Постанова

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 361/5771/15-ц

провадження № 61-14619св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), ШтеликС. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - КадироваВладислава Володимировича,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова ВладиславаВолодимировича на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2016 року у складі судді Білик Г. О. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 травня 2017 року у складі колегії суддів: Верланова С. М., Білоконь О. В., Голуб С. А.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» - Кадирова В. В. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що між акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_3, 01 листопада 2007 року укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кошти у сумі 73 400 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,5 % річних строком до 01 листопада 2032 року. Позичальник не виконала належним чином зобов'язання за кредитним договором, тому утворилася заборгованість, яка у добровільному порядку погашена не була.

На підставі викладеного, ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 624 908,48 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2016 року позов залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлений представник ПАТ «Дельта Банк» повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 травня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду дотримався вимог процесуального права, так як обставини належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи підтверджуються матеріалами справи.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» - Кадирова В. В., посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просило скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій і передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанції під час вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду не було враховано поважності причин неявки в судові засідання. Вказував, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - Кадирова В. В. У зв'язку з цим, останнім було прийнято рішення від 03 березня 2015 року № 25 «Про скасування довіреностей», яким скасовано будь-які довіреності на представництво ПАТ «Дельта Банк» та/або вчинення правочинів від його імені. Крім того, посилався на втрату копії ухвали суду першої інстанції, оскільки на підставі вищезазначеного було змінено місцезнаходження ПАТ «Дельта Банк» на бул. Дружби Народів, 38 у м. Києві.

У серпні 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що підстав для задоволення касаційної скарги немає. Зазначив, що доводи касаційної скарги не підтвердженні, оскільки в матеріалах справи міститься копія довіреності від 05 жовтня 2015 року на ім'я Самойлової Є. О. за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» - Кадирова В. В.

23 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвали судів постановленні з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 березня 2016 року у судовому засіданні, яке є третім судовим засіданням місцевого суду у цій справі, було оголошено перерву до 15 год. 10 хв. 05 квітня 2016 року з метою надання позивачу строк для усунення недоліків в тексті позовної заяви та надання суду належного розрахунку заборгованості.

Про час та місце судового засідання, призначеного на 05 квітня 2016 року, суд першої інстанції повідомив представника ПАТ «Дельта банк» Самойлову Є. О. під підпис 11 березня 2016 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка.

Відповідно до частини п'ятої статті 74 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

В указане судове засідання 05 квітня 2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Крім того, 05 квітня 2016 року до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача СамойловоїЄ. О. про відкладення судового засідання, призначеного на 05 квітня 2016 року в зв'язку із неможливістю забезпечення присутності представника позивача в судовому засіданні внаслідок великої кількості справ, призначених на вказану дату.

У зв'язку з неявкою представника позивача у судове засідання 05 квітня 20106 року, яке є четвертим судовим засіданням місцевого суду у цій справі, розгляд справи судом відкладено на 12 год. 00 хв. 19 квітня 2016 року.

Про час та місце судового засідання призначеного на 19 квітня 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області було повідомлено представника ПАТ «Дельта банк» Самойлову Є.О. під підпис 14 квітня 2016 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи розписка.

У судове засідання, призначене на 19 квітня 2016 року представник ПАТ «Дельта Банк» повторно не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що підтверджується даними журналу судового засідання від 19 квітня 2016 року.

Вказані обставини не свідчать про належне виконання позивачем процесуального обов'язку щодо забезпечення присутності його представників в судових засіданнях.

Згідно із частиною третьою статті 169 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, суд не зобов'язаний з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За змістом статей 10, 11 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов'язками, але зобов'язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 27, 29 цього Кодексу в указаній вище редакції.

Враховуючи викладене, суди, встановивши те, що ПАТ «Дельта Банк», будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи в суді першої інстанції, не направило свого представника у судові засідання, призначені на 05 та 19 квітня 2016 року, дійшли обґрунтованого висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Доводи скаржника про поважність причин неявки до суду не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки наслідки, передбачені частиною третьою статті 169 та пунктом 3 частини першої статті 207 ЦПК України у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції, застосовуються судом в усіх випадках, коли позивач повторно не з'явився до суду, незалежно від поважності причин його відсутності.

Доводи касаційної скарги, що копію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції було втрачено у зв'язку із зміною місцезнаходження ПАТ «Дельта Банк» на бул. Дружби Народів, 38 у м. Києві, у той час, як копія вказаної ухвали направлялася банку за адресою: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи наявні розписки про належне повідомлення про час та місце судового засідання представника ПАТ «Дельта банк» Самойлової Є. О.

Такими ж обставинами, встановленими судами спростовуються і доводи касаційної скарги банку про зміну адреси. Матеріали справи свідчать, що представник банку повідомлений про час та місце розгляду справи особисто під розписку у суді.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Матеріали справи свідчать про те, право ПАТ «Дельта Банк» на доступ до суду, а також його право, яке кореспондується із обов'язком суду щодо належного повідомлення про дату і час розгляду справи, не порушено.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що ухвали місцевого та апеляційного судів постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому ці судові рішення відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Кадирова Владислава Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А .О. Лесько

С.Ю. Мартєв

І.М. Фаловська

С. П. Штелик