Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3220/18
Провадження № 2/191/945/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гречко Ю.В.
при секретарі - Борисовій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що йому на праві власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого жилого будинку від 23 квітня 1975 року належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. У зазначеному будинку зареєстрований син позивача ОСОБА_2, який з 2016 року в будинку не проживає. Реєстрація відповідача в будинку створює позивачеві перешкоди для отримання субсидії. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим будинком.
Позивач завчасно надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, надає згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився по невідомим суду обставинам.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Факт належності позивачу вищезазначеного житлового будинку підтверджується копією договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва особистого жилого будинку від 23 квітня 1975 року, а також копією реєстраційного посвідчення від 20 жовтня 1981 року.
Копією свідоцтва про народження підтверджується факт родинних відносин між сторонами.
Згідно довідки про склад сім'ї від 09 липня 2018 року позивач у належному йому будинку проживає разом з дружиною, їх син зареєстрований в будинку, але не проживає у ньому.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
У ч.2 ст.405 ЦК України зазначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, позивач є власником зазначеного будинку і реєстрація відповідача в ній дійсно створює йому перешкоди.
Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги, встановленою.
На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.7, 10, 13, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради Дніпропетровської області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м.Синельникове Дніпропетровської області, таким, що втратив право користування житловий будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
На заочне рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області позивачем може бути подано апеляційну скаргу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю. В. Гречко