договір зареєстрований в Державному реєстрі земель за №38 17.10.2007 (а.с.239-242 т.1). Дані про реєстрацію даного договору в 2005 році, про що позивачі зазначають в апеляційній скарзі, матеріали справи не містять.

Розпорядженням Бобровицької РДА № 509 від 25.12.2012 продовжено термін дії договору оренди земельної ділянки гр.ОСОБА_7 на землі Петрівської сільської ради площею 12,8224 га, у т.ч. ріллі 12,8224 га, кадастровий номер :02:000:0040 терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Встановлено орендну плату в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки (а.с.215 т.1).

25.12.2012 між Бобровицькою РДА та гр.ОСОБА_7 укладено договір оренди землі, а саме: земельної ділянки без меліоративних систем загальною площею 12,8224 га в т.ч. ріллі 12,8224 га із земель запасу Петрівської сільської ради строком на 10 років (а.с.50-51 т.2).

Згідно з інформацією Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області від 23.05.2018 №2166/9/25-03-13-015 за гр.ОСОБА_7 зареєстровано договір оренди від 25.12.2012 за №11/07 по Петрівській сільській раді на 12,8224 га землі. Орендна плата за вказану земельну ділянку за період з 2012 по 2017 рік сплачувалася щорічно та своєчасно згідно з договором оренди та з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (а.с.103 том 2). Вказана довідка спростовує доводи апелянтів щодо неперевірки судом факту сплати відповідачем орендної плати за вказаний вище період.

Позивачі розпорядження Бобровицької РДА № 509 від 25.12.2012 не оскаржують. Вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 25.12.2012 не заявлялися.

Предметом оскарження позивачів є ОСОБА_1 НВ-017 від 01.08.2017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що наданий на запит гр.ОСОБА_10, відповідно до якого земельна ділянка площею 12,8224 га з кадастровим номером :02:000:0040, що розташована на території Петрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області перебуває в оренді у гр. ОСОБА_7 Дата державної реєстрації речового права 26.05.2017. Строк дії речового права 26.05.2017. Орган, що здійснив державну реєстрацію речового права - Бобровицька міська рада Чернігівської області.

Відповідно до ст. 9 ч.1 та 39 ч.2 Закону України « Про Державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені до суду в порядку, встановленому законом.

Після набрання чинності нових редакцій процесуальних кодексів на підставі Законів України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», оскарження дій державного реєстратора стало можливим лише в порядку, передбаченому КАС України.

Позивачі дії Державного кадастрового реєстратора не оскаржують. В своєму позові, як зазначено вище, вони просили визнати недійсним конкретний документ - ОСОБА_10 з Державного земельного кадастру, посилаючись на те, що він виготовлений з порушенням земельного законодавства, зокрема: відсутні реквізити документа, що посвідчує особу; відсутній документ, який є підставою для виникнення права; відсутній документ, що посвідчує право; відсутні документи щодо орендаря (документ, що посвідчує особу, податковий номер, місце проживання).

Закон України «Про Державний земельний кадастр» та «ОСОБА_9 ведення Державного земельного кадастру», затверджений Постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051 (надалі - ОСОБА_9), визначають поняття витягу, кому і для чого він видається, ким видається, зміст витягу, порядок його надання.

Формування (створення) земельної ділянки як обєкта цивільних прав здійснюється при виготовленні землевпорядної документації, визначеної ст. 791 Земельного кодексу України, п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про Державний земельний кадастр». Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформована земельна ділянка підлягає обовязковій реєстрації в Державному земельному кадастрі.

Витяг про земельну ділянку можливо отримати тільки тоді, коли ця земельна ділянка занесена до кадастру, пройшла державну реєстрацію, відкрито Поземельну книгу і ділянці присвоєно кадастровий номер.

