рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 грудня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Савенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє самостійно та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, відділу дежавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє самостійно та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, відділу дежавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради про визнання батьківства, та просить суд : визнати його батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час там місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, вимоги позовної заяви уточнив та просив позов задовольнити частково, а саме визнати ОСОБА_5 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в частині зміни прізвища дитини ОСОБА_3 з «Кухарська» на «Рябова» відмовляється від позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у її відсутності, проти задоволення уточненої позовної заяви не заперечує.

Представник відповідача - відділу дежавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області в судове засідання не зявився, про час там місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради про визнання батьківства надав до суду письмову заяву, відповідно до якої просить розглянути справу у його відсутності, проти задоволення уточненої позовної заяви не заперечує.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач та відповідачка проживали однією сімєю але не перебуваючи у шлюбі, в них народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Прізвище дитини було вказано в свідоцтві «Кухарська», ім'я «Лілія», а по батькові дитину записано «Ігорівна».

Після народження доньки позивач з відповідачкою посварились та почали мешкати окремо. Згодом мати дитини всупереч бажанню позивача не давала можливості бачитися з дитиною, приходити до неї, турбуватися про неї. На протязі часу позивач неодноразово намагався домовитися мирно з відповідачкою про участь у вихованні доньки, однак відповідачка постійно відмовляла йому в цьому, внаслідок чого позивач був змушений звернутися до КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи».

Відповідно до висновку КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експерти № 4 молекулярно - генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з вірністю 99,95%, таким чином батьківство практично доведено.

Позивач неодноразово на рахунок відповідачки надсилав та надсилає грошові кошти, які пвідповідачка бере, однак бачитися з донькою не дозволяє. У нього крім доньки більше нікого не має.

Відповідно до ст. 135 СК України - при народженні дитини у матері, яка не буває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та про батькові батька дитини записуються та її вказівкою.

Згідно з п. 3 ч.2 ст. 128 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

У відповідності до статті 128 СК України:

«1. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього одексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

2. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують оходження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального ідексу України.

3 Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, 'клувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе атьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька итини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 35 цього Кодексу».

У відповідності до п.31 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, тимчасове влаштування дитини, яка залишилася без батьківського піклування, у тому числі дитини, розлученої із сімєю, проводять у межах компетенції служба у справах дітей та уповноважений орган Національної поліції за місцем виявлення дитини.

У відповідності до п. 4 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, а саме, надання позивачем доказів на підтвердження його спільного проживання з матірю дитини, ведення спільного господарства, а також факт того, що позивач визнає себе батьком дитини та бажає оточити дитину батьківським піклуванням, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 27, 175, 177 ЦПК України, ст. ст. 125, 126, 135 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє самостійно та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, відділу дежавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, третя особа - орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради про визнання батьківства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьком дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, внести зміни до актового запису про народження № 494 від 28.09.2010 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, де в графі «відомості про батька» вказати: батьком дитини «Рябов Ігор Аурелович», громадянин України, виключивши попередні відомості, які були в графі «батько».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя :