Справа № 428/2512/18
Провадження №2/428/462/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5

представників третьої особи ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо виховання та вільного спілкування з малолітніми онуками, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо виховання та вільного спілкування з малолітніми онуками, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, мотивуючи вимоги тим, що відповідач ОСОБА_3 являється сином позивача ОСОБА_1 та перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4 з 22.08.2015р.. Від цього шлюбу відповідачі мають неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_8, 05.11.2014р.н., та сина ОСОБА_9, 29.12.2015р.н., які являються онуками позивача ОСОБА_1. З самого народження онуків позивач ОСОБА_1 допомагала відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 матеріально та фізично у вихованні дітей. Восени 2017р. між сторонами виник конфлікт з приводу матеріальної допомоги, внаслідок чого відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 перешкоджають позивачу ОСОБА_1 у спілкуванні з онуками, а саме не надають можливості бачити дітей та примати участь у їх вихованні. Тому, ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду і просить суд: 1) зобовязати відповідача ОСОБА_3 не чинити позивачу ОСОБА_1 перешкоди в участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуками: ОСОБА_8, 05.11.2014р.н., ОСОБА_9, 29.12.2015р.н., а також визначити способи участі ОСОБА_1 у їх вихованні: систематичні побачення та можливість вільного спілкування не в присутності батька; 2) зобовязати відповідача ОСОБА_4 не чинити позивачу ОСОБА_1 перешкоди в участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуками: ОСОБА_8, 05.11.2014р.н., ОСОБА_9, 29.12.2015р.н., а також визначити способи участі ОСОБА_1 у їх вихованні: систематичні побачення та можливість вільного спілкування не в присутності матері; 3) визначити місце й час спілкування позивача ОСОБА_1 з онуками ОСОБА_8, 05.11.2014р.н., ОСОБА_9, 29.12.2015р.н., за адресою: АДРЕСА_1, а саме: кожен вівторок місяця з 16-00год. позивач ОСОБА_1 забирає онуків з дитячого садка та спілкується без участі батьків до 20-30год.; кожен четвер місяця з 09-00год. до 20-00год. позивач ОСОБА_1 спілкується з онуками без участі батьків.

18.04.2018р. до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов відзив відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 на позовну заяву, яким мотивовано тим, що відповідачі ніколи не забороняли позивачу спілкуватись з онуками, можливо робили зауваження щодо пізнього часу відвідування дітей, оскільки порушується режим їх відпочинку, тому позовні вимоги є необґрунтованими.

Позивач ОСОБА_1 у вступному слові позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Додатково пояснила, що онуку вона бачила востаннє 4 місяці тому у дитячому садочку. При цьому, вони спілкувались дуже добре. Свого онука вона взагалі не бачила. Відповідач ОСОБА_3 не йде на примирення, а відповідач ОСОБА_4 не дає спілкуватись з дітьми, говорить їм, що бабуся померла. Примиритись з відповідачами не виходить. На один день спілкування з дітьми вона не згодна, вважає, що це недостатній час для проявлення турботи щодо дітей. Два рази на тиждень буде достатньо для її спілкування з дітьми.

Представник позивача ОСОБА_2 у вступному слові позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у вступному слові позовні вимоги не визнав та пояснив, що з 2014р. виник конфлікт між його матірю позивачем ОСОБА_1 та його дружиною відповідачем ОСОБА_4, при цьому конфлікт може доходити навіть до бійок. Молодша дитина син ОСОБА_10 від виду бабусі заїкається, старша дитина дочка ОСОБА_11 пояснює, що боїться бабусю, оскільки вона сварить маму і тата. Прабабуся, яка мешкає з ними в одному підїзді, вже чотири місяці не спілкується з ними, на дітей навіть не звертає уваги. Зі свого боку він пропонував шаги до примирення. Він згоден на спілкування дітей з бабусею кожну середу після дитячого садка до 20-30год. у присутності батьків.

