печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 лютого 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.

при секретарях - Маленівській К.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 (надалі - відповідач) про стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не повернув позивачу грошові кошти у строк, вказаний у розписці про їх отримання.

18.08.2017 року позовну заяву було залишено без руху та надати строк для усунення недоліків (а.с. 16).

18.08.2017 року направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві щодо уточнення місця реєстрації відповідача (а.с. 17).

Провадження у справі відкрито 20.10.2017 року та справу призначено до розгляду 17.11.2017 року на 15-30 год. (а.с. 27).

17.11.2017 року судове засідання було знято з розгляду до 13.12.2017 року до 15-30 год., у зв'язку із перебуванням судді в іншому провадженні (а.с.38).

13.12.2017 року у звязку із неявкою відповідача, по справі оголошено перерву до 05.02.2018 року до 10-00 год. (а.с. 42-43).

Так, згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 р. справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судове засідання 05.02.2018 року учасники справи, будучи належним чином повідомленими, не з'явились.

19.01.2018 року представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Щодо заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місця реєстрації, вказаною у довідці Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києва (а.с. 18). Згідно з даними поштових відділень судова повістка повернулася на адресу суду з неврученням за закінченням терміну зберігання (а.с. 40). Крім того, представник позивача подав через канцелярію суду випуски газет «Урядовий курєр» та «Хрещатик», які містять оголошення про виклик відповідача у судове засідання. Таким чином у розумінні ч. 1 ст. 131 ЦПК України судова повістка на ім'я відповідача вважається доставленою. Причини неявки відповідача суду не відомі, відзив відповідач не подав.

За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами заочного спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Крім того, відповідно до положень ст. 1047 ЦК України,договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_2 було надано ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 90 000, 00 грн., що підтверджується складеною відповідачем розпискою (а.с. 6). Відповідно до даної розписки, грошові кошти отримані ОСОБА_4 у момент її підписання, та у строк до 25.11.2016 року відповідач зобовязався повернути позивачу отриману ним суму.

Крім того, 28.10.2018 року ОСОБА_2 було надано ОСОБА_4 грошову суму у розмірі 210 000, 00 грн., що підтверджується складеною останнім розпискою (а.с.4-5). Відповідно до даної розписки, грошові кошти отримані відповідачем у момент її підписання та у строк до 28.11.2016 року ОСОБА_4 зобов'язався повернути ОСОБА_2 отриману ним суму.

Разом з цим, 11.07.2017 року позивач зверонулася до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів за розпискою від 25.10.2016 року та за розпискою від 28.10.2016 року, відповідно до яких просила повернути суму заборгованості в 5 - дениий строк з моменту отримання вимоги. (а.с. 7-8).

Проте, зі спливом 5-денного строку, зазначеного у вимозі, грошові кошти так і не були повернуті ОСОБА_2

Таким чином, як вбачається з викладеного, у відповідності до ст. 1047 ЦК України, розписки було укладено у письмовій формі, відповідачем було передано розписки підтвердження виконання позивачем своїх зобов'язань та взято на себе зобов'язання повернути суму позики за користування грошовими коштами за розписками 25.10.2016 - до 25.11.2016, розпискою від 28.10.2016 - до 28.11.2016, однак всупереч положенням ст. 1049 ЦК України, позичальник суму позики за користування позикою, встановлений у розписках, не повернув.

Враховуючи те, що відповідачем порушено зобов'язання щодо повернення грошових коштів, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 3824, 29 підлягає відшкодуванню відповідачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. 525, 530,533, 625, 626, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24.08.2007) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) грошові кошти за розпискою від 25.10.2016 та за розпискою від 28.10.2016 у загальному розмірі 382 427, 44 грн., з яких: - за розпискою від 25.10.2016 у розмірі 114 888, 31 грн., з яких: 90 000, 00 грн. - сума позики; 15 174, 88 грн., - відсотки за користування позикою, 1 685, 85 грн. -3 % річних та 8 027, 58 грн., - інфляція; - за розпискою від 28.10.2016 у розмірі 267 539, 13 грн., з яких: 210 000, 00 грн., - сума позики; 34 926, 09 грн. - відсотки за користування позикою, 3 882, 01 грн., - 3 % річних та 18 731, 03 грн., - інфляція.

Стягнути з з ОСОБА_4 (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24.08.2007) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) судові витрати в сумі 3824, 29 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Хортицьким РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області 09.11.2010 року.

Відповідач: ОСОБА_4, АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_4, виданий Печерським РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Суддя В.В. Підпалий