Головуючий суду 1 інстанції - В.М. Фастовець
Доповідач -Ю.П. Лозко
Справа № 415/1219/18
Провадження № 22ц/782/397/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах :

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Назарової М.В., Орлова І.В.

за участю секретаря: Подрябінкіна Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 березня 2018 року (суддя Фастовець В.М.)

у справі про стягнення заборгованості

учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» звернулось до суду із зазначеним вище позовом посилаючись на те, що між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № CL-903/008/2008.

В якості забезпечення виконання зобов'язань 14 лютого 2008 року укладений договір застави автотранспортного засобу № PCL-903/008/2008, за яким в заставу передається автомобіль марки MITSUBISHI, модель LANCER, колір - сірий, рік випуску - 2008, номер кузова - НОМЕР_4, тип - легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Банк свої зобов'язання передбачені кредитним договором виконав в повному обсязі.

Відповідно до умов кредитного договору позичальник зобов'язаний належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом та виконати інші зобов'язання, які зазначені в договорі.

Позичальник зобов'язався повертати відповідну частину кредиту щомісяця у розмірі та строках визначених у графіку платежів, шляхом внесення/перерахування готівкових/безготівкових коштів на поточний рахунок.

З метою своєчасного та повного виконання позичальником узятих на себе зобов'язань між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладений договір поруки №SR-903/008/2008.

Відповідно до п. 3.1 Договору поруки №SR-903/008/2008 у випадку невиконання боржником зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, кредитор має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань в повному обсязі чи в частині.

Позивач ТОВ «Українська факторингова компанія» набув права вимоги до позичальника за вказаним вище кредитним договором на підставі договору відступлення права вимоги від 12 жовтня 2015 року.

У зв'язку з порушенням позичальником взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість у розмірі 58351,45 грн., які позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як поручителя.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 21 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовлено за недоведеністю вимог.

В апеляційній скарзі ТОВ «Українська факторингова компанія» вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідачів до суду не надійшов.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, відповідачі повідомлені в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, суд визнав неявку осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивачем не доведено розміру заборгованості за кредитним договором від 14.02.2008 року, не надано суду жодної первинної документації, матеріалів кредитної справи та фінансових документів на підтвердження кредитної заборгованості у розмірі 58 351,45 грн., не надані відповідні первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту і здійснення його часткового погашення, в зв'язку з чим неможливо встановити складові частини заборгованості, порядок та період їх нарахування, тому суд вважав, що позивач не довів заявлені позовні вимоги.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та встановленим обставинам у справі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 13 лютого 2018 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № CL-903/008/2008, згідно умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 24 372,94 доларів США на придбання автомобіля.

Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту і кредитної заборгованості, сплата нарахованих відсотків за період користування кредитом та інших витрат.

На забезпечення виконання вказаних зобов'язань, 14 лютого 2008 року укладений договір застави автотранспортного засобу № PCL-903/008/2008, за яким в заставу передано автомобіль марки MITSUBISHI, модель LANCER, колір - сірий, рік випуску - 2008, номер кузова - НОМЕР_4, тип - легковий універсал, реєстраційний номер НОМЕР_1.

14 лютого 2008 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладений договір поруки №SR-903/008/2008.

12 жовтня 2015 року позивач ТОВ «Українська факторингова компанія» набув права грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором від 14 лютого 2008 року на підставі договору відступлення права вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 831, за яким позивач набув прав заставодержателя відносно автомобіля марки MITSUBISHI, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Отже, судом встановлено наявність заборгованості за кредитним договором.

Загальна сума заборгованості перед новим кредитором ТОВ «Українська факторингова компанія» за кредитним договором, яка складається з тіла кредиту та відсотків становить - 58 351,45 грн. ( а.с.21-27)

Висновок суду про те, що оскільки позивачем не надано матеріалів кредитної справи та фінансових документів на підтвердження розміру кредитної заборгованості, жодної первинної бухгалтерської документації щодо видачі кредиту і здійснення його часткового погашення прямо протирічить Конституції України, в якій закріплено принцип верховенства права (стаття 8), а також не відповідає нормам процесуального права про завдання та основні засади цивільного судочинства, в основу яких покладено вказаний конституційний принцип (стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з принципу верховенства права, суд зобов'язаний був, встановивши факт порушення прав позивача, захистити порушене право, адже відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами закону.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, поза увагою суду залишилось те, що розмір заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2008 року визначений банком, тобто первісним кредитором, а новим кредитором - позивачем по справі після набуття ним права грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором не нараховані ані відсотки, ані штрафні санкції, а вимоги заявлено лише про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості у розмірі 58 351,45 грн., згідно реєстру божників, який є додатком до договору від 12 жовтня 2015 року.

Отже, доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є обґрунтованими.

За таких обставин, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про задоволення позову в повному обсязі з вказаних вище підстав.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подання позову та за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 388, 390, 391 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 березня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_5, виданий 14.06.2001 року Алчевським МВ УМВС України у Луганській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, паспорт НОМЕР_6, виданий 31.07.2001 року Перевальським РВ УМВС України у Луганській області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (, місцезнаходження: вул. Дмитрівська, 18/24, м. Київ) заборгованість за кредитним договором №CL-903/008/2008 від 14.02.2008 року у розмірі 58351(п'ятдесят вісім тисяч триста п'ятдесят один) грн. 45 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_5, виданий 14.06.2001 року Алчевським МВ УМВС України у Луганській області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, паспорт НОМЕР_6, виданий 31.07.2001 року Перевальським РВ УМВС України у Луганській області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (, місцезнаходження: вул. Дмитрівська, 18/24, м. Київ) судовий збір у розмірі 4405 (чотири тисячі чотириста п'ять) грн. по 2202 (дві тисячі двісті два) грн. 50 коп. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 13 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді: