Справа № 357/8306/17 Головуючий у І інстанції Ярмола О. Я.
Провадження № 22-ц/780/2734/18 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 26 28.08.2018
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року м. Київ

справа № 357/8306/17

провадження № 22ц/780/2734/18

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В., Сліпченка О.І., Приходька К.П.

при секретарі - Тимошевській С.І.

сторони :

позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) - Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року у складі судді Ярмола О.Я., повний текст складений 23.04.2018 року,

встановила:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа: ТОВ «Інструментальний завод» про стягнення заборгованості за кредитним договором мотивуючи тим, що 01.08.2014 року третьою особою ТОВ «Інструментальний завод» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої ТОВ «Інструментальний завод» приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 01.08.2014 р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до вказаного Договору третій особі було надано кредитний ліміт в розмірі 170 000 грн., на поточний рахунок НОМЕР_1, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг». Зобов'язання за вказаним кредитним договором третьої особи ТОВ «Інструментальний завод» було забезпечено Договором поруки № POR304 від 10.10.2014 року, укладеним з поручителем відповідачем ОСОБА_5, який є директором ТОВ «Інструментальний завод» .

Далі Банк, посилаючись на те, що Позичальник допустив порушення своїх зобов'язань щодо вчасного та належного повернення кредиту, у зв'язку із чим, на поточному рахунку третьої особи станом на 16.05.2017 року існує заборгованість у розмірі 286 888,14 грн., з яких сума заборгованості за кредитом (без відсотків та штрафних санкцій) становить 170 000 грн. Тому позивач Банк просив суд стягнути з відповідача, як поручителя за зобов'язаннями третьої особи, дану суму боргу та вирішити питання відшкодування судових витрат.

Відповідач ОСОБА_5 подав до суду зустрічний позов до ПАТ КБ «Приватбанк» третя особа: ТОВ «Інструментальний завод» про визнання договору поруки недійсним з підстав неналежного повідомлення його, як поручителя щодо умов договору. ОСОБА_5 зазначає, що договір поруки не має ідентифікації угоди між банком та ТОВ «Інструментальний завод», їх реквізитів, терміну дії, обсягу зобов'язань. Оскільки ОСОБА_5 поручився за зобов'язання які передбачені правилами про надання банківських послуг без відповідної деталізації, із зазначеними правилами ОСОБА_5 не був належно ознайомлений, їх не підписував, а зі змісту договору поруки вбачається, що кредитний ліміт було встановлено в розмірі 50000 грн., а не 170 000 грн., тому останній просив суд визнати недійсним договір поруки від 10.10.2014 року, укладений між ним та ПАТ КБ «Приватбанк».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 01.08.2014 року в сумі 170 000 грн. та судові витрати в сумі 2550 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, посилаючись що рішення прийнято з порушенням матеріального та процесуального права, без дослідження всіх обставин, тому просить рішення скасувати та прийняти нове про задоволення його позовних вимог та відмови в позові Банку.

Зокрема, апелянт зазначає у скарзі, що зміст заяви про відкриття рахунку не містить чітко визначеного зобов'язання сторін, його розмір, дату виникнення, строку виконання та інших обов'язкових умов, визначених законом для кредитного договору. До заяви та договору не долучено Умови, Правила і Тарифи банку, тому він взагалі не був ознайомлений з цим при укладенні договору поруки. При цьому апелянт зазначив, що кредит збільшився до 170000 грн. без погодження з ним, як з поручителем. Також послався, що судом не враховано, що рішенням господарського суду ця сума вже стягнута з третьої особи, таким чином відбувається стягнення подвійної суми заборгованості за кредитом, отже суд не встановив фактичних обставин справи та норми права, які регулюють ці правовідносини,не перевірив доводів наданих сторонами.

У відзиві на скаргу АТ КБ ПриватБанк не погодився з доводами скарги, посилаючись на те, що кредитний договір від 01.08.2014 року не було оскаржено.

Банк виконав свої зобов'язання за цим договором, надав кошти та за погодженням обох сторін було збільшено кредитний ліміт. Директор ТОВ «Інструментальний завод» ОСОБА_5 діяв від імені заводу та підписав Заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг і він же погодив збільшення кредитного ліміту за договором.

Далі зазначив, що п.п. 1.1.1. та п. 1.1.2 Договору поруки передбачено можливість збільшення зобов'язань боржника і відсутність потреби в додаткових узгодженнях про такі збільшення з поручителем.

В зв'язку з угодою обох сторін було збільшено кредитний ліміт та ОСОБА_5. як директор ТОВ «Інструментальний завод» та як поручитель, який дав згоду на збільшення обсягу відповідальності поручителя в зв'язку із збільшенням зобов'язань, був належно повідомлений про отримання коштів та порушення зобов'язань.

Щодо наявності судового рішення, банк зазначив, що судове рішення Господарського суду Київської області від 13.12.2017 року заборгованість за кредитним договором від 01.08.2014 року була стягнута з боржника в повному обсязі, проте рішення не виконано, борг не повернуто тому в даній справі банк звернувся до суду з вимогою про стягнення, лише, заборгованості за кредитом із поручителя.

Представник АТ КБ ПриватБанк в суді апеляційної інстанції заперечував проти скарги, просив відмовити у її задоволенні.

Інші учасники справи належним чином повідомлявся про час розгляду справи, до суду не з'явилися, поважних причин не встановлено, їх неявка відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника Банку, обговоривши доводи скарги та обставини справи, Апеляційний суд Київської області, який діє відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.08.2014р. ТОВ «Інструментальний завод» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно якої ТОВ приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 01.08.2014 р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору. Відповідно до договору ТОВ «Інструментальний завод» було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_1, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (а.с.9-23).

