Постанова

Іменем України

29 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 760/14508/15-ц

провадження № 61-14831св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Українська боргова компанія»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року у складі судді Мазурик О. Ф.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ТОВ «Українська боргова компанія» звернулось з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Українська боргова компанія» заборгованість станом на 20 липня 2015 року за комплексним договором № 2/1616809 від 12 серпня 2013 року у розмірі 73 002,51 грн.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року залишено без задоволення. Роз'яснено відповідачеві, що заочне рішення суду може бути оскаржено нею в загальному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

У лютому 2018 року відповідач ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року.

Ухвала мотивована тим, що звертаючись до суду з апеляційною скаргою після спливу одного року з дня складення повного тексту оскарженого рішення ОСОБА_2 не вказала обставин непереборної сили, внаслідок яких не могла звернутися до суду з апеляційною скаргою до спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У березні 2018 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, у якійпросила скасувати оскаржену ухвалу апеляційного суду, поновити строк на апеляційне оскарження та зобов'язати апеляційний суд прийняти апеляційну скаргу на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року. При цьому посилалась на порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що копію ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року отримала 22 січня 2018 року, вже 01 лютого 2018 року звернулась до апеляційного суду із апеляційною скаргою на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року, тому не пропустила строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У травні 2018 року ТОВ «Українська боргова компанія» надало відзив на касаційну скаргу, в яких просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржене рішення залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що ОСОБА_2 без поважних причин пропустила строк на апеляційне оскарження заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року.

Ухвалою Верховного Суду від 01 серпня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суд апеляційної інстанції встановив, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року позов ТОВ «Українська боргова компанія» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 73 002,51 грн.

Згідно інформації з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним, повний текст судового рішення для оприлюднення судом направлено 19 листопада 2015 року.

Зворотним поштовим повідомленням підтверджується, що копію заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року ОСОБА_2 отримала 25 листопада 2015 року (а.с. 60).

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Солом'янського районного суду м. Києва з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

У лютому 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року.

При відмові у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд зробив висновок, що звертаючись до суду з апеляційною скаргою після спливу одного року з дня складення повного тексту оскарженого рішення ОСОБА_2 не вказала обставин непереборної сили, внаслідок яких не могла звернутися до суду з апеляційною скаргою до спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком апеляційного суду з таких підстав.

У частині четвертій статті 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Аналогічна за змістом норма закріплена у частині четвертій статті 231 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року).

Матеріали справи не містять доказів направлення та отримання ОСОБА_2 ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року. При цьому ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2017 року надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 19 грудня 2017 року і оприлюднена 26 грудня 2017 року.

За таких обставин апеляційний суд зробив помилковий висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі частини другої статті 358 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена ухвала постановлена без додержання норм процесуального права. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржену ухвалу скасувати і передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року скасувати.

Справу № 760/14508/15-ц передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило