АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Харків

Справа № 639/10958/13ц

Провадження № 22-ц/818/1274/18

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Заявник: державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікула Вікторія Юріївна

Боржник: ОСОБА_2;

Стягувач: Публічне акціонерне товариство КБ «Надра»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 09 серпня 2018 року, постановлену суддею Єрмоленко В.Б.

за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікула Вікторії Юріївни про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_2 в порядку ст. 439 ЦПК України,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікула В.Ю. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до приміщення боржника.

Подання мотивоване тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження АСВП №54213633 з примусового виконання виконавчого листа № 639/10958/13-ц від 10.03.2017 р., виданого Жовтневим районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суми заборгованості за кредитним договором №6/4/2008/840-К/787 від 27.08.2008 року у розмірі 394033,23 долари США та 42699,72 грн. (всього підлягає стягненню 10 296 771,07 грн.).

Відповідно іпотечного договору №6/4/2008/980-І/789 від 27.07.2008, посвідченого приватним нотаріусом Харківського МНО ОСОБА_4 у забезпечення виконання умов кредитного договору боржником ОСОБА_2 надано в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями №61, загальною площею 409,8кв.м., житловою площею 139,9 кв.м., який розташований за адресою м. Харків, вул.. Бугрименка.

Також зазначає, що згідно відповідей з державних органів боржник офіційно дохід не отримує, на ім'я ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності зареєстровано трьох кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. та житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 409,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3

Постановою державного виконавця від 03.07.2017 на все майно боржника накладено арешт в межах суми звернення стягнення на підставі якого внесені обтяження до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Виконавчі провадження № 56039010, №48604094. № 33270125, №33269835, №33269392, № 33268858, АСВП № 56039010, № 48604094. № 33270125, №33269835, №33269392, №33268858 прийнято до виконання державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Постановою від 28.03.2018 року зазначені виконавчі провадження об'єднані у зведене виконавче провадження АСВП № 56074157 у відповідності до вимог ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження".

26.10.2017, 27.02.2018 державним виконавцем здійснювались виходи, за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2, однак провести виконавчі дії щодо опису та арешту нерухомого майна, що належить боржнику та дії щодо перевірки майнового стану боржника не виявилось можливим.

Постанову про відкриття виконавчого провадження, яка надсилалася рекомендованим листом, їй вручено не було. Тобто, дії боржника ускладнюють виконання виконавчого документу та роблять неможливим.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 09 серпня 2018 року подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Пікули В.Ю. про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_2 - задоволено.

Ухвала суду мотивована тим, що копії матеріалів виконавчого провадження та додані до нього документи, якими державний виконавець обґрунтовував своє подання, містять докази про те, що боржника було повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного боржнику нерухомого майна, оскільки державним виконавцем надано підтверджуючі документи, то можливо дійти висновку, що відсутність доступу до нерухомого майна зумовлена саме свідомими діями боржника, спрямована на перешкоджання діям державного виконавця. Також, суд враховував положення законодавства про недоторканість житла осіб.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким подання про примусове проникнення до житла боржника залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до однобокого, необ'єктивного розгляду справи за наслідками чого прийнято невірну по своїй суті та незаконну ухвалу.

Також зазначає, що суд дійшов невірного висновку про свідомість дій боржника спрямованих на перешкоджання діям державного виконавця та невірно зазначив про наявність доказів про вчасне повідомлення боржника щодо проведення виконавчих дій з виходом до належного йому нерухомого майна, оскільки суд не взяв до уваги, що державний виконавець не виходив фактично до квартири АДРЕСА_1 оскільки якщо б дії були виконанні, то було б встановлено, що ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою, крім того власниками вказаної квартири є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 тому у разі проникнення до житла державним виконавцем будуть порушені права інших власників.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадження є судовий наказ №639/10958/13ц виданий Жовтневим районним судом м. Харкова 10.03.2017 по справі № 639/10958/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «КБ «Надра» суми заборгованості за кредитним договором №6/4/2008/840-К/787 від 27.08.2008 року у розмірі 394,033,23 доларів США та 42699,72 грн. (всього підлягає стягненню 10 296 771,07 грн.)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_2 зареєстровано право на нерухоме майно на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 зареєстровано 3х кімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. та житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 409,8 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 03.07.2017 ОСОБА_2 пенсії не отримує, дохід як особа, яка працює за трудовим та цивільно-правовим договором не отримує (а.с.23,24).

Згідно відповіді Державної податкової служби від 03.07.2017 року ОСОБА_2 рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах України не має. Як платник податків в органах ДПС не перебуває (а.с.25).

З відповіді Державної фіскальної служби від 03.07.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО не має. (а.с.26).

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби від 21.02.2018 у Боржника ОСОБА_2 є відкриті рахунки у ПАТ «Сведбанк» та ПАТ КБ «Приват Банк», ПАТ «А-Банк».

Постановою від 07 березня 2018 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_2 які містяться на усіх рахунках відкритих у ПАТ «Сведбанк», ПАТ «А-Банк», ХГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», вказана постанова направлена на адресу юридичних осіб та боржника. (а.с.33).

Згідно відповіді ПАТ «Сведбанк» на рахунку ОСОБА_2 загалом містяться кошти у сумі 152,81 грн.(а.с.35).

З відповіді ХГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на рахунках ОСОБА_2 відсутні кошти для виконання постанови ДВС (а.с.36)

Також, Постановою від 15 березня 2018 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2, а саме на квартиру АДРЕСА_1 вказана постанова направлена боржнику та стягувану.(а.с.38).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 18 Закону містить перелік обов'язків і прав виконавців, обов'язковість вимог виконавців, зокрема пунктом 4 частини 3 ст.18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Крім того, Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

31 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області із заявою про надання можливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження №54213633, з посиланням на те, що їй відомо про існування ВП про стягнення з неї суми боргу на користь ПАТ «КБ Надра».

Також слід врахувати, що у боржника була можливість виконати добровільно рішення суду, разом з тим, ОСОБА_2 не вчинено жодних дій для виконання рішення суду, при цьому боржник жодним чином не сприяє допущенню державного виконавця для вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням, про наявність постанови про відкриття ВП боржнику було відомо, про що свідчить заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.27).

Висновки суду, що копії матеріалів виконавчого провадження і доданих до нього документів, якими державний виконавець обґрунтовував подання, не містять доказів про те, що боржника повідомлено про проведення виконавчих дій з виходом до належного йому нерухомого майна, не відповідають обставинам справи.

При цьому, чинним законодавством не передбачено надання боржнику державним виконавцем вимоги про забезпечення безперешкодного доступу до приміщень.

Суду було надане достатнє обґрунтування необхідності проникнення до приміщення, яке належить на праві спільної сумісної власності боржнику, оскільки згідно відповідей з державних органів, боржник офіційно дохід не отримує, на його ім'я іншого майна не зареєстровано.

26.10.2017 та 27.02.2018 державного виконавця не було допущено боржником до житлового будинку розташованого за адресою м. Харків, вул. Бугрименка 61 та квартири №4 розташованої по вул. Л.Малої, 87 в м. Харкові для проведення виконавчих дій про що складено акти, з яких вбачається, що двері ніхто не відкриває, на стук не реагує, тобто, відсутність можливості у виконавця здійснити виконавчі дії роблять неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вірно задовольнив подання про примусове проникнення до житла боржника, тому ухвала не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Харкова від 09 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. В силу п.2 ч.1 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 14 грудня 2018 року