Справа № 643/4472/18
Провадження № 2/643/3620/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря судового засідання - Стальмакової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судове засідання призначене на 09.07.2018 року на 10-00год., позивач та представник позивача не зявилися, про час та місце розгляду справи представник позивача був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надав.

Так, в чергове судове засідання призначене на 11.09.2018року на 10-00год. позивач та представник позивача не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом порядком, однак поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Так, в чергове судове засідання призначене на 10.10.2018року на 10-00год. позивач та представник позивача не зявилися, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення повістки 29.09.2018року, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність або про відкладення розгляду справи не надав.

Так, в чергове судове засідання призначене на 21.11.2018року на 10-30год. позивач та представник позивача не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом порядком, однак поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Так, в чергове судове засідання призначене на 13.12.2018року на 10-30год. позивач та представник позивача не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановлений законом порядком, однак поштове повідомлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не зявлення не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин суд вважає, що позивач вдруге не з'явився до суду без поважних причин.

Відповідно до ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо, зокрема, належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його не зявлення не перешкоджає розгляду справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, залишення заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Вивчивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ч.5 ст.223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.М. Довготько