Справа № 510/1014/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.18 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (законний представник ОСОБА_2) до Ренійської міської ради Одеської області (третя особа Служба у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації Одеської області) про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у відсутності його представника.

Представник позивачки ОСОБА_3 на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Ренійської районної державної адміністрації Одеської області заперечень, додаткових заяв не надала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія довідки виконкому Ренійської міськради від 10.01.2018р. про склад сімї ОСОБА_4; копія свідоцтва про народження ОСОБА_4; копія свідоцтва про народження позивачки; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла 17.09.2016р.; копія заповіту від 10.09.2016р., оформленого на імя позивачки; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, оформленого на імя ОСОБА_4; копія свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1999р., оформленого на імя ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4; копія розпорядження Ренійської РДА від 20.01.2017р. про призначення ОСОБА_2 піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_1; копія розпорядження Ренійської РДА від 03.10.2016р. про надання ОСОБА_1 статусу дитини-сироти; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2002р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2002р.; копія домової книги на квартиру; копія довідки КП «Ренійське БТІ» від 18.01.2018р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості квартири від 17.05.2018р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі, яка є неповнолітньою особою і діє через свого законного представника ОСОБА_2, є донькою нині померлої ОСОБА_4 За життя ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.1999р. № 591, свідоцтв про право на спадщину за законом від 03.06.2002р. за №№ 3-1795, 3-1791 належала квартира № 29, розташована по вул. Дунайській, № 21 в м. Рені Одеської області.

На випадок смерті ОСОБА_4 розпорядилася належним їй майном, 10.09.2016р. склала заповіт на імя позивачки, 17.09.2016 р. - померла. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на вищезазначене майно.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття. Проте, вона завжди мешкала разом із ОСОБА_4, як донька із матірю. Відповідач на спадщину не претендує, не заперечує, щоб її оформила позивачка.

Пізніше, при зверненні позивачки разом із її законним представником до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їм в цьому було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючого документу на вищевказану нерухомість, а також нормативно-грошової оцінки нерухомості, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову. Після смерті ОСОБА_4 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на квартиру, як на обєкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за заповітом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_4 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ст. 1269 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею за заповітом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою для прийняття спадщини за заповітом.

Проте, навіть у випадку своєчасного звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її було б неможливо у звязку із тим, що в неї були відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів.

Останні роки перед смертю ОСОБА_4 позивачка мешкала разом із нею, як дитина була завжди поруч. Відповідач на спадщину не претендує, не заперечує, щоб її оформила позивачка, інших спадкоємців немає.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за заповітом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання правовстановлюючих документів на квартиру, розпорядження щодо її цільового використовування тощо). Більш того, оскільки позивачка є неповнолітньою особою у неї є її законний представник, який допомагає їй в управлінні та зберігання спадкового майна.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є субєктом набуття права власності на квартиру з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (законний представник ОСОБА_2) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії ОК №035710, виданий Ренійським РС ГУДМС України в Одеській області 16.03.2017р.) в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру № 29, розташовану по вул. Дунайська, № 21 в м. Рені Одеської області (загальною площею 51,40 кв.м., житловою площею 29,80 кв.м., підсобною площею 21,60 кв.м.), що належала ОСОБА_4, померлій 17.09.2016 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник