Справа №359/336/18
Провадження №2/359/1096/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Петровій О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представників відповідача Гаврина Д.В., Серта О.В.,

за участю третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5, про визнання недостовірною та спростування інформації, а також стягнення моральної шкоди,

встановив:

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що ТОВ «БФ Груп» є власником нежитлових приміщень АДРЕСА_2. В червні 2017 року за вказівкою директора ТОВ «БФ Груп» ОСОБА_6 на тринадцяти вікнах першого поверху вказаних нежитлових приміщень були наклеєні плакати червоного кольору з зображеннями ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_1, а також з інформацією такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_1». Однак ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_1 не притягувались до кримінальної відповідальності за вчинення шахрайства та викрадення грошових коштів ПАТ «Омега банк». Ця обставина свідчить про те, що інформація, розповсюджена на тринадцяти вікнах першого поверху нежитлових приміщень АДРЕСА_2, не відповідає дійсності. Вона принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача та публічно ображає його перед невизначеним колом осіб. Крім того, ОСОБА_1 тривалий час зазнає душевні переживання. У такий спосіб позивачу заподіяна моральна шкода. Тому ОСОБА_1 просить суд визнати недостовірною інформацію з таким змістом: «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3»; зобов'язати ТОВ «БФ Груп» демонтувати плакати з вказаною інформацією та зображеннями ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_1 з тринадцяти вікон першого поверху нежитлових приміщень АДРЕСА_2; зобов'язати відповідача оприлюднити на тринадцяти вікнах першого поверху вказаних приміщень резолютивну частину рішення суду; а також стягнути з ТОВ «БФ Груп» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 100000 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримують позов та наполягають на його задоволенні.

Представники відповідача Гаврин Д.В. та Серт О.В. не визнають позов та заперечують проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вони посилаються на те, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що саме ТОВ «БФ Груп» розмістило плакати з інформацією відносно ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_1 на тринадцяти вікнах першого поверху нежитлових приміщень АДРЕСА_2. Позивач не подав жодного доказу на підтвердження того, що поширена інформація є недостовірною. Крім того, свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали завідомо неправдиві показання. Тому представники відповідача Гаврин Д.В. та Серт О.В. просять суд відмовити у задоволенні позову та постановити окремі ухвали про притягнення вказаних свідків до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.384 КК України.

ОСОБА_1 також підтримує позов та наполягає на його задоволенні.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ТОВ «БФ Груп» є власником нежитлових приміщень АДРЕСА_2. Ця обставина підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30 грудня 2016 року (а.с.16-19) та копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №94794646 від 17 серпня 2017 року (а.с.21-25).

На тринадцяти вікнах першого поверху вказаних нежитлових приміщень наклеєні плакати червоного кольору з зображеннями ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_1, а також з інформацією такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_1». Ці обставини підтверджуються роздруківками фотозображень (а.с.30-34, 52-53, 157-158, 197-198, 201), копією плану нежитлових приміщень АДРЕСА_2 (а.с.26), а також актами огляду фасадної частини будинку по АДРЕСА_3 (а.с.35-40).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.12-15) вбачається, що директором ТОВ «БФ Груп» є ОСОБА_6

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він працював у фітнес-центрі «Софіївський» на посаді технічного директора. На початку червня 2017 року приблизно о 1 годині 00 хвилин він перебував на балконі приміщення, розташованого над нежитловими приміщеннями ТОВ «БФ Груп». Свідок ОСОБА_8 бачив, як на автомобілі марки «Renault Kengo» під'їхали невідомі особи та почали клеїти плакати на вікнах нежитлових приміщень ТОВ «БФ Груп». Він викликав поліцію. Поліцейські приїхали на місце події та запитали у невідомих осіб, що вони роблять. В цей час з нежитлового приміщення ТОВ «БФ Груп» вийшов ще один чоловік та повідомив поліцейським про те, що плакати розміщуються за замовленням ТОВ «БФ Груп». Зранку свідок ОСОБА_8 побачив, що на розклеєних плакатах містилась неправдива інформація про те, що ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_1 є шахрайками, які заволоділи грошовими коштами вкладників Омега банку. Він зателефонував позивачу та повідомив про поширення цієї інформації. Свідок ОСОБА_8 був присутнім, коли ОСОБА_1 намагалась самостійно зірвати один з таких плакатів. Однак з нежитлового приміщення ТОВ «БФ Груп» вийшов чоловік та повідомив про те, що плакати є власністю ТОВ «БФ Груп», тому позивач не має права зривати їх. Крім того, ОСОБА_1 просила директора ТОВ «БФ Груп» ОСОБА_6 зняти плакати з неправдивою інформацією. Однак ОСОБА_6 в грубій формі відповів, що плакати вивішувались не з тією метою, щоб їх знімати. Станом на день розгляду цивільної справи плакати продовжують знаходитись на тринадцяти вікнах нежитлових приміщень АДРЕСА_2.

Допитані у судовому засіданні ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що вони також працювали у фітнес-центрі «Софіївський». Вони стверджують те, що на початку червня 2017 року на вікнах нежитлових приміщень ТОВ «БФ Груп» були розклеєні плакати з неправдивою інформацією про те, що ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_1 є шахрайками, які заволоділи грошовими коштами вкладників Омега банку. Позивач намагався самостійно зірвати один з таких плакатів. Однак з нежитлового приміщення ТОВ «БФ Груп» вийшов чоловік та повідомив про те, що плакати є власністю ТОВ «БФ Груп», тому ніхто не має права зривати їх. Крім того, ОСОБА_1 просила директора ТОВ «БФ Груп» ОСОБА_6 зняти плакати з неправдивою інформацією. Однак ОСОБА_6 в грубій формі відповів, що плакати вивішувались не з тією метою, щоб їх знімати. Станом на день розгляду цивільної справи плакати продовжують знаходитись на тринадцяти вікнах нежитлових приміщень АДРЕСА_2.

Ретельний аналіз наведених вище письмових доказів та показань свідків беззаперечно свідчить про те, що на тринадцяти вікнах першого поверху нежитлових приміщень АДРЕСА_2 саме ТОВ «БФ Груп» розмістило плакати червоного кольору з зображеннями ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_1, а також з інформацією такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до п.3 ч.2 ст.16 та ч.1, ч.3 ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі та гідності. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її гідності та честі. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.277 цього ж Кодексу фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Безумовно, інформація, що міститься на плакатах, розклеєних на тринадцяти вікнах першого поверху нежитлових приміщень АДРЕСА_2, принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_1

Водночас, представники відповідача Гаврин Д.В. та Серт О.В. не подали жодного доказу на підтвердження того, що вироком суду ОСОБА_1 та її дочка ОСОБА_1 були визнані винними у вчиненні шахрайства та викраденні грошових коштів ПАТ «Омега банк». Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутнє навіть рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_1 на користь ПАТ «Омега банк» грошових коштів в розмірі 15000000 гривень.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення особистих немайнових прав позивача належить визнати недостовірною інформацію з таким змістом: «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3»; а також зобов'язати ТОВ «БФ Груп» демонтувати плакати з вказаною інформацією та зображеннями ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_1 з тринадцяти вікон першого поверху нежитлових приміщень АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Встановлено, що найбільш ефективним способом захисту особистих немайнових прав позивача є припинення дії, що порушує ці права. Вжиття цього заходу є не тільки ефективним, але й цілком достатнім. Крім того, зобов'язання ТОВ «БФ Груп» оприлюднити резолютивну частину рішення суду на тринадцяти вікнах його нежитлових приміщень суперечить ч.1 ст.319 ЦК України, відповідно до якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном виключно на власний розсуд.

З огляду на це суд вважає, що підстави для задоволення позову в частині цієї вимоги ОСОБА_1 належить відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно з абз.2 ч.3 ст.23 цього ж Кодексу розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Безумовно, у зв'язку з поширенням недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, ОСОБА_1 зазнала душевні переживання. У такий спосіб їй заподіяна моральна шкода. З урахування тривалості порушення прав позивача, що триває з червня 2017 року, розмір моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1, становить 10000 гривень. Водночас, визначення цієї шкоди в більшому розмірі явно суперечить вимогами розумності та справедливості

ТОВ «БФ Груп» ухиляється від добровільного відшкодування вказаної шкоди.

З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч.4 ст.262 цього ж Кодексу суд постановляє окрему ухвалу щодо свідка, експерта чи перекладача у разі виявлення під час розгляду справи відповідно неправдивих показань, неправдивого висновку експерта чи неправильного перекладу, підробки доказів та направляє її прокурору чи органу досудового розслідування.

Встановлено, що показання свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не містять суперечностей та відповідають іншим письмовим доказам: договору купівлі-продажу нерухомого майна від 30 грудня 2016 року (а.с.16-19), інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №94794646 від 17 серпня 2017 року (а.с.21-25), витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.12-15), роздруківкам фотозображень (а.с.30-34, 52-53, 157-158, 197-198, 201), плану нежитлових приміщень АДРЕСА_2 (а.с.26), а також актами огляду фасадної частини будинку по АДРЕСА_3 (а.с.35-40). Ці обставини свідчать про те, що вказані свідки надали цілком правдиві показання. Підстави для внесення до ЄРДР відомостей про вчинення ними кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 КК України, відсутні.

З огляду на це суд вважає, що підстави для винесення окремих ухвал відносно свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відсутні також.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5, про визнання недостовірною та спростування інформації, а також стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію, розповсюджену товариством з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» на тринадцяти вікнах першого поверху нежитлових приміщень, позначених у технічному паспорті під АДРЕСА_2, з таким змістом: «ОСОБА_1 вкрала 15 млн. доларів вкладників Омега банку».

Визнати такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1, інформацію, розповсюджену товариством з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» на тринадцяти вікнах першого поверху нежитлових приміщень, позначених у технічному паспорті під АДРЕСА_2, з таким змістом: «Увага шахрайки!», «Обережно шахраї ОСОБА_1 мати, ОСОБА_1 донька», «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» демонтувати плакати з вказаною інформацією та зображеннями ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з тринадцяти вікон першого поверху нежитлових приміщень, позначених у технічному паспорті під АДРЕСА_2.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «БФ Груп» на користь ОСОБА_1