Справа № 444/1726/18
Провадження № 2/444/895/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації, третя особа: Липницька сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що проживає в с. Березина Новокам»янської сільської ради. Батьками позивача були : ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Батьки працювали та були членами колективного сільського гоподарства, яке було розміщене на території Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області, а тому, як члени колгоспу, мали право приватної власності на земельну частку (пай).

Липницька сільська рада, на території якої знаходились земельні ділянки , 09.08.1996 року прийняла рішення № 23 про передачу мамі і батькові позивача у приватну власність земельні ділянки без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості , зокрема:мамі, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,89 га,батькові, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1.89 га.На підтвердження свого рішення сільська рада видала Сертифікат Серії ЛВ № 163530, та Сертифікат Серії ЛВ № 163534 відповідно.

Зазначає, що батькам необхідно було отримати (обміняти ) в ОСОБА_2 РДА Сертифікати на право на земельну частку (пай) старого зразка на єдиний зразок для України, проте вони чомусь цього не зробили.

Крім цього зазначає, що мама, ОСОБА_4 померла 10 квітня 2012 року, що засвідчується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 1-СГ № 283961, а батько ОСОБА_3 помер 15 грудня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 1-СГ №445942.Після смерті батьків відкрилась спадщина на належне їм майно.

Вказує, що як спадкоємниця по Закону звернулася до Рава-Руської державної нотаріальної контори з заявами про видачу Свідоцтва про право на спадщину, однак державна нотаріальна контора, відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу

Просить задоволити позов.

Позивач в підготовче засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача та третьої особи в підготовче засідання не з»явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача та третьої особи надіслано листи в яких вказали, що заперечень щодо позовних вимог позивача у них немає. Окрім цього у даних листах просили розгляд справи проводити у відсутності їх представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки сторони в підготовче засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Окрім цього з матеріалів справи, вбачається батьки позивача працювали та були членами колективного сільського гоподарства, яке було розміщене на території Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області, а тому, як члени колгоспу, мали право приватної власності на земельну частку (пай). Липницька сільська рада, на території якої знаходились земельні ділянки, 09.08.1996 року прийняла рішення № 23 про передачу мамі і батькові позивача у приватну власність земельні ділянки без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, зокрема:мамі, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 1,89 га,батькові, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1.89 га.На підтвердження свого рішення сільська рада видала Сертифікат Серії ЛВ № 163530, та Сертифікат Серії ЛВ № 163534 відповідно.

З копій свідоцтв про смерть, вбачається, що ОСОБА_4 померла 10 квітня 2012 року, а батько ОСОБА_3 помер 15 грудня 2016 року. Після смерті батьків відкрилась спадщина на належне їм майно.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути предявлено для оформлення спадщини сертифіката на ім'я матері та батька нового зразка, а тому її позовні вимоги слід задоволити в судовому порядку.

Суд також враховує те, що відповідач ОСОБА_2 РДА не заперечує проти визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 36091.04 грн., що розміщена на території с. Липник Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкування після смерті матері, ОСОБА_4, що настала 10 квітня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 1.89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 36091.04 грн., що розміщена на території с. Липник Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_3, що настала 15 грудня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.