Провадження № 2/520/6230/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді Луняченка В.О.,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Одеси в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН невідомий) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо- транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо- транспортної пригоди у розмірі 104884,01 гривень, мотивуючи позов тим, що 17.04.2018 року о 20.30 годин ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Мазда» д/з НОМЕР_4 по пр.-ту Небесної Сотні в м.Одесі, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, після чого автомобіль марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_2 відкинуло на автомобіль марки «Форд» д/н НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, винуватцем ДТП постановою Київського районного суду м.Одеси від 13.07.2018 року визнано ОСОБА_2, у зв'язку з чим до останнього було заявлено позовну вимогу щодо відшкодування матеріальної шкоди у сумі 104884,01 гривень, яка визначена експертом в якості вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ ( його складників).

Ухвалою суду від 18.10.2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін вчасно не отримав, про що свідчить повідомлення суду, розгляд справи було призначено на 08.11.2018 р надалі на 06.12.2018 року про що відповідач сповіщався належним чином , про що свідчить відповідне повідомлення, яке повернулось до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

У визначені строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_1, адвокат ОСОБА_3 надав до суд розрахунок витрат на правову допомогу, про судове засідання з розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

17.04.2018 року о 20.30 годин ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Мазда» д/з НОМЕР_4 по пр.-ту Небесної Сотні в м.Одесі, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, після чого автомобіль марки «Фольксваген» д/н НОМЕР_2 відкинуло на автомобіль марки «Форд» д/н НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, винуватцем ДТП постановою Київського районного суду м.Одеси від 13.07.2018 року визнано ОСОБА_2 та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу су сумі 340 гривень.

Відповідно до висновку №36-18 експертного автотоварнознавчого дослідження колісного транспортного засобу автомобілю марки «Форд» д/н НОМЕР_3 від 11.06.2018 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобілю з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ становить 104884,01 гривень, а вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Форд» д/н НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 17.04.2018 року становить 184739,21 гривень.

Відповідно до висновку №70-18 експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 23.08.2018 року середня ринкова вартість транспортного засобу становить 176277,87 гривень, а ринкова вартість станом на момент ДТП становить 79855,20 гривень.

Також матеріали справи містять розрахунок вартості адвокатського гонорару, з якого вбачається вид правової допомоги, час, витрачений на вчинення процесуальних дій та квитанцію про сплату на рахунок особи, яка надає правову допомогу 3000,00 грн., договір про надання правової допомоги.

За таких обставин, між сторонами вбачається спір про виплату вартості матеріального збитку, спричиненого ДТП за участі позивача та відповідача та розмір такої вартості.

Вирішуючи позовну заяву суд виходить з такого.

За нормою частини третьої ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи наявність постанови суду, якою встановлено вину відповідача у вчиненні ДТП, відсутність заперечень сторін з приводу даного факту, докази про право власності позивача на транспортний засіб, який зазнав пошкоджень внаслідок ДТП, суд приходить до висновку, що подія ДТП, яка спричинила майновий збиток позивача сталася з вини відповідача.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Однак, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди п.33.1.2.

Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Таким чином, учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов'язань :

-деліктне зобов'язання між позивачем та відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП;

-договірне зобов'язання між відповідачем і страховою компанією - за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об'єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Щодо особи, зобов'язаної відшкодувати шкоду слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 50 000 на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Цивільно - правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Мазда» д/н НОМЕР_4 ОСОБА_2 застрахована у страховій компанії «Домінанта». 23.04.2018 року позивач звернувся до СК «Домінанта» з відповідною заявою про настання страхового випадку, однак відповіді на своє письмове звернення до цього часу позивач не отримав.

Таким чином, покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позов у даній справі заявлено до неналежного відповідача та, оскільки позивачем про заміну відповідача у справі не було заявлено, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Внаслідок відмови в задоволенні позову не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення судових витрат: судового збору, та в тому числі витрат за отримання правової допомоги.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН невідомий) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в наслідок дорожньо- транспортної пригоди- відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.