Відповідач ОСОБА_12 у вступному слові позовні вимоги не визнала та пояснила, що вона категорично заперечує проти спілкування позивача ОСОБА_1 з її дітьми, вважає, що дітям без бабусі буде корисніше для емоційного здоровя. При цьому, зауважила, що позивачу ОСОБА_1 необхідно спочатку налагодити спілкування з батьками дітей.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області ОСОБА_7 у вступному слові пояснила, що весь конфлікт полягає у відносинах між батьками та бабусею. Однак, у жодної зі сторін не має доказів негативного впливу на дітей. Вважає, що сторонам необхідно домовитись про порядок відвідування дітей.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області ОСОБА_6 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, також зазначила процесуальну позицію на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком, бабусею та дідусем.

Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст.ст. 257, 263 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія І-ЕД №221066, виданого 22.08.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №475, ОСОБА_3 та ОСОБА_13 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3. Відповідно до копії довідки №55 від 13.04.2018р. Комунального дошкільного навчального закладу (ясла-садок) комбінованого типу №19 «Ластівка» Сєвєродонецької міської ради, ОСОБА_8, 05.11.2014р.н., відвідує дошкільний навчальний заклад №19 м. Сєвєродонецька з 01.09.2017р. по теперішній час. Відповідно до копії довідки Відділу освіти Сєвєродонецької міської ради №613 від 12.04.2018р., ОСОБА_14, 29.12.2015р.н., зареєстрований у відділі освіти Сєвєродонецької міської ради 15.08.2016р. під №567/2016 і на сьогодні не зарахований у списочний склад комунального дошкільного навчального закладу м. Сєвєродонецька.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, який був зроблений у справі «Мамчур проти України» про те, що тривалість часу, проведеного дитиною з дідусем чи бабусею, може стати важливим чинником при визначенні найкращих інтересів цієї дитини.

При визначенні способу участі позивача ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми її онуками, суд враховує вік дітей, прихильність дітей до бабусі, ставлення бабусі до інтересів онуків, ведення бабусею здорового способу життя та відсутність шкідливих звичок.

Разом з тим, як із пояснень самих сторін наданих ними у судовому засіданні, вбачається, що між сторонами склалися особисті неприязні стосунки, які виникли між свекрухою та невісткою, проте, суд зауважує, що дані стосунки не повинні перешкоджати спілкуванню баби та онуків, оскільки, це може негативно відобразитися на вихованні дітей.

При цьому, суд виходить з того, що діти мешкають з батьками, які забезпечують належні умови проживання, виховання, розвиток дітей, а також те, що інтересам дітей приділяється першочергова увага, діти повинні мати певний час для відпочинку та сталий режим дня за місцем свого постійного проживання, тому позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 141, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , ст.ст. 7, 257, 263 СК України , суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод щодо виховання та вільного спілкування з малолітніми онуками, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми онуками, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 (20.02.1989р.н., зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серія ЕЛ №011967) не чинити ОСОБА_1 (02.06.1971р.н., зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серія ЕК №200240) перешкоди в участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуками: ОСОБА_8, 05.11.2014р.н., ОСОБА_14, 29.12.2015р.н., а також визначити способи участі ОСОБА_1 у їх вихованні: систематичні побачення та можливість вільного спілкування не в присутності батька.

Зобовязати ОСОБА_4 (21.09.1989р.н., зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України серія ЕЛ №019100) не чинити ОСОБА_1 (02.06.1971р.н., зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серія ЕК №200240) перешкоди в участі у вихованні та вільному спілкуванні з онуками: ОСОБА_8, 05.11.2014р.н., ОСОБА_14, 29.12.2015р.н., а також визначити способи участі ОСОБА_1 у їх вихованні: систематичні побачення та можливість вільного спілкування не в присутності матері.

Визначити місце й час спілкування ОСОБА_1 (02.06.1971р.н., зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серія ЕК №200240) з онуками ОСОБА_8, 05.11.2014р.н., ОСОБА_14, 29.12.2015р.н., за адресою: АДРЕСА_1, а саме: кожен вівторок та четвер місяця з 16-00год. позивач ОСОБА_1 забирає онуків з дитячого садка та спілкується з ними без участі батьків до 19-30год..

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович