Справа № 204/6897/18
Провадження № 2-о/204/118/18 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема щодо належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року заявник звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт належності їй, «ОСОБА_1 Договору дарування від 26.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. за реєстром № 2-4602, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР і записаного в реєстрову книгу № 317 за реєстровим № 58 на ім'я ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1. В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що вона звернулася до державного реєстратора КП «ДМБТІ» ДОР з наміром отримати інформацію щодо свого права власності, щоб в подальшому провести реєстрацію свого нерухомого майна в Департаменті адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради і впорядкувати документи, як того вимагають зміни, які діють з 2012 року, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто внесення інформації до державного реєстру. 15 серпня 2018 року вона отримала лист № 11903 державного реєстратора КП «ДМБТІ» ДОР про те, що за адресою: АДРЕСА_1 значиться дві інвентаризаційні справи, і згідно першої інвентаризаційної справи право власності зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі Договору дарування від 26.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. за реєстром № 2-4602, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР і записаного в реєстрову книгу № 317 за реєстровим № 58. Крім того, є ще одна інвентаризаційна справа, і право власності зареєстровано за іншою особою, тобто необхідно звертатися до ГАСКу з проханням надати окрему адресу, а лише потім реєструвати нерухомість. У зв'язку з цим, державним реєстратором запропоновано спочатку привести у відповідність її правовстановлюючий документ, а саме Договір дарування, де її прізвище записано, як «ОСОБА_1», і не співпадає з паспортними даними «ОСОБА_1», тому їй необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вказане сталося, оскільки в 1979 році при оформленні Договору дарування домоволодіння АДРЕСА_1 з її батька - ОСОБА_2 на неї, нотаріус здійснив запис у відповідності з паспортом громадянина СРСР, де невірно було перекладено на українську мову російське прізвище. В подальшому при заміні паспорту на паспорт громадянина України ніхто не звертав уваги, що прізвища різняться, але вже згідно з правописом української мови вірно записано «ОСОБА_1». Факт належності саме їй, «ОСОБА_1 Договору дарування від 26.09.1979 року на ім'я ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про народження, технічним паспортом, Договором про надання послуг водопостачання по АДРЕСА_1 тощо.

В судове засідання заявник не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала суду заяву, в якій просила розглянути дану справу за її відсутності без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів. Також зазначила, що підтримує свою заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що 26 вересня 1979 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. було посвідчено за реєстром № 2-4602 Договір дарування, яким ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_1 в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради в реєстрову книгу № 317 за реєстровим № 58, що підтверджується відповідним штампом на самому договорі (а.с.12 на обороті), а також відповіддю Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 15.08.2018 року за № 11903 (а.с.10).

Заявник стверджує, що у вищевказаному договорі дарування була допущена технічна помилка в написанні її прізвища, а саме: вказано «ОСОБА_1», замість вірного «ОСОБА_1».

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В силу же положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У зв'язку з вищевказаним, заявник звернулася до суду і просила суд встановити факт належності зазначеного вище договору дарування саме їй, ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, факт належності саме ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Договору дарування від 26.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. за реєстром № 2-4602, що містить помилку в написанні прізвища власника підтверджується рядом документів, а саме: паспортом громадянина України Серії НОМЕР_2 заявника, де її прізвище вказане як «ОСОБА_1» (українською мовою) і «ОСОБА_1» (російською мовою) (а.с.6); свідоцтвом про її народження Серії НОМЕР_3 від 14.08.1958 року, де її прізвище російською мовою також вказане як «ОСОБА_1» (а.с.17); її атестатом про середню освіту НОМЕР_4 від 26.06.1975 року, де її прізвище вказане як «ОСОБА_1» (українською мовою) і «ОСОБА_1» (російською мовою) (а.с.18-19); свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_5 від 29.08.1997 року, де її прізвище вказане як «ОСОБА_1» (українською мовою); а також договором № 01 про надання населенню приватного сектору послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 07.04.2014 року, яким узгоджено надання послуг за адресою: АДРЕСА_1 і в якому прізвище заявника також вказане як «ОСОБА_1» (а.с.21-24).

Таким чином, з усього вищевказаного випливає, що договір дарування дійсно належить саме ОСОБА_1, а різниця в прізвищах у договорі і її паспорті громадянина України виникла внаслідок невірного перекладу прізвища заявника з російської на українську мову при посвідченні договору дарування.

З урахуванням зазначеного вище, судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що Договір дарування від 26.09.1979 року належить саме заявникові не оспорюється, а заявлена нею заява покликана на підтвердження наявності цього факту.

Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права і інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у зв'язку з чим суд вважає можливим задовольнити дану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема щодо належності правовстановлюючого документу.

За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням вищевказаних обставин, суд вважає можливим встановити факт належності ОСОБА_1 Договору дарування від 26.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. за реєстром № 2-4602, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради і записаного в реєстрову книгу № 317 за реєстровим № 58 на ім'я ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 294, 317-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема щодо належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 Договору дарування від 26.09.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Саплахіді К.Г. за реєстром № 2-4602, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради і записаного в реєстрову книгу № 317 за реєстровим № 58 на ім'я ОСОБА_1 на домоволодіння АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 03341776, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 9.

Суддя В.В. Самсонова