Справа № 749/680/18
Номер провадження 2-о/749/46/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2018 р. м.Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Мирошниченко А.М.

прокурора Деркач Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Сновськ цивільну справу №749/680/18 за заявою керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, заінтересована особа: Сновська районна державна адміністрація Чернігівської області, про встановлення факту припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 50 га,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_1, площею 50 га вартістю 389 086 грн., розташованої на території Тихоновицької сільської ради Сновського району Чернігівської області, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії серії ЧНШ № 00016 від 11.03.1995, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15.

Заяву мотивували тим що, рішенням виконавчого комітету Тихоновицької сільської ради народних депутатів від 12.09.1995 ОСОБА_2 передано в постійне користування земельну ділянку загальною площею 50 га, у тому числі 50 га ріллі розташованої на території Тихоновицької сільської ради, із земель запасу Тихоновицької сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до вимог Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» №2009-ХІІ від 20 грудня 1991 року (який діяв на момент виникнення правовідносин), зареєстрував селянське (фермерське) господарство «Дон». У подальшому ОСОБА_2 отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 50 га серії ЧНШ № 00016 від 11.03.1995, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15. ОСОБА_2 помер 30.10.2009 року. Відповідно до розпорядження голови Сновської (Щорської) районної державної адміністрації від 06.11.1996 № 375 селянське (фермерське) господарство ОСОБА_2 припинило свою діяльність. Відомості щодо засновника фермерського господарства «Дон» ОСОБА_2 відсутні. Фактично не припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_2, який помер 30.10.2009, унеможливлює законне розпорядження такою земельною ділянкою та використання її за призначенням, а також призводить до недоотримання відповідних доходів до місцевого бюджету, що негативно впливає на нормальну діяльність органу місцевого самоврядування та реальне забезпечення гарантованих державою прав громадян.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримав та просить її задовольнити з підстав наведених у ній.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, згідно наданих письмових пояснень просив провести судове засідання без його участі, заяву керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні відсутній, однак до суду надано заяву відповідно до якої Сновська районна державна адміністрація Чернігівської області просить справу розглянути без участі їх представника.

Вислухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що дійсно рішенням виконавчого комітету Тихоновицької сільської ради народних депутатів від 12.09.1995 ОСОБА_2 передано в постійне користування земельну ділянку загальною площею 50 га, у тому числі 50 га ріллі розташованої на території Тихоновицької сільської ради, із земель запасу Тихоновицької сільської ради для ведення селянського (фермерського) господарства (а.с.7).

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до вимог Закону України «Про селянське (фермерське) господарство» №2009-ХІІ від 20 грудня 1991 року (який діяв на той час), зареєстрував селянське (фермерське) господарство «Дон» (а.с.17,18).

У подальшому ОСОБА_2 отримав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, площею 50 га серії ЧНШ № 00016 від 11.03.1995 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15 (а.с.14-16).

30.10.2009 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 9 від 24.04.2018 року (а.с.8).

Відповідно до розпорядження голови Сновської (Щорської) районної державної адміністрації від 06.11.1996 № 375 селянське (фермерське) господарство ОСОБА_2 припинило свою діяльність (а.с.19).

Зазначена вище земельна ділянка площею 50 га, яка розташована на території Тихоновицької сільської ради Сновського (Щорського) району Чернігівської області згідно рішення виконавчого комітету Тихоновицької сільської ради народних депутатів від 12.09.1995 року була надана не селянському/фермерському господарству «Дон», а громадянину ОСОБА_2 як фізичній особі для ведення селянського/фермерського господарства, тобто ще до створення фермерського господарства (а.с.17,18, 7).

Відповідно до вимог ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до ст.1216 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно із частиною першою статті 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до частини другої статті 407 ЦК України (у редакції, що діяла на час відкриття спадщини), та частини другої статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Частиною третьою статті 102-1 ЗК України передбачено, що право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам (крім випадків переходу права власності на будівлі та споруди), внесено до статутного капіталу, передано у заставу.

Аналогічний правовий висновок викладений у Постанові Верховного суду України від 05 жовтня 2016 року у справі №6-2329цс16.

Зі змісту частини другої статті 92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.

Пунктом 6 Перехідних положень ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.

Аналіз зазначених вище норм права дає підстави для висновку, що право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) в силу вимог ЦК України та ЗК України виникає саме на підставі договору, укладеного між власником земельної ділянки та землекористувачем.

З довідки відділу у Сновському районі міжрайонного управління у Корбківському та Сновському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 14.04.2018 року №740/417-18-0.202 вбачається, що земельна ділянка площею 50 га розташована за межами населених пунктів на території Тихоновицької сільської ради Сновського (Щорського) району Чернігівської області та відноситься до земель сільськогосподарського призначення (рілля) та є державною власністю. Нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки не проводилась. Вартість 1 га ріллі на території Сновського району за межами с. Тихоновичі становить 7781,72 грн., а нормативна грошова оцінка всієї земельної ділянки площею 50 га., становить 389086 га. (а.с.22)

Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 користувався спірною земельною ділянкою на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЧНШ № 00016 від 11.03.1995 року та за життя не переоформив у встановленому законом порядку надане йому право постійного користування земельною ділянкою.

З матеріалів справи вбачається, що між органом виконавчої влади з питань земельних відносин та головою селянського/фермерського господарства «Дон» ОСОБА_2 не укладались договори, умовами яких передбачалась можливість передачі в порядку спадкування права користування чужими земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Статтею 1225 ЦК України не передбачено можливість успадкування права постійного користування земельною ділянкою, а ч. 1 ст. 407 ЦК України та ч. 1 ст. 102-1 ЗК України передбачено лише договірний порядок установлення емфітевзису та не передбачено судового порядку його встановлення.

Отже дійсно фактично не припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_2, який помер 30.10.2009 року, унеможливлює законне розпорядження такою земельною ділянкою та використання її за призначенням, а також призводить до недоотримання відповідних доходів до місцевого бюджету, що негативно впливає на нормальну діяльність органу місцевого самоврядування та реальне забезпечення гарантованих державою прав громадян.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 141 ЗК України, встановлено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, який не передбачає правових наслідків, які наступають у разі смерті особи, тому встановлення факту припинення права користування земельною ділянкою померлою особою, надає можливість для подальшого законного розпорядження даною земельною ділянкою.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЦК України фізична особа має усі особисті немайнові права, встановлені Конституцією України та цим Кодексом.

З частини 4 ст.25 ЦК України вбачається, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Таким чином, невизначеність із суб'єктом права користування на земельну ділянку, що перебувала у користуванні ОСОБА_2, який помер 30.10.2009 року, виключає можливість належним чином здійснювати повноваження уповноваженого органу, яким є ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою.

З огляду на вищезазначене, вивчивши у сукупності у судовому засіданні усі наявні докази щодо заявлених вимог, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі ст.ст. 13, 50, 66, 121 Конституції України, ст.ст. 26, 407, 1192, 1166, 1216, 1225 ЦК України,ст.ст. 92, 102-1, 158 ЗК України, керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 142, 206, 211, 258-259, 265, 272, 294, 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, заінтересована особа: Сновська районна державна адміністрація Чернігівської області, про встановлення факту припинення права постійного користування земельною ділянкою площею 50 га - задовольнити.

Встановити факт припинення права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_1, площею 50 га вартістю 389 086 грн., розташованої на території Тихоновицької сільської ради Сновського району Чернігівської області, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії серії ЧНШ № 00016 від 11.03.1995, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 15.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення (буде) складене 30.08.2018 року

Суддя З.О.Шаповал