Відповідно до пунктів 3, 4 ОСОБА_9 ведення Державного земельного кадастру, державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. Ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

Згідно з підпунктом 4 пункту 75 ОСОБА_9, у разі відповідності поданих документів, зазначених у п.69 цього ОСОБА_9, вимогам, зазначеним у п.67 цього ОСОБА_9, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього ОСОБА_9, Державний кадастровий реєстратор виготовляє у випадках, зазначених у пунктах 162-199 цього ОСОБА_9, витяг з Державного земельного кадастру для підтвердження внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Частиною 1 статті 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та підпунктом 1 пункту 162 ОСОБА_9 встановлено, що відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі витягу з Державного земельного кадастру про обєкт Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 175 ОСОБА_9, на отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку мають право: фізичні та юридичні особи за умови їх ідентифікації з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи; органи державної влади та органи місцевого самоврядування для здійснення своїх повноважень, визначених законом.

Згідно із пунктом 176 ОСОБА_9, витяг з Державного земельного кадастру про обєкт Державного земельного кадастру формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Примірник витягу в електронній формі Державний кадастровий реєстратор (адміністратор центру надання адміністративних послуг, уповноважена посадова особа виконавчого органу місцевого самоврядування) посвідчує власним цифровим підписом, а у паперовій формі - підписує та засвідчує свій підпис власною печаткою і надає заявникові. А відповідно до пункту 177-1, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить відомості про земельну ділянку та права на неї, відомості про власника (користувача) земельної ділянки, крім персональних даних, які є інформацією з обмеженим доступом та не підлягають відображенню у відкритому доступі (реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта громадянина України, місце проживання, дата народження фізичної особи). Пункт 178 вказує на те, що витяг з Державного земельного кадастру є дійсним протягом трьох місяців з моменту його видачі, крім витягу про земельну ділянку для оформлення права на спадщину, що видається спадкоємцям, та витягу з Державного земельного кадастру, що видається для підтвердження державної реєстрації земельної ділянки або внесення інших відомостей до Державного земельного кадастру, які є безстроковими.

Відповідно до ч.8 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», на підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

Частиною 2 ст.38 Закону встановлено, що витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки, сформований як викопіювання з кадастрової карти (плану) території відповідної адміністративно-територіальної одиниці. Отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є обовязковим при вчиненні правочинів щодо земельної ділянки (крім складення заповітів). Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку видається заявнику в день надходження заяви.

Аналізуючи наведені вище норми права, слід зазначити, що витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку це документ, що підтверджує внесення даних земельної ділянки до державного земельного кадастру. Фактично це - одна з форм надання державним кадастровим реєстратором відомостей з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Він носить виключно інформативний характер.

У витягу, що є предметом оскарження, інформація відображена вірно. Закон України «Про Державний земельний кадастр» та «ОСОБА_9 ведення Державного земельного кадастру», затверджений постановою КМУ від 17.10.2012 № 1051, не передбачають можливості оскарження витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині визнання витягу з Державного земельного кадастру є вірним.

Суд першої інстанції надав належну правову оцінку нормативним актам, які регулюють спірні правовідносини, та встановленим обставинам справи.

Що стосується позовних вимог в частині звільнення відповідачем ОСОБА_7 спірної земельної ділянки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою ст.128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

У ч.1 ст.122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з вимогами статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до частини 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1-3 ст.12 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином дослідивши та надавши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов правильного висновку про те, що позивачами позовні вимоги не доведені. Позивачами у встановленому законом порядку договір оренди, укладений між Бобровицькою РДА та ОСОБА_7, не визнавався недійсним, державна реєстрація даного договору не визнавалася проведеною з порушеннями, не скасована, зміни до Державного земельного кадастру не вносилися.

Відтак, відсутні підстави для зобовязання відповідача ОСОБА_7 звільнити спірну земельну ділянку.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що згідно з «ОСОБА_9 ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», витяги, створені з порушенням зазначеного ОСОБА_9 підлягають скасуванню, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони ґрунтуються на невірному та довільному тлумаченні скаржниками положень різних правових норм, а саме: «ОСОБА_9 про ведення Державного земельного кадастру» та «ОСОБА_9 ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Позивачами не заявлялися позовні вимоги, що грунтуються на порушенні відповідачами ОСОБА_9 ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки стосуються безпосередньо укладеного договору оренди між ОСОБА_7 та Бобровицькою районною державною адміністрацією Чернігівської області та його подальшої пролонгації, що не є предметом спору у даній справі.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст.367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повний текст складений 30.08.2018

Головуючий:Судді: