Справа № 342/544/18
Провадження № 2/342/459/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивачка зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстрований 16.03.2013 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 11. 16.08.2013 року в сторін народився син ОСОБА_3, який проживає разом з позивачкою і перебуває на повному її утриманні. Відповідач ухиляється від матеріального забезпечення та виховання дитини, перестав бачитися з сином, фактично відмовився від своїх батьківських обовязків. Дитина часто хворіє. Заробітна плата, яку отримує позивачка, не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань, обдарувань сина. Неодноразові звернення позивачки до відповідача надати матеріальну допомогу для утримання сина є безрезультатними.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить позов задовольнити. Пояснила, що з відповідачем не проживають протягом двох років, шлюб між ними розірвано 13.11.2017 р. З часу розірвання шлюбу відповідач коштів на утримання дитини не дає. Їх син ОСОБА_4 ходить в садочок. Зароблених нею коштів не вистачає на утримання сина.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся згідно вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, заява про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходила. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01 листопада 2017 року по справі № 342/995/17 (провадження № 2/342/674/2017), яке набрало законної сили 13 листопада 2017 р., розірвано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Луців (дошлюбне прізвище Яшан) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 16.03.2013 р.

У шлюбі 16.08.2013 р. в сторін народився син ОСОБА_3, що доводиться копією свідоцтва про народження серії І-НМ № 238614, виданого 27 серпня 2013 р. виконавчим комітетом Яворівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від 27 серпня 2013 р.

Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 коштів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 не дає. Дитина відвідує ДНЗ (ясла-садок) «Веселка», групу «Сонечко», що підтверджується довідкою Городенківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Веселка».

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Враховуючи обставини, визначені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася в суд з позовом 24.05.2018 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.

На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 258, 259, 263-265, 268, 273- 279, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнення аліментів розпочати з 24.05.2018 р. і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо Апеляційному суду Івано-Франківської області або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - вул. Станіславська, 48/3, м. Городенка, Івано-Франківська область, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - с. Яворів, Долинський район, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 18.08.2018 р.

Суддя: Ничик Г. І.