Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5199/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

10 грудня 2018 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Горошко О.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та примусове зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та примусове зняття з реєстраційного обліку.

В позовній заяві зазначила, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач, яка є співвласником квартири, та місце проживання якої зареєстровано за адресою даної квартири, у наведеному житлі з 2002 року не проживає, речей не зберігає. Збереження реєстрації відповідача за вищевказаною адресою викликає проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються на неї. Тому позивач змушена нести додаткові витрати по оплаті комунальних та інших послуг, що нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб, чим порушуються її права. Реєстрація місця проживання відповідача за цією адресою унеможливлює оформлення субсидії, що суттєво впливає на матеріальне становище позивача та членів її сімї.

Тому позивач просила суд визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, та примусово зняти її з реєстраційного обліку у цій квартирі.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 26 вересня 2018 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заперечення від сторін щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. При цьому посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки не повідомила.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 грудня 1998 року Полтавським турбомеханічним заводом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5).

За адресою даної квартири зареєстровано місце проживання відповідача ОСОБА_2 ( а.с.22).

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Тому відповідачу ОСОБА_2, яка є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном разом з іншим співвласником ОСОБА_2 - О.П.

І у здійсненні свого права власності відповідач не може бути обмежена незалежно від того проживає вона у квартирі, співвласником якої є, чи ні.

Як передбачено ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

ОСОБА_2 має правовий статус співвласника квартири, а не члена сімї власника. Тому вона не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з не проживанням у ньому понад один рік.

Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується, що ОСОБА_2 понад один рік за адресою вказаної квартири не проживає, речей не зберігає.

Зазначену обставину в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.23-25).

Але, враховуючи, що відповідач є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_2, вона не може бути визнана такою, що втратила право користування житлом.

Вирішуючи позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку за даною адресою, суд виходить з того, що повноваження реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб до компетенції суду не належать.

Такі повноваження в межах м.Полтави віднесені до компетенції Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи крім інших підстав здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та примусове зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 14 грудня 2018 року.

Головуючий О.А.Самсонова

10.12.2018