ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Харків

справа № 619/4066/17

провадження № 22-ц/790/234/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Піддубного Р.М. (суддя - доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Служба автомобільних доріг у Харківській області Державного агентства автомобільних доріг України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Харківській області на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 травня 2018 року, ухвалене у складі судді Остропільця Є.Р., -

у с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 04.03.2017 року він керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на 10 км+500м автомобільної дороги Т-21-17 «Дергачі - Козача Лопань -/М-20/» його автомобіль несподівано потрапив в яму, яка була заповнена водою та мала глибину 16 см, що знаходилась на проїзній частині, внаслідок чого автомобіль отримав технічні пошкодження.

Посилаючись на те, що причиною пошкодження автомобіля стала бездіяльність Служби автомобільних доріг в Харківській області, яка не забезпечила належного технічного стану покриття дороги, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 13905,68 грн., ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди 13905,68 грн., а також вартість звіту про оцінку матеріального збитку у розмірі 1200 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на його безпідставність.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29 травня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто зі Служби автомобільних доріг в Харківській області на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 15186 грн 68 коп., а також 640 грн судового збору.

В апеляційній скарзі представник Служби автомобільних доріг у Харківській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування скарги зазначив, що 14 лютого 2017 року між Службою автомобільних доріг у Харківській області та Дочірнім підприємством «Харківський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») було укладено договір № Т1-УТР/17, відповідно до умов якого останнє зобов'язалось утримувати автомобільні дороги, у тому числі і дорогу «Дергачі- К.Лопань» у належному технічному стані, а тому саме ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» має відповідати за завдану позивачу шкоду.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 04.03.2017 року автомобіль НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, на 10 км+500м автомобільної дороги Т-21-17 «Дергачі - Козача Лопань -/М-20/» потрапив в яму, яка знаходилась на проїзній частині вказаної дороги, внаслідок чого автомобіль отримав технічні пошкодження.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальної шкоди завдано позивачеві з вини Служби автомобільних доріг у Харківській області внаслідок невиконання відповідачем обов'язків щодо усунення пошкоджень автомобільної дороги, яка перебуває у державній власності та обліковується на його балансі.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг , вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначено Законом України «Про автомобільні дороги».

Так, згідно з ч. 2 ст. 7 вказаного закону автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту, який має свої органи управління на місцях (ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Тобто Законами України «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги України», визначено, що відповідальність за відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування покладена на органи державного управління автомобільними дорогами загального користування

Відповідно до п. 2 Єдиних правил ремонту та утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Постановою КМУ від 30.03.1994 року № 198, власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об'єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов'язані забезпечувати зручні та безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об'єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об'єктів , забрудненню навколишнього середовища.

Відповідно до п. 11 вищевказаних Правил власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи зобов'язані своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху ; негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України)

Відповідно листа від 20.04.2018 року № 1662/09 Служби автомобільних доріг у Харківській області № 76/98/18 від 24.04.2018 року згідно з переліком автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою КМУ від 16.09.2915 року №71, автомобільна дорога «Дергачі - Козача - Лопань(М-20)» відноситься до територіальних автомобільних доріг державного значення.

Як убачається із матеріалів справи, постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 24.03.2017 року адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного порушення.

Вказаною постановою суду, яка набрала законної сили встановлено, що пошкодження автомобіля НОМЕР_1, сталося не з вини водія ОСОБА_1, а через неякісне покриття дороги, в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 не мав можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 28/05-17 від 22.05.2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Джилли МК», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 13905 грн 68 коп.

Крім того, позивачем були понесені витрати на проведення вищевказаного дослідження у розмірі 1200 грн, а також витрати, пов'язані з викликом представника відповідача у сумі 81 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що 14 лютого 2017 року між Службою автомобільних доріг у Харківській області та ДП «Харківський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» було укладено договір № Т1-УТР/17, відповідно до якого останнє, як підрядник, зобов'язалось надати Службі автомобільних доріг у Харківській області, як замовнику, послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Харківської області протяжністю 2298,3 км, до складу яких увійшла дорога «Дергачі - Козача - Лопань(М-20)», висновків суду не спростовують, оскільки Служба автомобільних доріг у Харківській області є органом державного управляння автомобільними дорогами загального користування і саме на відповідача законодавством покладено обов'язок власними силами або із залученням підрядних організацій своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху, а також негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі.

Крім того, частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 7.2 вказаного договору, відповідно до якого підрядник несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно діючих нормативів, якщо порушення призвели до дорожньо-транспортної пригоди, покладає таку відповідальність на підрядника лише за порушення, вчинені при (під час) виконання ним послуг за договором.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг України в Харківській області Державного агентства автомобільних доріг України залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова