Провадження №2/522/9046/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить суд розірвати шлюб з відповідачем на підставі того, що сімейні відносини припинені остаточно, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу не можливе.

Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у письмовій заяві визнав позовні вимоги, просив суд розглядати справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частиною першою ст. 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 міського управління юстиції, актовий запис №1763.

У сторін є неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 330180, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_3 міського управління юстиції 06 листопада 2012 року.

Судом встановлено, що сімейні відносини припинені остаточно. Подальше сімейне життя чоловіка і дружини і збереження родини стали неможливими, шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що у відповідності зі ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Майнового спору між сторонами судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Позивач не надала до суду заяву про зміну її прізвища, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище «Пікалюк».

Статтею 200 ЦПК України визначено, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідач проти розлучення не заперечує, про що свідчить його заява.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з наданої квитанції від 22.11.2018 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., виходячи з розміру, встановленого підпункту 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" .

Враховуючи вищевикладене суд, дійшов висновку про повернення ОСОБА_1 з Управління Державної казначейської служби України в Одеській області 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. з рахунку №5008, код отримувача 38016923, МФО 899998.

На підставі поданих по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача мали місце і підтверджуються письмовими матеріалами справи, які не викликають сумніву, вони являються достовірними та вичерпними.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110 114 СК України, ст. ст.10, 11, 200, 206, 258, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Курцеба») ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 29 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_3 міського управління юстиції, актовий запис №1763, - розірвати.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вважати припиненим у день набрання чинності цим рішенням.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Курцеба») ОСОБА_5 залишити прізвище «Пікалюк».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у м.Одесі Одеської області, , місцезнаходження: вул. Черняховського, 6, м.Одеси, повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, згідно квитанції №82463 від 22.11.2018 року 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а саме в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп. з рахунку №5008, отримувач УК у м.Одесі/Приморський район/22030101, код отримувача: 38016923, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), МФО отримувача: 899998.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію рішення суду з набранням ним законної сили направити до відповідного органу реєстрації актів цивільного стану.

Суддя К.С. Шкамерда