Встановлено, що даний договір від 01.08.2014 року не було оскаржено.

Банк виконав свої зобов'язання за цим договором, надав кошти та за погодженням обох сторін було збільшено кредитний ліміт до 170 000 грн. Директор ТОВ «Інструментальний завод» ОСОБА_5 діяв від імені заводу та підписав Заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг і він же погодив збільшення кредитного ліміту за договором (а.с.9,24).

Встановлено, що зобов'язання за вказаним договором були забезпечені Договором поруки № POR304 від 10.10.2014 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_5 (а.с.31-32).

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку станом на 16.05.2017 року третя особа має заборгованість - 286 888,14 грн. яка складається з: 170 000 грн. - заборгованість за кредитом; 68 277,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 37 050,96 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 11560,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом (а.с.25-30).

При цьому встановлено, що відповідач ОСОБА_5 знав про ці порушення, йому направлялись претензії Банку про наявність заборгованості, він тривалий час вів перемови з банком від імені ТОВ «Інструментальний завод», що вказує на обізнаність ОСОБА_5 про розмір кредиту та про всі деталі договору і про обізнаність щодо свого обсягу зобов'язань за договором поруки (33-35).

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ТОВ «Інструментальний завод», третя особа у справі, свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у зв'язку з чим у нього перед позивачем Банком виникла заборгованість, тому позивач має право вимагати стягнення з відповідача коштів, нарахованих згідно з умовами кредитного договору, оскільки відповідач ОСОБА_5, як поручитель, відповідає в солідарному порядку разом з основним боржником перед кредитором, позивачем у справі. При цьому підстави для визнання договору поруки недійсним - відсутні.

Такий висновок є правильним і ґрунтується на повно встановлених та належним чином досліджених обставинах справи.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором.

Згідно до ч.1 та ч.2 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, при цьому інше оспорюваним договором поруки не встановлено (а.с.31).

Посилання апелянта на те, що зміст заяви про відкриття рахунку не містить чітко визначеного зобов'язання сторін, його розмір, дату виникнення, строку виконання та інших обов'язкових умов, визначених законом для кредитного договору. До заяви та договору не долучено Умови, Правила і Тарифи банку, тому він не був ознайомлений з цим при укладенні договору поруки, спростовуються матеріалами справи.

Так, TOB «Інструментальний завод», від імені якого діяв відповідач ОСОБА_5, як директор підприємства, приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 01.08.2014 р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору. Відповідно до договору третій особі було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг". Зобов'язання за вказаним договором забезпечено Договором поруки № POR304 від 10.10.2014 року, укладеним з поручителем ОСОБА_5, директором ТОВ «Інструментальний завод» в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором третьої особи ТОВ «Інструментальний завод».

Після укладення даних договорів та отриманням і користуванням ТОВ кредитними коштами, договори оскаржено не було.

Доводи апелянта про те, що з ним не погоджувалось збільшення кредитного ліміту, уваги не заслуговують, оскільки Пунктами 1.1.1. та п. 1.1.2 Договору поруки передбачено можливість збільшення зобов'язань боржника і відсутність потреби в додаткових узгодженнях про такі збільшення з поручителем.

В зв'язку з угодою обох сторін було збільшено кредитний ліміт та ОСОБА_5. як директор ТОВ «Інструментальний завод» та, як поручитель, який дав згоду на збільшення обсягу відповідальності поручителя в зв'язку із збільшенням зобов'язань, був належно повідомлений про отримання коштів та порушення зобов'язань.

Так, відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Згідно п. 1.1 Договору поруки, предметом договору є надання поруки ОСОБА_5 перед банком, за виконання ТОВ «Інструментальний завод» всіх своїх обов'язків за договором б/н від 01.08.2014 р., тому доводи скарги на неправомірність стягнення з нього суми боргу ТОВ у зв'язку з тим, що рішенням господарського суду цей борг стягнуто з ТОВ, уваги не заслуговують оскільки як встановлено судом першої інстанції, рішення Господарського суду Київської області від 13.12.2017року у справі №911/3024/17 не виконано, борг не повернуто.

При таких обставинах, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги банку та стягнув з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Посилання апелянта ОСОБА_5 на недійсність договору поруки внаслідок недодержання в момент його вчинення вимог закону спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається що ТОВ «Інструментальний завод», директором якого є відповідач прийняв кредитний договір до виконання, були отримані кошти за договором, після підписання договорів в тому числі і оспорюваного договору поруки, сторони прийняли на себе всі права та зобов'язання, передбачені цими договорами, виконали всі дії, які не суперечать намірам та інтересам сторін, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його волевиявлення було вільним та відповідало його внутрішній волі, при цьому виконання банком зазначених умов підтверджено позивачем ОСОБА_5, який особисто підписав, як кредитний договір так і договір поруки, чим засвідчив отримання всієї необхідної інформації та те, що він погодилася з умовами договору, зокрема з "Умовами та правилами надання банківських послуг", Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

На момент укладення договору поруки позивач не навів жодних зауважень щодо змісту цього правочину, тому суд правильно вважав, що у даному випадку не вбачається підстав для визнання правочину недійсним.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, підстав для скасування рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги немає, тому відповідно до ст.375 апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, колегія судів, -

постановила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: І.В.Іванова

Судді:

О.І.Сліпченко

К.П.Приходько