Справа № 361/5757/18
Провадження № 2/361/3021/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

17 грудня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого судді Селезньової Т.В.,

при секретарі Коваль А.В.,

у присутності позивача ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1, з тих підстав, що відповідач з грудня 2013року у будинку не проживає, вибув з нього добровільно, припинивши сімейні стосунки з позивачкою ОСОБА_1, вибув у невідомому напрямку і до будинку більше не повертався, не приймає участі в утриманні будинку, речей відповідача у будинку нема.

Відповідач в судове засідання не явився повторно, повідомлений належним чином, рекомендованим листом за місцем зареєстрованого проживання, і крім того, через оголошення на офіційному сайті. Відповідач відзиву, доказів, інших заяв не подав. Судом ухвалено справу розглянути заочно, відповідно до ст.280-281 ЦПК України.

Згідно договору дарування будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності позивачам на підставі свідоцтв про право на спадщину від 22.09.2004р. і від 9.09.2008р. Право власності позивачів зареєстровано у встановленому порядку.

Згідно свідоцтва про шлюб- позивач ОСОБА_1 і відповідач уклали шлюб 18.06.2010р.

Згідно довідки з місця проживання та будинкової книги - в даному будинку АДРЕСА_1 зареєстровані позивачі, а також відповідач. Згідно будинкової книги і довідки Броварської міської ради - відповідач зареєстрований за даною адресою з 19.03.2013р.

Згідно даним паспорту відповідача - він є громадянином Російської Федерації, в Україні має посвідку на постійне проживання від 15.10.2012р.

Згідно акту обстеження, складеному депутатом та засвідченому підписами сусідів, від 27.08.2018р. - відповідач не проживає в даному будинку з 2013 року.

Свідок ОСОБА_5, сусідка, пояснила, що часто, не рідше двох разів на тиждень, буває у даному будинку, раніше у будинку позивачів проживав чоловік ОСОБА_1, який з кінця 2013 - початку 2014 року в будинку не проживає, з тих пір вона відповідача не бачила; ніяких конфліктів цьому не перебувало, його ніхто не виганяв, перед вибуттям відповідач висловлював наміри повернутись в Російську Федерацію.

Свідок ОСОБА_6, знайома сім'ї, хрещена мати спільно дитини позивачки ОСОБА_1 і відповідача, пояснила, що часто буває у даному будинку, раніше у будинку проживав чоловік ОСОБА_1, який з кінця 2013 - початку 2014 року в будинку не проживає, з тих пір вона відповідача не бачила, до дуднику він не повертався.

Таким чином, суд встановив такі факти:

Позивачі є співвласниками будинку.

Відповідач зареєстрований на постійне місце проживання у даному будинку і проживав у ньому у якості члена сім,ї власників - чоловіка ОСОБА_1 та відповідно зятя ОСОБА_2.

Відповідач права власності на даний будинок чи частку у ньому не мав і не має. дане майно набуте позивачкою в порядку спадкування, тому не є спільною сумісною власністю з відповідачем як набуте у шлюбі.

Встановлено, що відповідач фактично в даному будинку не проживає з початку 2014 року, не користується будинком як своїм житлом тривалий час, більше одного року. Не встановлено фактів чинення перешкод з боку позивачів щодо проживання відповідача в даному жилому приміщенні протягом всього зазначеного часу. Не встановлено будь-яких законних підстав для збереження за відповідачем права користування вказаним жилим приміщенням.

Згідно ст..405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно обмежений у цьому праві. Право власності складається з права володіння, користування і розпорядження, які є похідними і невід,ємними від права власності.

Згідно ст. 391 ЦК власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права власності, в тому числі і у вказаний спосіб., тобто шляхом визнання особи такою, що втратила право проживання - користування жилим приміщенням, і шляхом подальшого скасування реєстрації проживання за вказаною адресою, оскільки така реєстрація є похідною та лише підтверджувальною щодо права користування (проживання) і тому підлягає скасуванню у випадку втрати права користування жилим приміщенням та вибуття з нього.

Таким чином, є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, належним на праві власності позивачу, з підстав, передбачених ст..405 ЦК України, і подальшого скасування реєстрації проживання відповідача за вказаною адресою.

Керуючись ст.ст.321,391,405 ЦК України, ст.156 ЖК України, ст.ст.259-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити;

визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1, з подальшим скасуванням реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом 30 днів з дня отримання копії рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не буде вручено в день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява буде подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складення.

Повне рішення виготовлено 18 грудня 2018р.

Суддя Т.В. Селезньова