Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3141/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Кашуби А.В.,

за участю секретаря Чернянчук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Матіївської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області; третя особа - державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

04.10.2018 року позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що у квітні 1998 року помер його дідусь - ОСОБА_3. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Р.Долина по вул. Незалежна, 9, Виноградівського району, Закарпатської області.

Для оформлення спадщини ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори, але отримав відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документ на будинок на ім'я ОСОБА_3 У звязку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просив суд визнати за ним право власності на вказаний будинок.

В судове засідання позивач не з'явився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини вказані в позовній заяві підтвердив.

Відповідач до суду не з'явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, хоча про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Судом встановлено, що у квітні 1998 року помер ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 10.06.1998 року виконкомом Матіївської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №9 (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами в с. Р.Долина по вул. Незалежна, 9, Виноградівського району, Закарпатської області. До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, літня кухня, сарай, свинарник, убиральня, гараж, ворота та огорожа (а.с.13-14), які оцінені Виноградівським районним БТІ на загальну суму 73 430 грн. (а.с.12).

12.08.1997 року був складений заповіт, відповідно до якого ОСОБА_3 заповідав все належне йому на день смерті майно своєму онуку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. Інші спадкоємці відсутні.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів на будинок на імя спадкодавця, ОСОБА_3, у звязку з чим він не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за заповітом.

Ці обставини суд встановив на підставі належних в справі документів, а саме: копії свідоцтва про смерть, технічного паспорту, довідок Виноградівського БТІ, копії заповіту, інших документів.

Зазначений вище будинок, знаходиться на не приватизованій земельній ділянці, а тому має статус садиби. Питання щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось.

Судом також враховано, що технічний паспорт на спадкове нерухоме майно виготовлений 21.07.2018 року тобто після смерті ОСОБА_3 З цього приводу позивач зазначив, що за допомогою оформленого технічного паспорту він намагався отримати правовстановлюючі документи на будинок, однак, як йому повідомили, це не є підставою для оформлення спадщини та визнання за ним права власності, оскільки цього не достатньо.

На підставі штампа в паспорті громадянина України (а.с.7, зворот) встановлено, що позивач з 13.09.2011 року по теперішній час зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки виконкому Матіївської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 19.07.2017 року (долучена до матеріалів справи), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований та проживав до дня смерті в с. Руська Долина по вул. Незалежна, 9 (колишня вул. Леніна, 5)

Оскільки на день смерті, інших спадкоємців по заповіту у спадкодавця не було, а ОСОБА_1 в установленій формі від спадщини не відмовився, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину.

Своє право на звернення до суду позивач обґрунтовував ст. 1218 ЦК України, оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Наведені вище обставини свідчать про фактичне прийняття спадщини до набрання чинності новим ЦК України (2003 року), у звязку з чим до виниклих правовідносин суд зобовязаний застосувати норми та положення ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року), а застосовувати норми ст.ст. 1225, 1268, 1270 ЦК України (2003 року) немає підстав.

Враховуючи наведені позивачем обставини, вимоги прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року), суд приходить до висновку про необхідність застосування до виниклих правовідносин положень ЦК України (в редакції року 1963 року), оскільки спадщина прийнята до вступу в законну силу ЦК в новій редакції, а посилання суду на положення ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року) є обґрунтованим й таким, що узгоджується з позицією учасників процесу.

Згідно ст.534 ЦК України (в редакції року 1963 року) ОСОБА_1 має право на спадкування майна померлого ОСОБА_3, оскільки остання є його дідом та заповів йому все належне на день смерті майно.

Однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності.

У відповідності до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що спадщина вважається прийнята якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

Враховуючи наведене, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року слід визнати право власності ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом, на домоволодіння, до складу якого входить житловий будинок, літня кухня, сарай, свинарник, убиральня, гараж, ворота та огорожа, які оцінені на загальну суму 73 430 грн.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах.

На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, керуючись ст.ст. 2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273 ЦПК України, п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок (загальна площа 50,4 кв.м., житлова площа 19,6 кв.м.), літню кухню, сарай, свинарник, убиральню, гараж, ворота та огорожу, що розташовані за адресою: Закарпатська область, Виноградівський район, с. Руська Долина, вул. Незалежна, 9, які оцінені на загальну суму 73 430 грн. що належали ОСОБА_4, який помер у квітні 1998 року.

Зобовязати ОСОБА_1 на підставі рішення суду здійснити державну реєстрацію визнаного за ним нерухомого майна.

Судові витрати в справі, а саме: 734 грн. 30 коп. судового збору покласти на ОСОБА_1, який сплатив їх при поданні позову.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_5