Ухвала

27 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 336/2910/16-ц

провадження № 61-19052ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») подано касаційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2018 року указану касаційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 29 травня 2018 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали, а саме: надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів сплати судового збору.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі 79 476,68 грн та заява ТОВ «Кредитні ініціативи», яка містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання, обґрунтоване тим, що копію ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року отримано заявником лише 13 лютого 2018 року. Касаційну скаргу складено, підписано та зареєстровано за № 227/18 03 березня 2018 року представником заявника - Цимбалюк І. М. Однак, у зв'язку з великим навантаженням на відділ документообігу ТОВ «Кредитні ініціативи» та з вихідними днями, які припали на 08, 09, 10, 11 березня 2018 року ця касаційна скарга подана відповідальним працівником товариства до відділення поштового зв'язку лише 13 березня 2018 року. У зв'язку з наведеним, на думку заявника, строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року підстави поновлення строку на касаційне оскарження, що наведені ТОВ «Кредитні ініціативи», визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк до 08 серпня 2018 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали для направлення заяви, що містить інші підстави поновлення строку на касаційне оскарження.

Указаною ухвалою повідомлено заявника про наслідки невиконання вимог суду.

27 липня 2018 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме заява ТОВ «Кредитні ініціативи», яка містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Клопотання, обґрунтоване тим, що у зв'язку з великим навантаженням на відділ документообігу ТОВ «Кредитні ініціативи» та з вихідними днями, які припали на 08, 09, 10, 11 березня 2018 року ця касаційна скарга подана відповідальним працівником товариства до відділення поштового зв'язку лише 13 березня 2018 року.

Тобто, ТОВ «Кредитні ініціативи» вказані ті ж самі підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, які вже були оцінені судом та визнані неповажними.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (справа «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Абзацом другим частини третьої статті 393 ЦПК України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Оскільки наведені заявником підстави для поновлення строку касаційного оскарження вже визнані ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року неповажними, а нові обставини заявником не наведені, то у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.

Крім того, безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись статтями 393, 394, підпунктом 14 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 12 грудня 2017 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак