Справа № 364/1135/18
Провадження № 2/364/383/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участі секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, в смт Володарка, справу за позовом

ОСОБА_1

(місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, засоби звязку: НОМЕР_2)

до ОСОБА_2,

(місце реєстрації: просп. Маяковського, 17 д, кв.94, м. Київ, 38044, РНОКПП НОМЕР_3

засоби звязку: НОМЕР_4)

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою вказуючи, що вона, починаючи з 08.09.2016 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2. В шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В даний час вони проживають окремо, син залишився мешкати з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає.

Позивач, посилаючись на ст.ст. 77, 180-184 СК України, ст.ст. 150,180-184, 430 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

26.09.2018 року по цивільній справі № 364/1135/18 відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом згідно положень ч. 11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщене 23.11.2018 року ( а.с.26).

З метою дотримання процесуального права, зокрема, принципу рівності сторін, суд неодноразово надсилав на адресу відповідача ухвалу про відкриття провадження, копію позовної зави з пакетом документів, однак поштові конверти повертаються з відміткою «за закінченням терміну зберігання», відповідач не зявлявся на поштове відділення по місцю свого проживання.

Відповідно до ст.128 ч.7 п.2 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Окрім того суд враховує положення ч.1 ст. 131 ЦПК України, яка визначає обовязок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надіслав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін не надав.

З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, із змісту позовної заяви та із матеріалів справи встановлено, що 08.09.2016 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1157( а.с. 10). В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.5).

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Тому вона звернулась з позовом до суду та ставить питання про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Відповідач доказів на спростування зазначеного у позовній заяві суду не надав та не скористався своїм правом щодо надання суду відзиву на позов.

В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є її право на утримання батьками до досягнення нею повноліття.

Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обовязок передбачено в ст. 180 Сімейного кодексу України.

Обовязок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ст. 180 Сімейного кодексу України, вказує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України та положення ч.2 - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, при цьому вказує, що їй не відоме місце роботи відповідача.

Суд за заявою одержувача та за наявними матеріалами визначає стягнення аліментів у твердій грошовій сумі за ч.1 ст.184 СК України.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Враховуючи, що дитина проживає спільно з позивачем, яка об'єктивно несе більші витрати, оскільки постійно нею опікується, а відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина.

Беручи до уваги наведені вище обставини у їх сукупності та з урахуваннямст.7 Закону «Про Державний бюджет України на 2018 рік» де встановлено розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, належить визначити у твердій грошовій сумі, у розмірі визначеному позивачем, тобто - 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з часу пред'явлення позовної заяви до суду, до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі та ухвалює рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 180 - 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 128, 131, 142 ч.1, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: просп. Маяковського, 17 д, кв. 94, м. Київ, 38044, РНОКПП НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі, у розмірі 2000,00 грн, щомісячно, починаючи з 12.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: просп. Маяковського, 17 д, кв. 94, м. Київ, 38044, РНОКПП НОМЕР_3 - судовий збір у розмірі - 704,80 грн на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Володарського районного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. Л. Моргун