Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2411/18
Р І Ш Е Н Н Я

21 серпня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного спільного проживання, заінтересовані особи Департамент соціального захисту населення Черкаської ОДА, ОСОБА_2, ОСОБА_3,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного спільного проживання, заінтересовані особи Департамент соціального захисту населення Черкаської ОДА, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Свою заяву мотивує тим, що він є онуком ОСОБА_4, який помер 7 жовтня 2017 року. На момент смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_4 був похилого віку, постійно потребував сторонньої допомоги , так як хворів та був інвалідом 1-ї групи, а тому він фактично починаючи з 2013 року до дня смерті, проживав разом із ним та його сімєю за адресою: м. Черкаси бул. Шевченка, 398 кв. 156.

Відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2016 року № 999 ОСОБА_4 був забезпечений автомобілем Сееlу СК 2013 року випуску, з правом передачі права керування ОСОБА_1

Відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_4 у нього виникло питання стосовно викупу даного автомобіля, але він не має можливості це зробити, оскільки на законодавчому рівні встановлена необхідність або бути зареєстрованим за місцем проживання померлого, або мати відповідне рішення суду про встановлення факту спільного проживання.

У звязку з цим він змушений звертатися до суду з даною заявою про встановлення факту спільного проживання разом з дідом ОСОБА_4 Встановлення даного факту необхідне заявнику для того, щоб мати можливість викупити автомобіль, яким був забезпечений ОСОБА_4

На підставі вищевикладеного просить суд встановити факт постійного спільного проживання ОСОБА_1 разом з його померлим дідом ОСОБА_4

Провадження у справі відкрите на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 4 квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 17 травня 20189 року, яка занесена до журналу судового засідання, до участі в справі як заінтересованих осіб залучено ОСОБА_2, ОСОБА_3

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити її повністю.

Представник Департаменту соціального захисту населення Черкаської ОДА в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій справу просила розглянути в її відсутності, проти задоволення заяви не заперечувала.

ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, в подальшому покинув судове засідання.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є онуком ОСОБА_4 Як вбачається з паспорта ОСОБА_1, місцем його реєстрації є м. Черкаси, бул. Шевченко, 398 кв.156.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-СР № 310308 виданого 10 жовтня 2017 року, актовий запис № 2647, ОСОБА_4 помер 7 жовтня 2017 року.

Як вбачається з акту опитування сусідів №196 від 21 березня 2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживав з родиною онука ОСОБА_1, з 2013 року по 7 жовтня 2017 року за адресою: бул. Шевченко, 398, кв. 156.

Факт спільного проживання підтвердили й допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_4 є власником автомобіля НОМЕР_1. Право користування вказаним автомобілем має ОСОБА_1

За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження.

Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що заявник проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавав, про відмову від спадщини не заявляв.

Відповідно до розяснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого переоформлення автомобіля.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

В пункті 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України зазначив, що у випадку, коли постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

На основі повно та всебічно зясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правих підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 4, 13, 19, 89, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 319, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (код НОМЕР_2, зареєстрований: м. Черкаси, бул. Шевченка, 398, кв. 156) постійно проживав із ОСОБА_4, який помер 7 жовтня 2017 року (актовий запис №2647) на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду..

Головуючий: ОСОБА_8