Справа №150/697/18
Провадження по справі №2-о/150/47/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

у складі головуючої: судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі: Гендзьорі О.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Лозівська сільська рада Шаргородського району Вінницької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай), який виписаний на імя ОСОБА_2, його прабабці ОСОБА_3.

Заявник в судовому засіданні свої вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Заінтересованою особою - Лозівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області не забезпечено явку в судове засідання повноважного представника, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечує проти задоволення вимог, заявлених ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що працювала в КСП «Прогрес» разом із прабабкою заявника по справі ОСОБА_3 Підтвердила, що останній було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно рішення Шаргородської райдержадміністрації. Ззаначила, що прабабку ОСОБА_1 в повсякденному житті називали Зонькою.

Свідок ОСОБА_5 мати заявника ОСОБА_1 суду пояснила, що ОСОБА_3 називали Зонькою. Зазначила, що ОСОБА_3 являється прабабкою її сина ОСОБА_1

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судувого розгляду.

Так, відповідно до 1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд, враховуючи визнання заінтересованою особою вимог, заявлених ОСОБА_1, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

01.10.1994 року померла прабабка заявника по справі ОСОБА_3, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії ІІ-АГ №781362, виданого 20.08.2006 року відділом ЗАГС Челбаського сільського округу Канівського району Краснодарського краю.

Спадкоємцем майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3, являється її донька ОСОБА_6 (бабка заявника по справі), що стверджується копією заповіту, складеного 01.10.1994 року, який належним чином посвідчено та зареєстровано в реєстрі.

ОСОБА_6 померла 14.06.2018 року, що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії ІІІ №557361, виданного 14.06.2018 відділом ЗАГС №2 адміністрації міського округу м. Волзький Волгоградської області.

ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0180877, виданого 07.10.1997 року на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації від 09.07.1997 року за №160, належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Прогрес» розмір 2,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

ОСОБА_1 являється спадкоємцем майна після смерті прабабки ОСОБА_3, оскільки, спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 померла. Однак, оформити спадкові права ОСОБА_1 не має можливості, у звязку із розбіжністю написання імені спадкодавця у правовстановлюючих документах, зокрема, у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН №0180877, остання значиться як ОСОБА_2.

З метою вирішення питання про внесення виправлень у вище зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_1 звертався до відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, однак, виправити помилку у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ВН №0180877, виданного згідно рішення Шаргородської райдержадміністрації від 09.07.1997 року за №160, в частині зміни ім'я «Зонька» на «Зіновія», відділ немає ні технічних, ні юридичних підстав, про що свідчить лист відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.09.2018 року за №К-296/0-0.40-546/152-18.

Той факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0180877на імя ОСОБА_2, дійсно належить одній і тій самій особі ОСОБА_3, підтверджується наступними доказами:

- копією заповіту, складеного 01.10.1994 року, в якому спадкодавець значиться як ОСОБА_3;

- копією свідоцтва про смерть серії ІІ-АГ №781362, виданого 20.08.2006 року відділом ЗАГС Челбаського сільського округу Канівського району Краснодарського краю, де бабка заявника записана як ОСОБА_3.

Із показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які працювали разом із ОСОБА_3, вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є однією і тією ж самою особою, останній було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) згідно рішення Шаргородської райдержадміністрації.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки, необхідне йому для оформлення спадкових прав на земельну ділянку.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа державного акту на право приватної власності на землю.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вище викладене відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви.

Керуючись ст., ст.263 - 265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задоволити.

Встановити, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0180877, виданий згідно рішення Шаргородської райдержадміністрації від 09.07.1997 року за №160 на імя ОСОБА_2, відповідно до якого їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прогрес» розміром 2,09 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), дійсно, належить одній і тій самій особі ОСОБА_3, яка померла 9 серпня 2006 року.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького Апеляційного суду через Чернівецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення (п.15, п.п.15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: Л.П. Цимбалюк