КИЇСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 760/342/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/611/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності та виселення,

за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року,

встановив:

у січні 2017 року позивач ОСОБА_3 (до зміни прізвища та по-батькові - ОСОБА_8.) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними прилюдні торги, проведені 09 лютого 2011 року з реалізації квартири АДРЕСА_1, а також свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, посилаючись на те, що торги було проведено з порушенням встановлених законом вимог на підставі виконавчого напису нотаріуса, який було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року позов було задоволено частково, визнано недійсними прилюдні торги, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4

Не погоджуючись з даним рішення, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які не були учасниками справи, подали апеляційні скарги, у яких просили рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 позивач ОСОБА_3 просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що воно було ухвалене при дотриманні норм чинного законодавства.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 28.04.2010 приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П було видано виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на АДРЕСА_3 в рахунок погашення заборгованості в сумі 2 036 634 грн. 06 коп. за Кредитним договором, укладеним між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» 25.02.2008. 09.02.2011 було проведено прилюдні торги щодо реалізації вказаної квартири. Оскільки рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню, зазначені прилюдні торги могли проводитись лише на підставі рішення суду, а тому виконавчий напис нотаріуса не повинен був виконуватись, було порушено процедуру проведення торгів - йому не було направлено повідомлення про проведення торгів, чим було порушено його права щодо встановлення справедливої стартової ціни квартири. В зв'язку з цим позивач просив визнати недійсними прилюдні торги, проведені 09.02.2011, на яких було реалізовано вказану квартиру, визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 26.03.2011, видане ОСОБА_4 приватним нотаріусом КМНО Халявка Н.М., зобов'язати реєстраційну службу або нотаріуса скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, виселити всіх мешканців з квартири.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року позов було задоволено частково - визнано недійсними прилюдні торги, проведені 09.02.2011 згідно протоколу №1-К-199-СЛ-і щодо квартири АДРЕСА_4, визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 26.03.2011, видане приватним нотаріусом КМНО Халявка Н.М., яким посвідчено за ОСОБА_4 право власності на АДРЕСА_3, вирішено питання про судові витрати, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами по справі не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року було визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. 28.04.2010, таким, що не підлягає виконанню, та того, що організацією, яка проводила прилюдні торги не було дотримано вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 щодо повідомлення боржника про дату, час, місце проведення торгів, а також стартову ціну майна, яке передане на реалізацію. Оскільки прилюдні торги судом першої інстанції було визнано недійсними, також судом було задоволено вимоги про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом КМНО Халявка Н.М. 26.03.2011, та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 від 27.04.2011 на вказану квартиру.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції посилався на положення Закону України «Про іпотеку», та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна, оскільки судом не було повно встановлено обставини, що мають значення для справи.

Так, при розгляді справи в суді першої інстанції судом не було встановлено, кому належить на праві власності квартира, яка була реалізована на прилюдних торгах.

Подаючи апеляційну скаргу на вказане рішення, ОСОБА_6 вказувала, що вона придбала АДРЕСА_3 відповідно до Договору купівлі-продажу, укладеного 09.01.2013 між нею та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Халявкою Н.М., реєстровий №79.

ОСОБА_5, подаючи апеляційну скаргу на вказане рішення, посилався на те, що він є власником АДРЕСА_3 на підставі Договору дарування, укладеному 23.04.2018 між ним та ОСОБА_6, посвідченому приватним нотаріусом КМНО Лабутіною Ю.Ю., реєстровий номер 1123. В Додатку до апеляційної скарги ОСОБА_5 було подано заяву про застосування позовної давності, строк якої є спеціальним та встановлений в ст. 48 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та обов'язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов'язки учасника справи.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 було відкрито ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 було відкрито ухвалою судді Київського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття апеляційного провадження за вказаними вище апеляційними скаргами, посилаючись на те, що при розгляді справи в суді першої інстанції був присутній представник ОСОБА_4 - ОСОБА_12, який не повідомив суду, що вказана квартира вже не належить ОСОБА_4 Він, в свою чергу, дізнався про вказаний факт лише при зверненні до Центру надання адміністративних послуг, коли подавав документи для реєстрації квартири на своє ім'я. Однак вказана обставина не може бути підставою для закриття апеляційного провадження, оскільки судом мали бути перевірені дані щодо належності вказаної квартири на праві власності на час розгляду справи.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

В ст. 215 ЦК України закріплено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. 1-3 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою ст. 215 ЦК України.

Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб, що закріплено в ст. 16 цього Кодексу.

З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Як видно з матеріалів справи, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року, яким було визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком С.П. 28.04.2010, яким запропоновано звернути стягнення на АДРЕСА_3 в рахунок погашення заборгованості в сумі 2 036 634 грн. 06 коп. за Кредитним договором, укладеним між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» 25.02.2008, було скасовано постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року. Враховуючи викладене, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року не може бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Згідно з вимогами ч. 1 та 3 ст. 62 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Умови та порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, на які звернуто стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунки за придбане майно станом на час проведення торгів визначалися Законом «Про виконавче провадження» та Тимчасовим положенням (далі - Тимчасове положення, яке було чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 3.5 Тимчасового положення спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5, зареєстрованим 21 травня 2003 року за № 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Оголошення про проведення повторних торгів має бути розміщене не пізніше семи днів з моменту переоцінки майна. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації.

Зміст інформаційного повідомлення повинен містити: 1) найменування, опис і характеристику нерухомого майна; 2) його місцезнаходження (адресу); 3) стартову ціну; 4) строки сплати та суму гарантійного внеску учасника прилюдних торгів, найменування, адресу банку, номер рахунка спеціалізованої організації для його сплати; 5) порядок та строки розрахунку за придбане на публічних торгах майно, номер депозитного рахунка органу державної виконавчої служби для сплати коштів; 6) дату, час та місце ознайомлення з майном; 7) дату, час та місце проведення прилюдних торгів; 8) реквізити спеціалізованої організації, яка проводить прилюдні торги; 9) кінцевий термін реєстрації для участі у прилюдних торгах; 11) інші відомості, потрібні для проведення прилюдних торгів (пункт 3.6 Тимчасового положення).

Відповідно до п. 3.11 Тимчасового положення спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Письмовим повідомленням є не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей.

В даній справі позивач ОСОБА_3 вказував, що прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна - належної йому квартири АДРЕСА_4 були проведені з порушенням норм чинного законодавства, а саме Закону України «Про виконавче провадження (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та пунктів 3.2, 3.6 і 3.11 Тимчасового положення, оскільки повідомлення були направлені не на адресу його місця проживання: АДРЕСА_6, як вказано у виконавчому написі, а за адресою: АДРЕСА_5, в якій він ніколи не проживав. Вказана обставина позбавила його можливості захистити свої права, як особи, яка зацікавлена у продажі арештованого нерухомого майна за найвищою ціною.

Згідно ст. 256 ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ст. 267 ЦК України).

Про початок відліку строку позовної давності вказано в ст. 261 ЦК України, відповідно до ч. 1 якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З тексту рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 липня 2014 року видно, що позивач при зверненні до суду з вказаним позовом, посилався на те, що належну йому квартиру було продано, а її вартість в сумі 125 000 дол. США просив стягнути в якості заподіяної йому шкоди з вини приватного нотаріуса КМНО Ковальчука С.П. З вказаним позовом позивач звернувся до суду у травні 2012 року, а вимоги до приватного нотаріуса КМНО Ковальчука С.П. заявив у вересні 2013 року.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення цього суду у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін як одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій.

Тому обов'язок доводити, коли саме позивач дізнався про проведені прилюдні торги, які він просить визнати недійсними, та чи мали місце обставини, які свідчать про переривання перебігу строку позовної давності, має саме позивач. В судовому засіданні 10 грудня 2018 року позивач не навів обставин, які свідчили б про переривання перебігу строку позовної давності. Вказана вимога не відноситься до переліку, закріпленого в ст. 268 ЦК України.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна.

Таким чином, у справах про визнання недійсними торгів з реалізації нерухомого майна, що перебуває в іпотеці, підлягає застосуванню спеціальна позовна давність, передбачена ст. 48 Закону України «Про іпотеку».

Матеріали справи містять заяву ОСОБА_5 про застосування спеціального строку позовної давності, передбаченого статтею 48 Закону України «Про іпотеку».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційні скарги ОСОБА_5 та представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_4, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання недійсними прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності та виселення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 17 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді