АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 761/16123/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4613/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

30 серпня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2018 року у справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення в будинку № 2/16 по вул. Чапаєва у м. Києві.

У період з квітня місяця 2007 року по жовтень місяць 2010 року облік, нарахування та збір платежів від власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені КП по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради здійснювали Комунальні підприємства «Житлово-експлуатаційні контори», що діяли на підставі договорів доручення.

1 квітня 2007 року за № 270 між сторонами укладено Договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників, згідно з яким КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті ОСОБА_3 комунальні послуги, зокрема в 3-х денний термін з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, зобов'язувався надати власнику платіжне доручення про суму сплати спожитих ним комунальних послуг.

Зазначив, що у зв'язку з несумлінним виконанням відповідачем обов'язку щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, станом на 31 січня 2014 року в останньої утворилася заборгованість у розмірі 235 890 грн. 69 коп., з яких 12 785 грн. 34 коп. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, 4 090 грн. 46 коп. - інфляційна складова боргу.

Також зазначив, що позивач неодноразово надсилав відповідачу повідомлення - претензії про заборгованість за житлово-комунальні послуги, які залишилися без належного реагування зі сторони останньої.

У зв'язку із викладеним, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» суму заборгованостіза спожиті комунальні послуги за період з 17 вересня 2010 року по 31 січня 2014 року в сумі 235 890 грн. 69 коп.,

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 107 030 грн. 76 коп.. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати частково в частині визначення розмірів заборгованості за житлово-комунальні послуги та судових витрат і ухвалити нове рішення, яким стягнути з неї заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 52 610,42 грн. та судові витрати у розмірі 523,10 грн.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, я, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно п. 2.1, підпунктів 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 пункту 2.2 Статуту КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», зареєстрованого Шевченківською районною державною адміністрацією 27 червня 2012 року, підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконання цих послуг.

1 січня 2009 року між КП «Керуюча дирекція» Шевченківської районної у місті Києві ради (балансоутримувач) та КП по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (виконавець), укладено Договір № 5 про забезпечення надання комунальних послуг, згідно якого балансоутримувач передає, а виконавець приймає на себе функції вчасного та якісного надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання для потреб споживачів до об'єктів в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно Договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 27 червня 2003 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належать нежилі приміщення №44, №45, загальною площею 173, 20 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Чапаєва/І.Франка, 2/16, літера А.

1 квітня 2007 року між КП по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради, в особі директора КП «Житлово-експлуаційна контора «Ярославська» Шевченківської районної у місті Києві ради та ОСОБА_3 укладено Договір № 270 про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників, згідно з яким КП по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради, в особі КП «Житлово-експлуаційна контора «Ярославська» Шевченківської районної у місті Києві ради здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті ОСОБА_3 комунальні послуги, зокрема в трьохденний термін з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, зобов'язувався надати власнику платіжне доручення про суму сплати спожитих ним комунальних послуг, а ОСОБА_3 зобов'язувалась в трьохденний термін після надходження платіжного доручення, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що у зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань у відповідача виникла заборгованість у розмірі 235 890 грн. 69 коп., з яких 219014 грн. 89 коп. - сума основного боргу, 12 785 грн. 34 коп. - 3 % проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, 4 090 грн. 46 коп. - інфляційна складова боргу.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 з наступними змінами, власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Зазначена норма міститься й у п. 5 ч. 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де закріплено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконувала належним чином зобов'язання за договором, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути заборгованість з оплати комунальних послуг за період з вересня 2010 року по січень 2014 року, включно.

Відповідач звернулася до суду із заявою про застосування строків позовної давності в частині позовних вимог щодо стягнення з неї на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки позивач звернувся з позовом до ОСОБА_3 8 червня 2015 року, суд вбачає за можливе застосувати позовну давність до позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з вересня 2010 року по червень 2012 року, включно.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога щодо стягнення із Відповідача на користь Позивача плати за житлово-комунальні послуги за січень 2014 року задоволенню не підлягає, оскільки згідно Договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого 26 грудня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 продала спірні нежилі приміщення № 44, № 45, загальною площею 173, 20 кв.м, та з січня 2014 року вже не була власником зазначених приміщень (а.с. 131-134 т. 1).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 90359 грн. 25 коп., які утворилися за період з червня 2012 по грудень 2014 року включно.

Колегія суддів не може погодитись з доводами скаржника, що позивачем на надано суду доказів на підтвердження наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості щодо нарахування боргу за централізоване опалення та водопостачання, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи (а.с. 15, 231-234 т. 1). Належних та допустимих доказів на спростування наданих доказів відповідачем суду не надано.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні вимог при стягнення 3 % проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання та інфляційної складової боргу сторонами в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення в частині визначення розміру заборгованості, зменшивши суму зі 107030 грн. 76 коп. до 90359 грн. 25 коп.

У зв'язку зі зменшенням суми задоволених позовних вимог також зменшенню підлягає і судовий збір, який стягнуто з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» з 1007 грн. 31 коп. до 903 грн. 59 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2018 року в частині визначення розміру заборгованості змінити, зменшивши суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» з 107030 грн. 76 коп. до 90359 грн. 25 коп. та суму судового збору з 1007 грн. 31 коп. до 903 грн. 59 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 3 вересня 2018 року.

Головуючий

Судді