АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
Апеляційне провадження
№22-ц/796/6008/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

судді - доповідача Рейнарт І.М.

суддів Болотова Є.В., Кирилюк Г.М.

при секретарі Дуці В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року (суддя Макаренко І.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

встановила:

у жовтні 2017р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів неустойки у розмірі 686грн 43коп.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 16 липня 2017р. придбав в Інтернет-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», власником якого є ФОП ОСОБА_2, навушники JBL E45BT.

Позивач стверджував, що 21 вересня 2017р. у зв'язку із заводським дефектом, на правому вусі не трималася вісь, він повторно здав навушники до сервісного центру на ремонт та у заяві просив на час ремонту надати йому товар аналогічної марки, однак товару на підміну йому не видали.

Позивач посилався на те, що 11 жовтня 2017р. йому повідомили, що навушники готові після ремонту, проте менеджер сервісного центру їх не видав, оскільки не була готова відповідь на його заяву. Вказану відповідь він отримав 20 жовтня 2017р. та в той же день забрав навушники.

Позивач вважав, що оскільки на час проведення ремонту товар на підміну йому наданий не був, він має право на компенсацію як за затримку видачі товару на підміну, так і за затримку видачі навушників у розмірі 1% вартості товару, який на час подачі позову становить 2 367грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року, якою відмовлено у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог та направити справу в цій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду, скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки вважає, що суд неправомірно не прийняв до розгляду його заяву про збільшення позовних вимог, подану до суду 17 квітня 2018р.

Крім того, позивач не погоджується із висновком суду про ненадання ним доказів того, що йому було відмовлено в наданні та не надано товар на заміну, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України вказані обставини повинен підтверджувати або спростовувати відповідач.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачами не подано.

- 2 -

Згідно ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Пунктом 1 частини 7 статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачі про день та час розгляду апеляційної скарги повідомлялися за адресами, зазначеними позивачем.

Згідно повідомлень листоноші ФОП ОСОБА_2 не знаходиться за адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (с.с.99), Інтернет магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» за вказаною позивачем адресою судові повідомлення не отримує (с.с.103), у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не зареєстрований, тому судове повідомлення направлене на електронну адресу, зазначену позивачем (с.с.97).

Враховуючи вказані обставини та вищезазначені норми процесуального права, колегія суддів визнала, що відповідачі належним чином повідомленні про день та час розгляду апеляційної скарги, у судове засідання не з'явилися, тому відповідно до ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона відлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

З наданого апеляційному суду товарного чеку № 360682 вбачається, що 24 травня 2017р. в Інтернет магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» позивач придбав навушники та гарнітури JBLE45BTBLK вартістю 2 332грн.

Згідно акту про приймання товару на діагностику можливості проведення гарантійного обслуговування, складеного ІНФОРМАЦІЯ_1, 21 вересня 2017 року від позивача прийнято навушники JBLE45BTBLK, погоджений термін виконання робіт 14 діб при наявності запчастин, або інший строк, але не більше ніж 40 календарних днів (с.с.13).

Акт містить відмітку про виконання ремонтних робіт 11 жовтня 2017р., але навушники залишені у сервісному центрі до отримання відповіді від юридичного відділу (с.с.34-35).

За твердженням позивача, навушники з ремонту ним отримані 20 жовтня 2017 року.

21 вересня 2017р. позивач звернувся до ТОВ «СМАРТ» із заявою про заміну навушників, а у разі неможливості - повернення коштів, посилаючись на їх недоліки, які повторно виявилися після первинного ремонту. Також у заяві позивач просив у разі виникнення потреби у перевірці якості товару, надати йому аналогічні навушники.

Вказана заява була прийнята від імені ФОП ОСОБА_3. 21 вересня 2017р. (с.с.8).

13 жовтня 2017р. Інтернет-магазином «ІНФОРМАЦІЯ_1» позивачу була надана відповідь, що виявлені недоліки навушників не є повторними та істотними, ремонтними роботами вони усунені, тому підстав для заміни навушників або повернення грошових коштів немає (с.с.9).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виконавцем не були порушені строки виконання ремонтних робіт та видачі товару, а позивачем не надано доказів, що йому було відмовлено у наданні та не надано товар на заміну.

- 3 -

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, рішення суду вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частиною 3 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Згідно ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк.

На письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані створювати (мати) обмінний фонд товарів. Перелік таких товарів визначається Кабінетом Міністрів України.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець - це суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації (пункт 18); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Отже, вказаний закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Згідно ч. 2 ст. 30 ЦПК України, редакція якої діяла на момент подання позовної заяви, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Аналогічну норму містить ст. 48 діючого ЦПК України.

