АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Херсон

Номер справи: 663/1524/16-ц

Номер провадження: 22-ц/791/1253/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Приходько Л.А.,

Радченка С.В.

секретар Зварич С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 09 серпня 2016 року, постановлене під головуванням судді Шульги К.М., в цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Красненська сільська рада Скадовського району, про встановлення факту постійного проживання,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання свого батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за адресою: АДРЕСА_1, у період з 2003 по 2013 рік. Заява мотивована тим, що він є рідним сином померлого ОСОБА_4, який до смерті ОСОБА_5, яка доводилась йому родичкою, та після її смерті, проживав у будинку по АДРЕСА_1, вів з померлою ОСОБА_5 спільне господарство до її смерті, а у подальшому і до своєї смерті, тобто фактично з 2003 року по 2013 рік, що підтверджується довідкою Красненської сільської ради №511 від 19.05.2016 року. Після смерті ОСОБА_5, батько заявника ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, оскільки спільно проживав зі спадкодавцем. Після смерті батька заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від померлого батька. Пропущений для звернення з відповідною заявою строк було поновлено судом та встановлено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Нотаріус роз'яснив необхідність надати рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що батько заявника ОСОБА_4 дійсно до моменту смерті проживав АДРЕСА_1 та вів спільне господарство з померлою ОСОБА_5. Усі зазначені обставини були предметом розгляду в інших судових справах.

Просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у період з 2003 по 2013 рік за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 09 серпня 2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено, встановлено факт постійного проживання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у період з 2003 року по 2013 рік у будинку АДРЕСА_1

На вказане рішення суду подав апеляційну скаргу ОСОБА_2, який вважає, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, оскільки встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у період з 2003 по 2013 рік за адресою: АДРЕСА_1, фактично є встановленням факту проживання ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року і встановлення даного факту заявникові необхідно для оформлення спадкових прав після ОСОБА_5.

Особа, яка звернулась з апеляційною скаргою вказує, що на підставі його заяви заведено спадкову справу після померлої ОСОБА_5 і на час ухвалення оскаржуваного рішення він входив до кола спадкоємців після померлої ОСОБА_5 і тому, суд мав з'ясувати коло спадкоємців ОСОБА_5 та розглянути вказану справу з залученням всіх спадкоємців в порядку позовного провадження. Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про встановлення факту.

Відповідно до п. 8, 9 ч.1 розд. XIII«Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. Справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

Відзиви від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача,пояснення особи, що звернулась з апеляційною скаргою та представника заявника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що заявник ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 12 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначено ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком два місяці.

Звертаючись до суду із вищезазначеною заявою, ОСОБА_3 вказав, що встановлення факту проживання ОСОБА_4та ведення спільного господарства з ОСОБА_5, яка була його родичкою та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у період з 2003 по 2013 роки у належному ОСОБА_5 будинку за адресою АДРЕСА_1, необхідно йому для прийняття спадщини, що залишилась від батька, а саме вказаний вище будинок, який як вважає заявник, батько фактично прийняв у спадщину після ОСОБА_5, як такий що постійно проживав з останньою на час відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу. Таке право можуть мати й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Разом із тим відповідно до пункту 2 вищевказаної постанови справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення та можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб, та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, за відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Як вбачається з матеріалів, доданих до апеляційної скарги, рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 27 лютого 2014 року задоволено заяву ОСОБА_6 та встановлено факт постійного проживання ОСОБА_6 з ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 з 01.01.2005 року по день смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

21 березня 2014 року Скадовською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу після померлої ОСОБА_5.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що оскарженим судовим рішенням вирішено питання про права та інтереси ОСОБА_2, який не брав участі у справі, оскільки заявник ОСОБА_3, як спадкоємець свого батька, у випадку задоволення заяви про встановлення факту проживання його батька зі спадкодавцем ОСОБА_5 претендує на спадщину, що відкрилась саме після смерті ОСОБА_5, спадкоємцем якої є особа, яка звернулась з апеляційною скаргою.

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 234 ЦПК України, у редакції від 2004 року, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно пунктів 4, 5 частини першої статті 256 ЦПК України, у редакції від 2004 року, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. В судовому порядку можуть бути встановлені і інші факти з метою захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов'язане з наступним вирішенням спору про право.

У частині четвертій статті 256 ЦПК України, у редакції від 2004 року, передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Вказані положення кореспондуються із вимогами частини четвертої статті 315 ЦПК України у чинній редакції.

Виходячи із зазначеного, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження, так і в процесі розгляду справи.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановленняфактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Із урахуванням зазначеного, враховуючи наявність у даній справі спору про право на нерухоме майно , рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, із залишенням без розгляду заяви ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме:факту постійного проживання ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у період з 2003 по 2013 рік за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.

Керуючись ст. 315, 367, п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст. 376, ст. 382 ЦПК України,Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 09 серпня 2016 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_3 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В.Вейтас

Судді: Л.А.Приходько

С.В.Радченко

Повне судове рішення складено 30 серпня 2018 року

Суддя: І.В. Вейтас