ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2018 року м. Кропивницький

справа № 387/1088/17

провадження № 22-ц/4809/317/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л.

суддів: Авраменко Т.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2018 року, у складі головуючого судді Цоток В.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною.

Позивач в обгрунтування позову вказував, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,44 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 30.03.2002 року.

Вказана земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ «Згода» на підставі договору оренди землі зареєстрованого 15.10.2008 року № 44.

27.08.2017 року позивач з'ясував, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.02.2017 року зареєстровано право оренди відповідача на земельну ділянку позивача на підставі додаткової угоди від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 15.10.2008 року, якою продовжено термін дії договору оренди до 14.10.2028 року.

Вказував, що волевиявлення на укладення додаткової угоди не мав, правочин не підписував, а тому вважає, що є підстави для визнання додаткової угоди недійсною.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 09.01.2007 року зареєстрованого у КРФ ДП «ЦДЗК» 15.10.2008 року за № 44, укладену між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Згода», право оренди на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.02.2017 року за №19237981. Стягнуто з ТОВ «Згода» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 7180,24гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. В обгрунтування скарги посилається на недоведеність позовних вимог. Посилається на те, що у справі призначалися почеркознавчі експертизи, а в якості вільних зразків підпису позивачем надано лише два зразки підпису, а саме розрахункові книжки, які вважає, що не відповідають Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства Юстиції України. Також послався на те, що суд першої інстанції не мав враховувати висновок повторної почеркознавчої експертизи, оскільки він є недопустимим.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Відзивів на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надійшло.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Задовольняючі позов суд першої інстанції послався на відсутність волевиявлення у позивача на укладення спірної додаткової угоди, що передбачено ст.203 ЦК України, на доведеність позивачем даної обставини, у зв'язку з чим спірна угода підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 5,44 гектара, з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 виданого Добровеличківською райдержадміністрацією Кіровоградської області 30.03.2002 року ( а.с.6 ).

З додаткової угоди від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 09.01.2007 року зареєстрованого у КРФ ДП «ЦДЗК» 15.10.2008 року, укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода», право оренди на підставі якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.02.2017 року за №19237981, встановлено, що сторони домовилися про продовження терміну дії договору оренди земельної ділянки до 14.10.2028 року. За користування об'єктом оренди встановлена орендна плата в розмірі 4,5 % від нормативної грошової оцінки ( а.с.10-11,132 ).

Звертаючись із позовом до суду позивач вказував, що не мав наміру укладати додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Згода» , не підписував даної угоди та не укладав її.

З висновку повторної судової почеркознавчої експертизи № 1.1-269/18 від 24.07.2018 року, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 в графі «Орендодавець» у примірнику додаткової угоди від 17.01.2017 року до договору оренди землі від 15.10.2008 року , укладеної між ОСОБА_2 та ТОВ «Згода», право оренди на підставі якої зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.02.2017 року за № 19237981, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою (а.с. 195-201).

Для проведення експертизи надавалися матеріали даної цивільної справи в якій містяться документи з вільними та експериментальними зразками підписів ОСОБА_2

В матеріалах справи містяться близько сорока вільних підписів ОСОБА_2, а саме підписана ним позовна заява та завірені копії документів, які додані до даної заяви, а також розрахункові книжки, які містять вільний зразок підпису позивача (а.с. 4,5,6,7,8,9,10,11,25-77,78-107).

Експерементальні зразки підписів ОСОБА_2 були відібрані у присутності представника позивача та представника відповідача та завірено суддею першої інстанції (а.с. 134-143).

Таким чином, доводи відповідача, що експертиза була проведена лише на підставі двох вільних зразків підписів позивача є необгрнутованими і спростовуються матеріалами справи.

Експертиза проведена у відповідності до вимог чинного законодавства та у відповідності Наукових-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства Юстиції України.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 14 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до статті 16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Згідно ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності . Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним .

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою-третью, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, позивачем доведено, що спірна додаткова угода суперечить його волі та ним не підписувалася, а відповідачем даний факт не спростовано, а тому суд першої інстанції у відповідності до норм чинного законодавства визнав недійсною додаткову угоду, яка порушує права ОСОБА_2

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який представляє інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» - залишити без задоволення.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

17.12.2018 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Т.М. Авраменко

О.А. Письменний