справа № 361/62/18
провадження № 2/361/1083/18
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2018 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, який зареєстрований в реєстрі за № 24252, про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (далі ПАТ Укрсоцбанк або Банк) заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП від 15 квітня 2005 року в розмірі 438363 грн. 03 коп.

В обґрунтування позову зазначала, що 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП від 15 квітня 2005 року (далі кредитний договір) про стягнення з неї на користь ПАТ Укрсоцбанкзаборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 438363 грн. 03 коп., зареєстрований в реєстрі № 24252.

Вчиняючи цей виконавчий напис нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо суми заборгованості, чим порушив вимоги ст. 88 Закону України Про нотаріат щодо безспірності заборгованості. Також вказувала, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом у суді на розгляді перебувала цивільна справа за позовом Банку до неї про стягнення заборгованості за тим самим договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП від 15 квітня 2005 року, на підставі якого вчинено виконавчий напис. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2017 року ПАТ Укрсоцбанк у задоволенні цих вимог відмовлено. Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПАТ Укрсоцбанк подало апеляційну скаргу, що свідчить про те, що на момент подачі Банком нотаріусу заяви і документів для вчинення виконавчого напису, йому достовірно було відомо про те, що сума заборгованості не є безспірною. Вказаний виконавчий напис вчинений нотаріусом за наявності спору між боржником і кредитором щодо суми заборгованості за кредитом. Представники Банку, зловживаючи своїми правами, умисно ввели нотаріуса в оману щодо безспірності заявлених Банком до неї вимог, тому вона вважає, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному, просив суд позов ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Відповідач ПАТ Укрсоцбанку судове засідання не зявилося, надало суду відзив на позов, у якому просило суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити та розглянути справу за відсутності їхнього представника.

Третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_4, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

15 квітня 2005 року між ПАТ Укрсоцбанк і ОСОБА_3 (далі Позичальник) був укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП, у який сторонами у подальшому були внесені зміни та доповнення. За умовами цього кредитного договору Банк надав ОСОБА_3 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 70000 доларів США, зі сплатою 13 % річних, із кінцевим терміном погашення кредиту до 14 лютого 2012 року, на умовах визначених даним договором.

У липні 2016 року у звязку з невиконанням Позичальником своїх зобовязань та умов кредитного договору ПАТ Укрсоцбанк звернулося до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП від 15 квітня 2005 року в розмірі 441326 грн. 65 коп., яка утворилася станом на 17 червня 2016 року.

16 серпня 2017 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області, ухваленим у цивільній справі № 361/3968/16-ц, ПАТ Укрсоцбанк у задоволенні даного позову про стягнення із ОСОБА_3 зазначеної суми заборгованості за кредитним договором відмовлено, у звязку з недоведеністю Банком позовних вимог.

31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24252, яким стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП від 15 квітня 2005 року за період з 01 лютого 2015 року по 31 жовтня 2017 року в загальному розмірі 438363 грн. 03 коп.

06 листопада 2017 року ПАТ Укрсоцбанк, відповідач у даній справі, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, оскаржило його до Апеляційного суду Київської області.

19 лютого 2018 року постановою Апеляційного суду Київської області вказане рішення Броварського суду Київської області від 16 серпня 2017 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ Укрсоцбанк задоволено та стягнуто на його користь із ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП від 15 квітня 2005 року в розмірі 441326 грн. 65 коп.

21 березня 2018 року ОСОБА_3 подала на вказану постанову Апеляційного суду Київської області від 19 лютого 2018 року касаційну скаргу до Верховного Суду.

12 квітня 2018 року Верховним Судом відкрито касаційне провадження у зазначеній вище цивільній справі за № 61-14679ск18, витребувано із Броварського міськрайонного суду Київської області вказану цивільну справу № 361/3968/16-ц та зупинено виконання постанови Апеляційного суду Київської області від 19 лютого 2018 року.

У ч. 1 ст. 1 Закону України Про нотаріат від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ визначено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

За змістом п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України Про нотаріат нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: вчиняють виконавчі написи.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України Про нотаріат та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України Про нотаріат). Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок).

Згідно із ч. 1 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

У ч. 2 ст. 87 Закону України Про нотаріат, п. 1.2 глави 16 даного Порядку визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до п. 1 цього Переліку для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Згідно із п. 2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Із поданої кредитором приватному нотаріусу ОСОБА_4 заяви про вчинення виконавчого напису вбачається, що ПАТ Укрсоцбанк до цієї заяви додавалися передбачені вказаним Переліком документи.

Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію та зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості.

Із досліджених у судовому засіданні копій рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 серпня 2017 року у цивільній справі № 361/3968/16-ц та постанови Апеляційного суду Київської області від 19 лютого 2018 року у цій же справі та копії оспорюваного виконавчого напису нотаріуса від 31 жовтня 2017 року видно, що на момент вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 виконавчого напису про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП від 15 квітня 2005 року на розгляді в суді перебував спір щодо стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за тим самим кредитним договором, що спростовує факт безспірності заборгованості боржника перед кредитором.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідачем ПАТ Укрсоцбанк вказані обставини щодо наявності в суді спору між сторонами щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованості за кредитним договором не були повідомленні приватному нотаріусу при зверненні із заявою про вчинення виконавчого напису.

Будь яких доказів на спростування даних обставин відповідачем суду не надано та судом не здобуто, не містить їх також і відзив відповідача ПАТ Укрсоцбанк на позов.

Відповідно до ст. 50 Закону Про нотаріат нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вчинений 31 жовтня 2017 року за заявою ПАТ Укрсоцбанк приватним нотаріусом ОСОБА_4 виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 24252, яким стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ Укрсоцбанк заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП від 15 квітня 2005 року в розмірі 438363 грн. 03 коп., не відповідає вимогам закону, вчинений з порушенням встановленого порядку щодо заборгованості, яка була спірною у звязку з перебуванням у провадженні суду спору між тими ж сторонами, тому цей виконавчий напис судом визнається таким, що виконанню не підлягає.

Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 24252, про стягнення із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 014-462-КП від 15 квітня 2005 року в розмірі 438363 (чотириста тридцять вісім тисяч триста шістдесят три) грн. 03 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.