Справа №639/601/18
Провадження №2/639/816/18
16 серпня 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Баркової Н.В.,
за участю секретаря Кузнецової (Тіщенко) А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 громади Харківської міської ради, третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
06.02. 2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, який подано їх представником ОСОБА_5, до відповідача ОСОБА_4 громади Харківської міської ради, зазначивши третьою особою Першу Харківську державну нотаріальну контору, в якому просять суд: визнати за ОСОБА_2, право власності на 1/6 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 09.08.2012 року;визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/6 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 09.08.2012 року;визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1., в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 09.08.2012 року.
В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що вони є спадкоємцями за законом після ОСОБА_6, померлого 09.08.2012 року. Спадкову масу після померлого ОСОБА_6 складає 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_6 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, копія якого додається. Позивачі прийняли спадщину після померлого ОСОБА_6, оскільки у встановлений законом 6-місячний термін ними були подані заяви до Першої Харківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після цього позивачі звернулися до державного нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на вищевказане нерухоме майно. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій є відсутність свідоцтва про право на житло і неможливість отримання дублікату такого свідоцтва. Представник спадкоємців ОСОБА_5 зверталася до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житло. Відповіддю КП «Харківське міське БТІ», їй було відмовлено,оскільки однією з умов видачі дублікату є проведення технічної інвентаризації обєкта нерухомого майна, таку інвентаризацію провести неможливо оскільки, у позивачів немає доступу до квартири. В звязку з вищевикладеним позивачі, які є спадкоємцями за законом, не мають можливості оформити свої права на 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Спадкування за законом передбачає рівність часток всіх спадкоємців, тому в позові зазначено, що кожний з позивачів має право на 1/6 частину квартири.
У звязку з викладеним позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.02.2018 року позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 громади Харківської міської ради, третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом залишено без руху, надано позивачам строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків 12.02.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.03.2018 року задоволено клопотання представника позивачів про витребування доказів.
08.05.2018 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 громади Харківської міської ради, третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання учасники справи не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивачів подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи першої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, про дату час, та місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав заяву про проведення засідання у його відсутність.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився 19.04.1986 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФК №427354. Його батьками зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.16).
Як вбачається з довідки до акту огляду МСЕК за № 0851051 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом з дитинства безстроково (а.с.23).
ОСОБА_2 народився 13.07.1977 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №185022, виданого повторно 10.10.2013 року. Батьками його також зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.17).
Однак, відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.11.2013 року позов ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на частку квартири - задоволено. Розірвано договір довічного утримання, посвідчений Харківською державною нотаріальною конторою №5 14.10.1994 року державним нотаріусом ОСОБА_8, реєстровий №2-5429, укладений між ОСОБА_9 (відчужувачем) та ОСОБА_6 (набувачем), повернуто сторони у первісний стан. Визнано за ОСОБА_9 право власності на частку квартири АДРЕСА_4 (а.с.129-131).
Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.04.2018 року, ОСОБА_10 належить 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 - на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: р.№1-809, виданий 04.12.2017 року, видавник: Пята Харківська державна нотаріальна контора (а.с.134-135).
Першою Харківською державною нотаріальною конторою відповідно до ухвали суду про витребування доказів надано копію спадкової справи 550/2012, з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_6, померлого 09.08.2012 року, відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_3 та до Першої Харківської державної нотаріальної контори надійшла 21.08.2012 року заява № 1416 про прийняття спадщини від ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі якої було заведено спадкову справу № 550/2012; 19.10.2012 року надійшла заява № 1846 про прийняття спадщини від ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, а 06.11.2012 року надійшла заява №1987 про прийняття спадщини від ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, якій померлий доводиться чоловіком, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, зареєстрованого 24.11.2009 року. (а.с.50-124).
Згідно з відповіддю КП «Харківське міське БТІ» від 14.09.2017 року за №8574 завідуючій першої Харківської державної нотаріальної контори у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло відмовлено (а.с.22).
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до державного нотаріусаПершої Харківської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтв про право на спадщину , однак державний нотаріус постановами про відмову у вчинені нотаріальної дії відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачами не було надано правовстановлюючого документу на 1/2 частину у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_3 (а.с.19-21). Разом з тим, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2014 року на грошові кошти, що належали спадкодавцю (а.с.104-109)
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також, згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом
Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема визнання права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним. Зі змісту ст. 328 ЦК України вбачається, що спадкування є однією з підстав набуття права власності.
Статтями 1216, 1220-1221 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, які зазначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємці за законом є рівними.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно зі ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Наказом Міністерства юстиції України № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна на підставі рішень судів»визначено, рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.
Відповідно до абз. 3 п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.
Враховуючи викладені положення закону на підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що після смерті ОСОБА_6, дружина позивача ОСОБА_3 та його сини позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулася у встановлений законом строк до Першої Харківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом, однак спадкові права на нерухоме майно вони не оформили, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на 1/2 частину квартири АДРЕСА_5, що належала ОСОБА_6 на праві приватної власності, були втрачені. Враховуючи досліджені судом письмові докази, що свідчать про належність права власності ОСОБА_6, в тому числі на день смерті, на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.07.1994 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання за спадкоємцями померлого права власності за законом в порядку спадкування після померлого 09.08.2012 року ОСОБА_6 на зазначену частку спірної квартири в рівних частках, тобто по 1/6 частині зазначеної квартири, у звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі, при відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 6, 7, 12, 13, 43, 76, 81, 82, 89, 131, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1268, 1270, 1297 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 громади Харківської міської ради, третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 09.08.2012 року, право власності на 1/6 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 09.08.2012 року, право власності на 1/6 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 09.08.2012 року, право власності на 1/6 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КО №561645, виданий Чутівським РВ УМВС України в Полтавській області 21.04.2004 року, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7;

-ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КН №987922, виданий Чутівським РВ УМВС України в Полтавській області 07.12.1999 року, ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: Російська Федерація, АДРЕСА_6;

-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: Російська Федерація, АДРЕСА_7;

Відповідач: ОСОБА_4 громада Харківської міської ради, місцезнаходження: 61000, м. Харків, майдан Конституції, буд.7;

Третя особа: Перша Харківська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд.1.

Повний текст рішення складено 31.08.2018 року.

Суддя Н.В. Баркова