Провадження 2-з/522/637/18
УХВАЛА

ІМНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором №ML-501/135/2007 від 30.08.2007 року в розмірі 933535,10 грн. та судового збору у розмірі 14 003,03 грн.

11.12.2018 року представник позивача звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, а саме: 349/1000 двокімнатної квартири, загальною площею 69,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 17086290.

В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що у разі ухвалення судом рішення на користь позивача про стягнення заборгованості, його виконання у повному обсязі буде неможливим за рахунок реалізації іпотечного майна, оскільки у іпотеку банку передано квартиру загальною площею 40,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, оскільки у разі примусової реалізації іпотечного майна з прилюдних торгів його сума від реалізації не покриває у повному обсязі борг за кредитними зобов'язаннями. Також, слід врахувати, що іпотечна квартири належить на праві власності у рівних частках по 1/3 частині трьом іпотекодавцям, що в свою чергу робить неможливим примусову реалізацію іпотечного майна з прилюдних торгів без наявності відповідного рішення суду про звернення стягнення на іпотечне майно. Крім того, ОСОБА_3 є пенсіонеркою та іншого доходу окрім пенсії немає, що робить неможливим погашення боргу за рахунок власних доходів поручителя. Іншого нерухомого майна за поручителем не зареєстровано.

Також представник позивача вказує, що у разі невжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 безперешкодно матиме можливість зняти зі своєї реєстрації додаткове (окрім іпотечного) майно, яке за ним зареєстровано, що у разі задоволення позову зробить фактично неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на даний час перешкод у такому відчуженні немає.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.153 ч.1 ЦПК України.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що ст. 150 ЦПК України є дискреційною, суд, відмовляючи у застосуванні заходів забезпечення позову, приймає до уваги наявність обставин, які виключають можливість їх застосування.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо пов'язанні з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, представник позивача не надала суду відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на підтвердження того, що майно на яке вона просить накласти арешт не знаходиться в іпотеці, а також, що на зазначене майно не накладено арешт.

Крім того, представник позивача у вищезазначеній заяві про забезпечення позову не довела існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. В заяві відсутні дані, які б підтверджували наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду, оскільки згідно поданої заяви ці дані ґрунтуються на особистому припущенні заявника.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 149, 151 153, 260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.С. Шкамерда