Тобто, відповідачем у правовідносинах про захист прав споживача може виступати тільки юридична особа, або фізична особа-підприємець, який здійснює відповідну підприємницьку діяльність, або держава.

- 4 -

Згідно ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Частиною 1 статті 89 ЦК України визначено, що юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Частиною 4 статті 91 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

З наданої суду першої інстанції виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований, як фізична особа-підприємець, 24 квітня 2017 року і його основний вид економічної діяльності - оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку й зображення (с.с.28-29).

Отже, ФОП ОСОБА_2 не займається роздрібно-торговельною діяльністю, не надано суду доказів і того, що він є власником Інтернет магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» та продавцем навушників, так як відповідна відмітка відсутня у товарному чеку.

Таким чином, правових підстав вважати, що ФОП ОСОБА_2 був продавцем товару, не має і позивачем належних і допустимих доказів у підтвердження своїх посилань ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не надано.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про реєстрацію, як юридичної особи, Інтернет магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», заяву про заміну навушників та надання товару аналогічної марки на час ремонту 21 вересня 2017 року позивач написав на ім'я ТОВ «СМАРТ», згідно відмітки її отримала уповноважена особа ФОП ОСОБА_3, а відповідь на цю заяву була направлена сервісним центром «Fixtek» (с.с.8, 10).

На вказані обставини не звернув увагу суд першої інстанції, не врахував, що підприємство, не зареєстроване як юридична особа, не може бути відповідачем у цивільному спорі, не з'ясував хто є належним відповідачем у даному спорі і яке саме підприємство надавало позивачу послугу з ремонту навушників і до якого саме підприємства або фізичної особи-підприємця звертався позивач із заявою про надання йому аналогічного товару на час ремонту.

Відповідно до норм процесуального права суд апеляційної інстанції не має процесуальних повноважень для заміни неналежного відповідача на стадії апеляційного перегляду справи або для притягнення до участі у справі нових учасників.

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права при розгляді даного спору, які призвели до його неправильного вирішення справи, колегія суддів скасовує рішення та відмовляє у задоволенні позову у зв'язку із його пред'явленням до неналежних відповідачів.

Стосовно доводів апеляційної скарги про скасування ухвали суду про неприйняття заяви позивача про збільшення позовних вимог, колегія суддів зазначає про наступне.

З доданої до апеляційної скарги копії заяви вбачається, що 17 квітня 2018 року позивач подав до Шевченківського районного суду м. Києва заяву про збільшення позовних вимог, зміну підстав та предмету позову.

В матеріалах справи відсутня ухвала суду про відмову у прийнятті вказаної заяви, також відсутні відомості про постановлення такої ухвали і у протоколі судового засідання від 27 квітня 2018р.

При прослуховуванні технічного запису судового засідання 27 квітня 2018 року встановлено, що суд повернув дану заяву позивачу, роз'яснивши, що позивач не має права змінювати одночасно предмет та підстави позову, а його заява не є заявою про збільшення

- 5 -

розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження

Частиною 3 статті 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

З тексту заяви позивача від 17 квітня 2018 року вбачається, що він доповнив позовні вимоги новою вимогою про розірвання договору купівлі-продажу навушників та позовними вимогами про стягнення з відповідачів у солідарному порядку неустойки за ненадання йому товару на заміну під час проведення ремонту навушників у період з 11 січня 2018р. по 10 лютого 2018р.

Таким чином, позивач не змінював ні підстав, ні предмету позову, так як первісні позовні вимоги залишилися без зміни, а заявив нові, додаткові, позовні вимоги, які не пов'язані з первісними, що не передбачено нормами процесуального права.

Посилання позивача, що вказані вимоги можна було розглянути, як збільшення розміру позовних вимог, не ґрунтуються на нормах процесуального права, так як викладені у заяві від 17 квітня 2018 року вимоги не є збільшенням саме розміру раніше заявлених вимог, а є новими вимогами, які ґрунтуються на інших обставинах, та повинні підтверджуватися іншими доказами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції некоректно застосував норми процесуального права, відмовивши позивачу у прийнятті його заяви від 17 квітня 2018р., однак це не призвело до неправильного вирішення справи і не позбавило позивача можливості звернутися до суду за захистом своїх прав у окремому провадженні, тому підстав для скасування протокольної ухвали суду не встановлено.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до Інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді