Дата документу 31.08.2018
Справа № 320/7138/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«31» серпня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

присяжних - Проскурня С.М., Коноплянко Н.І.,

за участі секретаря - Панченко Н.М.,

за участю: прокурора - Керімова Е.І.,

представника заявника - Кононіхіної Н.Б.,

лікаря-психіатра - Кононіхіної Н.Б.,

особи, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію - ОСОБА_4,

законного представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Резніченко Олександра Леонідовича про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В:

До Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла заява головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Резніченко Олександра Леонідовича про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться на диспансерному обліку з 2015 року у КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

Як стало відомо від матері хворої, її стан погіршився протягом останніх двох тижнів: стала агресивна до матері, погрожувала її вбити. 28.08.2018 року нанесла їй удар по голові, заявила матері, що «вона занадто довго живе на цьому світі, що їй пора лежати на кладовищі». В зв'язку з цим, ОСОБА_4 була оглянута лікарем-психіатром швидкої медичної допомоги ОСОБА_7, який після огляду хворої прийняв рішення щодо невідкладної госпіталізації ОСОБА_4 у психіатричне відділення жіноче з попереднім діагнозом «Шизофренія».

31.08.2018 року ОСОБА_4 була оглянута комісією лікарів-психіатрів КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, які дійшли висновку, що хвора страждає на параноідний розлад. У зв'язку з наявністю у хворої тяжкого психічного розладу, лікування хворої можливе лише в стаціонарних умовах, у зв'язку з чим Комунальна установа «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради вимушена звернутись до суду з цією заявою.

Представник КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Кононіхіна Н.Б. в судовому засіданні наполягала на задоволенні заяви.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала заяву КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, просила госпіталізувати її доньку у зв'язку зі змінами психічного стану.

Лікар-психіатр Кононіхіна Н.Б. у судовому засіданні просила задовольнити заяву та підтвердила той факт, що тяжкий психічний розлад хворої ОСОБА_4 становить загрозу для оточуючих.

В судовому засіданні особа, відносно якої ставиться питання про госпіталізацію в психіатричне відділення - ОСОБА_4, заперечувала відносно її госпіталізації.

Прокурор у судовому засіданні не заперечуваа проти задоволення заяви КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» про примусову госпіталізацію ОСОБА_4.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, письмові документи, заслухавши думку прокурора, вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на диспансерному обліку з 2015 року у КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

31.08.2018 року ОСОБА_4 була оглянута комісією лікарів-психіатрів КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

Згідно висновку ЛКК від 31.08.2018 року встановлено, що хвора ОСОБА_4 страждає на психічне захворювання у вигляді «Параноїдний синдром. Виражене психомоторне збудження». Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 необхідно госпіталізувати в психіатрично-наркологічне відділення жіноче для лікування /а.с.3/.

Згідно копії заяви ОСОБА_5 від 30.08.2018 року, яка є матір'ю ОСОБА_4, вона просить госпіталізувати ОСОБА_4 у зв'язку зі змінами психічного стану, які виразились в тому, що хвора погрожує вбивством та фізичною розправою по відношенню /а.с.5/.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 344 ЦПК України у заяві про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації мають бути зазначені встановлені законом підстави для такої госпіталізації. До заяви додається мотивований висновок лікаря про необхідність примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації, в якому зазначається строк, протягом якого буде проведено лікування.

Згідно висновку ЛКК від 27.03.2018 року встановлено, що хворий ОСОБА_8 знаходиться на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: «Шизофренія, параноідна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноідний синдром. Виражений дефект змішаного типу (емоційно-вольовий та психопатоподібний)». Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_8 страждає на хронічний психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром та вважає за необхідне госпіталізувати хворого ОСОБА_8 для стаціонарного обстеження та лікування /а.с.3/.

Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час законного затримання психічнохворих осіб відповідно до підпункту (е) пункту 1 статті 5 Конвенції, а саме: "за винятком випадків крайньої необхідності, людина не має позбавлятися свободи до тих пір, поки не буде переконливо доведено, що вона дійсно є "психічнохворою".

У Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй "Принципи захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги" від 18 лютого 1992 року № 46/119 визначено, що примусова госпіталізація чи затримання пацієнтів спочатку має відбуватися на короткий строк, встановлений національним законодавством, для обстеження і попереднього лікування до розгляду такої госпіталізації чи затримання контрольним органом, яким має бути суд чи інший незалежний та безсторонній орган (принципи 16, 17).

Аналіз наведених міжнародних документів дає підстави для висновку про необхідність здійснення судового контролю над втручанням у право на свободу та особисту недоторканність психічнохворої особи під час його госпіталізації до психіатричного закладу без його згоди.

Аналізуючи вищевикладені обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви КУ«Мелітопольський психіатричний диспансер» та госпіталізації в психіатричне відділення у примусовому порядку ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 212, 214, 279-282 ЦПК України, ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Резніченко Олександра Леонідовича про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку - задовольнити в повному обсязі:

Госпіталізувати до психіатричного відділення КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради у примусовому порядку для здійснення адекватного лікування ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Зобов'язати Головного лікаря КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради Резніченка О.Л. у місячний термін повідомити Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області про результати госпіталізації у примусовому порядку до психіатричного відділення КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Колодіна

Присяжні: С.М. Проскурня

Н.І. Коноплянко