КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/520/6199/18
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Шевчук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
Військової частини НОМЕР_1
про втрату права користування службовим приміщенням,
02.10.2018року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користуванняслужбовим приміщенням за адресою військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що на даний час відповідач ОСОБА_1 не перебуває на військовій службі та не рахується членом сім`ї військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , за місцем дислокації в/ч НОМЕР_1 не мешкає, постійним (службовим) житлом не забезпечувався, тобто втратив право користування нежитловим приміщенням та не повинен бути зареєстрованим за адресою в/ч НОМЕР_1 .
У зв`язку з тим, що місце проживання ОСОБА_1 на даний час не відомо і звернутись до нього особисто не має жодної можливості, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з даним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Петренко В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 03.10.2018року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюВійськової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про втрату права користування службовим приміщенням. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 11.12.2018року представник позивача не з`явився, однак надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою в/ч 2138: АДРЕСА_1 , з 17.07.2000року за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 не мешкає, місце його проживання невідоме, що підтверджується довідкою Військової частини НОМЕР_1 Одеського прикордонного загін від 01.08.2018року №721/118, та довідкою з відділу АДР ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 9, 21).
На час реєстрації відповідач, до отримання жилої площі, військовослужбовці, які проходили військову службу за контрактом, прапорщики, мічмани, кадрові офіцери та члени їх сімей, мав право бути зареєстрований за адресою військової частин, на підставі абз.6 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Інструктивного Листа Міністерства Оборони України від 11.06.2004 р. № 224/1424, та Міністерства Внутрішніх Справ України від 17.06.2004 р. № 6963/пв.
Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 Одеського прикордонного загін від 01.08.2018року №721/119 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та не рахується членом сім`ї військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (а.с. 8).
З довідок Військової частини НОМЕР_1 від 01.08.2018року №721/161 та №721/162 вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на квартирному обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ). В період проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) не забезпечувався житлом для тимчасового проживання на період проходження ним військової служби (а.с. 10, 11).
Відповідно до ч. 4 ст. 28 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» майно, закріплене за військовими частинами та установами Державної прикордонної служби України, є державною власністю та належить їй на праві оперативного управління. До майна, зокрема, відносяться будинки та споруди.
На теперішній час правовідносини у сфері реєстрації місця проживання осіб регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», відповідно до якого реєстрація - це несення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання обмежується в адміністративно-територіальних одиницях, які знаходяться на територіях військових об`єктів.
Таким чином, приймаючи до уваги, що приміщення за адресою військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , є службовим, а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та не рахується членом сім`ї військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідача позов Військової частини НОМЕР_1 про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування нежитловим приміщенням за адресою військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 , є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про втрату права користування службовим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування нежитловим приміщенням за адресою військової частини НОМЕР_1 - АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою складення судового рішення є 14 грудня 2018 року.

Суддя Петренко В. С.