Справа № 152/1641/17
УХВАЛА

29 серпня 2018 року м. Шаргород

права №152/1641/17

Провадження №2/152/21/18

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представників позивача за

первісним позовом адвоката ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників відповідача за

первісним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4,

співвідповідача за зустрічним

позовом державного реєстратора ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за первісним позовом Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 1,7301 га з кадастровим номером :02:001:0230 та зустрічним позовом ОСОБА_6 до Фермерського господарства «Слобідське», державного реєстратора ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди,

встановив:

24.10.2017 року ФГ «Слобідське» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_6 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, який ухвалою суду від 26.10.2017 року залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків позову.

06.11.2017 року на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2017 року ФГ «Слобідське» подано позов із виправленими недоліками до ОСОБА_6 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, в якому позивач просив зобовязати ОСОБА_6 звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, земельну ділянку площею 1,7301 га з кадастровим номером :02:001:0230, яка розташована на території с. Клекотина Шаргородського району; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

26.12.2017 року позивачем за первісним позовом подано заяву про зміну предмету позову.

У позові, з врахуванням заяви про зміну предмета позову від 26.12.2017 року, ФГ «Слобідське» просить зобовязати ОСОБА_6 усунути перешкоди в користуванні ним земельною ділянкою площею 1,7301 га з кадастровим номером :02:001:0230, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Клекотинської сільської ради Шаргородського району Вінницької області шляхом звільнення відповідачем за власний рахунок вказаної земельної ділянки від будь-яких посівів і насаджень сільськогосподарських та (або) інших культур і приведення земельної ділянки до стану, який існував до порушення прав.

Позовні вимоги ФГ «Слобідське», з врахуванням заяви про зміну предмета позову від 26.12.2017 року, мотивовані тим, що господарство є орендарем означеної земельної ділянки на підставі Договору оренди землі від 26.02.2014 року, укладеного між позивачем ФГ «Слобідське» в особі голови ФГ ОСОБА_7 та відповідачем ОСОБА_6 строком на десять років і зареєстрованого у встановленому законодавством порядку, згідно з яким в оренду передавалася земельна ділянка, належна відповідачу на підставі державного акта.

Незважаючи на те, що строк дії вказаного Договору не закінчився і він є чинним, оскільки угоди про розірвання договору чи припинення його дії між позивачем і відповідачем не укладалися і зобовязання за ним мають виконуватися належним чином, відповідачем ОСОБА_6 у 2017 році земельна ділянка була зорана та засіяна, що фактично позбавило позивача права користування орендованою земельною ділянкою.

Позивач на підставі договору оренди є землекористувачем і має право самостійно, згідно з умовами договору, господарювати на цій земельній ділянці, відповідно до вимог ст.95 ЗК України та ст.25 ЗУ «Про оренду землі», має право власності на посіви і насадження сільськогосподарських культур на ній, на отриману від господарювання продукцію.

Відповідно до вимог ст.152 ЗК України, позивач має право на звернення до суду з позовом про усунення будь-яких порушень його прав на користування земельною ділянкою, а також на відшкодування збитків.

Частиною 2 ст.27 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що позивач, як орендар земельної ділянки на підставі чинного договору оренди, має право на витребування орендованої земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею.

Відповідно до ухвали судді від 16.11.2017 року відкрито провадження у справі (а.с.41).

Згідно з ухвалою суду від 28.12.2017 року продовжено розгляд справи за правилами ЦПК України в ред. 2017 року (а.с.67-68).

12.01.2018 року ОСОБА_6 подала зустрічну позовну заяву до Фермерського господарства «Слобідське», державного реєстратора ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди, яка ухвалою суду від 07.02.2018 року залишена без руху, надано строк для виправлення недоліків зустрічного позову.

13.02.2018 року на виконання вимог ухвали суду від 07.02.2018 року ОСОБА_6 подано зустрічну позовну заяву із виправленими недоліками.

У зустрічному позові, з врахуванням уточнення позовних вимог в підготовчому засіданні 12.03.2018 року, ОСОБА_6 просить визнати договір оренди землі, укладений 26.02.2014 року строком на десять років, згідно з яким в оренду ФГ «Слобідське» передано належну їй на праві приватної власності на підставі державного акту земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0230, недійсним та скасувати державну реєстрацію даного договору, реєстраційний номер 53.

Зустрічний позов ОСОБА_6 мотивує тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 1,7301 га з кадастровим номером :02:001:0230 на території с. Клекотина Мурафської сільської ради, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом про право приватної власності. Ця земельна ділянка знаходиться в оренді ФГ «Слобідське», який вона не підписувала. Таким чином, в подальшому є незаконними і дії державного реєстратора ОСОБА_5 при проведенні державної реєстрації вказаного договору, який вона не підписувала.

Так як договір оренди землі нею не підписувався, міг бути підписаний тільки під впливом обману, то він не відповідає її дійсній волі і підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація цього договору підлягає скасуванню.

26.02.2018 року, відповідно до ухвали суду, прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_6 (а.с.123-125).

12.03.2018 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.145-146).

Розгляд справи по суті не здійснювався, оскільки судові засідання відкладалися через неприбуття сторін та їх представників.

29.08.2018 року представник позивача за первісним позовом ФГ «Слобідське» ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності від 11.01.2018 року (а.с.156) в судове засідання до початку розгляду справи по суті подав заяву, в якій просить позов Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 1,7301 га з кадастровим номером :02:001:0230 залишити без розгляду (а.с.216).

З довіреності від 11.01.2018 року вбачається, що вона не містить обмежень представника позивача ОСОБА_2 у поданні від імені позивача заяви про залишення позову без розгляду (а.с.156).

Представники відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не заперечують щодо залишення первісного позову ФГ «Слобідське» без розгляду, просять при вирішенні подальшого розгляду зустрічного позову, вирішити питання про повернення ОСОБА_6 судових витрат по сплаті судового збору у випадку залишення зустрічного позову без розгляду.

Співвідповідач державний реєстратор ОСОБА_5 не заперечує щодо задоволення заяви представника позивача про залишення без розгляду первісного позову, посилаючись на те, що це є правом позивача.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи…

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, оскільки представник позивача за первісним позовом ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті подав заяву, в якій просить залишити первісний позов Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 1,7301 га з кадастровим номером :02:001:0230 без розгляду, то суд вважає, що означена заява про залишення первісного позову без розгляду підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.193 ЦПК України, зустрічний позов ОСОБА_6 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, а вимоги означеної зустрічної позовної заяви обєднано в одне провадження з первісним позовом ФГ «Слобідське» до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, оскільки обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, хоча вони частково виникають з одних правовідносин, зокрема, ФГ «Слобідське» у первісному позові просить ухвалити рішення про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ОСОБА_6, якою користується на підставі договору оренди від 26.02.2014 року, а ОСОБА_6 у зустрічному позові просить визнати цей договір недійсним.

Вимоги ОСОБА_6 у зустрічному позові до ФГ «Слобідське» і державного реєстратора ОСОБА_5 про скасування державної реєстрації оспорюваного договору оренди землі, яка вчинена 26.02.2014 року за реєстраційним номером 53, є похідними від спору щодо майна земельної ділянки та майнових прав оренди цієї земельної ділянки, тобто від спору про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, тому підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, на підставі ст.19 ЦПК України.

Так, відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи, що зустрічний позов ОСОБА_6 було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, а вимоги зустрічної позовної заяви обєднано в одне провадження з первісним позовом ФГ «Слобідське» до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою внаслідок того, що позови взаємоповязані і спільний їх розгляд був доцільним, так як вони виникають з одних правовідносин, то при залишенні без розгляду первісного позову підлягає залишенню без розгляду і зустрічний позов.

Згідно з квитанціями від 12.01.2018 року та від 09.02.2018 року позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_6 сплачено судовий збір в сумі, відповідно, по 704,80 грн. (а.с.85, 118).

Частиною 1 ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст.133 ЦПК України).

У відповідності до вимог п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі: залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Зустрічна позовна заява ОСОБА_6 підлягає залишенню без розгляду у звязку із залишенням без розгляду первісного позову, тому клопотання представника ОСОБА_6 ОСОБА_4 про повернення судового збору підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 Розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 року за №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, цей Порядок розроблено на виконання, в тому числі, статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Пунктом 5 Розділу І вказаного Порядку встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) за ухвалою суду, яка набрала законної сили… У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Відповідно до п.3 Розділу І вказаного Порядку, повернення зазначених вище коштів, зарахованих до бюджету, здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків…

Пунктом 10 Розділу І вказаного Порядку визначено, що заява та подання або ухвала суду подається до відповідного органу Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету.

Керуючись ст.13, 133, п.5 ч.1 ст.257, ст.ст.258, 260, 261, 268 ЦПК України, ст.7 ЗУ «Про судовий збір», суд

ухвалив:

Заяву представника ФГ «Слобідське» ОСОБА_2 задовольнити.

Позовну заяву Фермерського господарства «Слобідське» до ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 1,7301 га з кадастровим номером :02:001:0230 залишити без розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до Фермерського господарства «Слобідське», державного реєстратора ОСОБА_5 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди залишити без розгляду.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в Шаргородському районі Вінницької області повернути ОСОБА_6 сплачений судовий збір за квитанцією від 12.01.2018 року в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок та за квитанцією від 09.02.2018 року в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: