Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2549/18
Провадження №: 2/332/1284/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2018 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І.,розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу №332/2549/18 (провадження №2/332/1284/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з тих підстав, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2001 року. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки спільне життя не склалося через несумісність характерів, у зв»язку з чим між подружжям постійно виникали сварки, що негативно вплинуло на їхні стосунки. Через постійні сварки шлюбні відносини припинені та позивач вважає, що при зазначених обставинах збереження шлюбу є таким, що суперечить його інтересам, а тому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2.
Позивач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розірвати шлюб, оскільки примирення не досягнуто. Суду пояснив, що фактично шлюбні стосунки припинені з вересня 2014 року.
Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суду пояснила, що шлюбні стосунки були припинені ще майже 8 років потому. Вона намагалася зберегти шлюб, але примирення не було досягнуто, а тому на теперішній час вона позов про розірвання шлюбу визнає.
Відповідно до п.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Положеннями ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з чю4 ст. 174 ЦПК України подання заяв по суті справи є правом учасника справи. В підготовчому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявила, що на даний час вона позов про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі, оскільки примирення не досягнуто. При зазначених обставинах суд, у відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження у зв?язку із визнанням позову відповідачем ОСОБА_2, оскільки у справі наявні законні підстави для задоволення позову, так як визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виходячи з наступного.
Нормами ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Наведеним конституційним принципам кореспондує положення ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, яким також визначено добровільність шлюбу та те, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Положеннями ч.1,3 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користуються рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно системного аналізу наведених норм права, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно свідоцтву про одруження серії І-ЖС № 015467 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2001 року, актовий запис №16(а.с.5).Як встановлено судом, відспільного життя сторони не мають малолітніх або неповнолітніх дітей.
Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання може бути пред?явлений одним із подружжя(ч.1 ст.110 СК України).
Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Під час розгляду справи судом, на прохання відповідача та з урахуванням вимог ст. 111 СК України, вживались заходи щодо примирення подружжя шляхом надання двічі строку на примирення, який позитивного результату не дав, що не заперечувалось у судовому засіданні сторонами.
Отже, судом встановлено, що подружжя тривалий період часу шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливим, так як це суперечить його інтересам. Відповідач у підготовчому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу.
В підготовчому засіданні достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони протягом тривалого часу шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує, що двічі наданий подружжю час на примирення позитивного результату не дав, примирення не досягнуто та шлюбні відносини не відновлені.
Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи також і позицію відповідача, яка позов визнала.
Керуючись ст.24 ч.1, 55 ч.1,3, 104 ч.2, 105 ч. 3, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. ст. ст. 4,5,12, 81, 82,83, 89, 200 ч.3, 206 ч.1, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд ,-
Задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий ) про розірвання шлюбу.
Розірвати шлюб між подружжям ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (дошлюбне прізвище Гомжина), зареєстрований 20 січня 2001 року у відділі реєстрації актів громадського стану Хортицького районного управління юстиції, актовий запис № 16.
Залишити відповідачу ОСОБА_2, на її прохання, прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику 17.12.2018 року.

Суддя Андрюшина Л.А.