Справа № 482/1962/17
Номер провадження 2/482/156/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Баранкевич В.О., за участю секретаря - Андрусенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2017року позивач звернулася до суду з позовом до Новоодеської міської ради Миколаївської області, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, який на протязі двадцяти п'яти останніх років перед смертю проживав однією сім'єю без укладення шлюбу із матір'ю позивача ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час спільного проживання матір позивача та ОСОБА_2 за спільні кошти побудували житловий будинок, якому присвоєно номер АДРЕСА_1. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за ОСОБА_2

Після смерті ОСОБА_2 мати позивача постійно проживала у вказаному будинку, а після її смерті позивач заволоділа цим будинком і фактично ним володіє до цього часу.

Спадкоємців після ОСОБА_2 немає, спадщину ніхто не прийняв. Житловий будинок відумерлою спадщиною не визнавався.

Позивач вказує, що на даний момент житловий будинок формально є безхазяйним майном, але питання про визнання такого безхазяйним орган місцевого самоврядування не порушує, так як позивач фактично є власником цього будинку на протязі останніх тринадцяти років.

Посилаючись на вищевикладене, а також те, що у вона на протязі останніх тринадцяти років по теперішній час часу відкрито, безперервно володіла та користувалася житловим будинком АДРЕСА_1, проживала в ньому, проводила його ремонт, сплачувала комунальні послуги, позивач на підставі статті 344 ЦК України просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на вказаний житловий будинок.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність та вказав що позов визнає.

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (повторне свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 видане ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 16.10.2007року.)

На протязі двадцяти п'яти останніх років свого життя ОСОБА_2 проживав однією сім'єю без укладення шлюбу з ОСОБА_3 (матір'ю позивача).

За час спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за спільні кошти побудували житловий будинок, якому присвоєно номер АДРЕСА_1. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за ОСОБА_2 (свідоцтво про право власності особистої власності на житловий будинок видане 24.04.1995року Новоодеською міською радою Миколаївської області)

ОСОБА_3 постійно проживала у вищевказаному будинку після смерті ОСОБА_2 до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується будинковою книгою та свідоцтвом про смерть ОСОБА_3

Позивач виходячи з того, що вона є спадкоємцем ОСОБА_3, а та в свою чергу спадкоємцем після смерті ОСОБА_2, після смерті матері заволоділа будинком за адресою АДРЕСА_1, добросовісно вважаючи, що він належить їй у порядку спадкування.

Вищевикладені обставини підтверджуються також поясненнями свідків.

Так свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона виросла з позивачем в одному дворі і їй відомо, що батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 побудували будинок за адресою АДРЕСА_1, після їх смерті позивач продовжила проживати в ньому. Пізніше за сімейними обставинами позивач виїхала до іншого населеного пункту, але продовжувала доглядати за будинком сплачувала поточні комунальні платежі, час від часу проводила поточний ремонт.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 побудували будинок за адресою АДРЕСА_1, позивач допомагала їм будувати цей будинок, а після їх смерті заволоділа цим будинком та утримує його.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є сином позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спочатку проживали в АДРЕСА_2, але згодом побудували будинок за адресою АДРЕСА_1 та переїхали туди. Після смерті її батьків позивач фактично заволоділа цим будинком, всіляко утримує його як власник.

Як видно із наданих позивачем доказів, вона неодноразово намагалася вирішити питання з прийняття спірного будинку в спадщину, проте через різні труднощі їй це не вдалося.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто не приймав.

Відповідно до ст. 344ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Беручи до уваги вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач, дійсно, відкрито і добросовісно володіє житловим будинком АДРЕСА_1 з 27.11.1995року, утримує його, сплачує всі комунальні послуги, що підтверджується наданими доказами, що свідчить про те, що позивач є добросовісним набувачем. Судом також не встановлено, що існують інші особи, які б претендували на будинок.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо визнання права власності на житловий будинок за позивачем, у відповідності до ст. 344 ЦК України, за набувальною давністю підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючисьст.344 ЦК України, ст.ст.4,13,81,200,263-265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новоодеської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: 75300 АДРЕСА_3) право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Головуючий: В.О.Баранкевич