Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/782/18

Провадження №2/377/312/18

17 грудня 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М., за відсутністю учасників справи, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду в м. Славутичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення розміру спадкової частки, -

УСТАНОВИВ:

30 жовтня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 1261, 1268-1270 ЦК України просить визначити, що частка у жилому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилася як спадок після смерті його сина ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та його дружини ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, складає 1/4 частку даного жилого приміщення за кожним.

Позовні вимоги вони обґрунтовуються тим, що позивач перебував у шлюбі з ОСОБА_4, зареєстрованому 11 жовтня 1986 року міським відділом ЗАГСу м. Сміла Черкаської області. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. На підставі договору міни, посвідченого 05 червня 2002 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області за реєстровим № 3138, позивачем, його дружиною ОСОБА_4 та дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_2 було набуто у спільну сумісну власність без визначення часток жиле приміщення у вигляді чотирьох кімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Право спільної сумісної власності на це приміщення було зареєстровано 06 червня 2002 року у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 4281/27. ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Славутич Київської області помер син ОСОБА_3, який на момент смерті не був одружений і в нього не залишилося дітей. ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Славутич Київської області померла дружина позивача ОСОБА_4, з якою на момент її смерті позивач знаходився в офіційному шлюбі та вони були зареєстровані за однією адресою. 09 грудня 2015 року позивачем та його дочкою ОСОБА_2 було подано заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, на підставі якої державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа № 58338524, номер у нотаріуса 116/2015. 01 лютого 2017 року за заявою позивача про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа ОСОБА_3 за № 60179680, номер у нотаріуса 12/2017. Однак, при зверненні до нотаріуса з питань подальшого оформлення спадщини позивача повідомлено про неможливість оформлення свого права на спадщину у вищевказаному жилому приміщенні, яка залишилася після смерті сина та дружини позивача, оскільки в договорі міни, посвідченому 05 червня 2002 року, не було вказано розмір частки /долі/ кожного з співвласників під час придбання даної квартири у спільну сумісну власність, в тому числі сина ОСОБА_3 та дружини ОСОБА_4. В зв'язку з чим він вимушений звернутися з даною позовною заявою до суду.

У підготовче засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач в підготовче засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позов визнала та просила задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи встановлено, що згідно договору міни від 05 червня 2002 року ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 обміняли належну їм на праві спільної сумісної власності двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_5 (а. с. 12).

Право спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 06 червня 2002 року зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 6 за реєстровим № 428/27.

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, виданого 11 жовтня 1986 року міськвідділом РАЦС м. Сміла Черкаської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували 11 жовтня 1986 року шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_1, дружині - ОСОБА_1 (а. с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7, його батьком записаний ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_6 (а. с. 8).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8, її батьком є ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_4 (а. с. 7).

Факт смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_9 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим 22 листопада 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області (а. с. 9).

Факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області (а. с. 10).

09 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 116/2015.

Як видно із матеріалів спадкової справи № 116/2015, ОСОБА_4 заповіту не залишила. Отже, її спадкоємцями по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України є її чоловік ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу.

01 лютого 2017 року за заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 12/2017.

Як видно із матеріалів спадкової справи № 12/2017, ОСОБА_3 заповіту не залишав. Отже, його спадкоємцем по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України являється його батько ОСОБА_1, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України.

Таким чином, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття жилого приміщення у приватну власність за договором міни не був визначений розмір часток кожного із співвласників, в тому числі і ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як зазначено у ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За таких обставин, враховуючи, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності чотирьом особам - ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, і домовленості між ними щодо відступу від рівності часток в судовому засіданні не встановлено, іншого законом або рішенням суду не визначено, то суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що частка у жилому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилася як спадок після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, складає 1/4 частку даного жилого приміщення за кожним.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подав заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 340 гривень, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити, що частка у жилому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилася як спадок після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 складає 1/4 частку даного жилого приміщення.

Визначити, що частка у жилому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, яка залишилася як спадок після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, складає 1/4 частку даного жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_8, судові витрати по оплаті судового збору в сумі 352,40 гривень.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Славутичі Київської області повернути ОСОБА_1 352, 40 гривень сплаченого судового збору при поданні позову згідно копії квитанції філії - Чернігівського облуправління АТ «Ощадбанк» № 21 від 30.10.2018 року, оригінал якої зберігається в матеріалах даної цивільної справи № 377/782/18, Провадження № 2/377/312/18.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса місця проживання: АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса місця проживання: АДРЕСА_6, РНОКПП НОМЕР_1.

Суддя Н. Ф. Теремецька