Справа № 357/5750/18
У Х В А Л А

30.05.2018 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю. перевіривши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Тячівська державна нотаріальна контора Закарпатської областів про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій просила встановити факт належності її ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, належній їй на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1270, яке було видане 18.03.1996 року представництвом фонду державного майна Тячівського району Закарпатської області на ім`я Прайнісбергер Ріти Тіберіївни.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 316 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Разом з цим, в заяві заявник вказує фактичну адресу свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 2-й пров. Професора Голуба, 16.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон), місце перебування це - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, а місце проживання це - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до п. 7, 9 Постанови КМУ від 02.03.2016 року № 207 Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - документи, до яких вносяться відомості про місце проживання), а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

В порушення вказаних вимог заявником не надано доказів зареєстрованого місця проживання чи тимсового перебування за адресою вказаною в заяві, а з копії паспорта заявника вбачається, що зареєстрованим місцем проживання являється смт. Буштино, вул.Борканюка, буд. 87, тому це може свідчити про порушення правил підсудності під час звернення до суду із даною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, а саме надати докази зареєстрованого місця проживання чи тимсового перебування за адресою вказаною в заяві, а саме: Київська область, м. Біла Церква, 2-ц пров. Професора Голуба, 16.

У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 318, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Тячівська державна нотаріальна контора Закарпатської областів про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2