Провадження № 2/761/6035/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільнені працівника, у вигляді інфляційних виплат,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Київсоюзшляхпроект» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільнені працівника, у вигляді інфляційних виплат у сумі 13316,47 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з червня 2015 року по квітень 2016 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем. Разом з тим, при звільненні позивачки, відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з червня 2015 року по квітень 2016 року включно у розмірі 39205,32 грн. Вказана сума заборгованості була стягнута з відповідача на користь позивачки на підставі судового наказу, виданого 01.07.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва. Посилаючись на положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» позивачка вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити їй грошову компенсацію у межах індексу інфляції в період невиплати доходу з червня 2015 року по квітень 2016 року включно у розмірі 13316,47 грн. Оскільки відповідач добровільно не виплачує вказану грошову компенсацію, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 10.08.2018 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п'ятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Водночас, отримавши копію вищенаведеної ухвали, відповідач у встановлений в ухвалі строк, відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив.

За вказаних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно зі ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Затримка виплати заробітної плати навіть на один і більше днів є порушенням строків виплати згідно зі ст. 241-1 КЗпП.

Судом встановлено, і це підтверджується наданими ОСОБА_1 доказами, що позивач з червня 2015 року по квітень 2016 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем.

Разом з тим, при звільненні позивачки, відповідачем була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з червня 2015 року по квітень 2016 року включно у розмірі 39205,32 грн., що підтверджується довідкою від 29.04.2015 № 22, копія якої долучена до матеріалів позову.

Як вбачається з матеріалів справи, Шевченківським районним судом м.Києва 02.06.2016 року видано судовий наказ № 761/20218/16-ц, відповідно до якого з ПАТ «Київсоюзшляхпроект» на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 39205,32 грн.

Однак, надані докази свідчать про те, що незважаючи на стягнення заборгованості по заробітній платі у повному розмірі на підставі судового наказу, відповідачем порушено строки виплати позивачці заробітної плати більше ніж на один місяць.

Відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» (далі - Постанова) дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи)».

Пунктом 2 Постанови передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Також, відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» виплата грошової компенсації працівнику в разі порушення роботодавцем строків виплати заробітної плати проводиться лише у разі затримки зазначених виплат на один і більше календарних місяців. В разі, коли заробітну плату затримано на один і більше календарних місяців, роботодавець зобов'язаний сплатити працівнику грошову компенсацію лише у межах індексу інфляції в період невиплати доходу.

Крім того, згідно зі ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Таким чином, враховуючи порушення відповідачем строку виплати позивачці заробітної плати у сумі 39205,32 грн. відповідач зобов'язаний компенсувати позивачці втрату частини грошових доходів (заробітної плати) у межах індексу інфляції в період невиплати доходу, тобто з червня 2015 року по квітень 2016 року включно.

Як вбачається з наданого позивачкою розрахунку суми компенсації втрати частини грошових доходів (заробітної плати), проведеного на підставі прикладу вказаному в Постанові Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», сума компенсації за період затримки відповідачем виплати позивачці заробітної плати з червня 2015 року по квітень 2016 року включно становить 13316,47 грн.

Заперечення від відповідача щодо такого розрахунку представником відповідача не надходило.

Даний розрахунок перевірено в судовому

Враховуючи, що відповідачем було порушено строки виплати позивачці заробітної плати у сумі 39205,32 грн., доказів на спростування вказаного факту суду надано не було, у зв'язку з чим, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «Київсоюзшляхпроект» про стягнення грошової компенсації за час затримки розрахунку про заробітній платі, підлягає задоволенню, а тому з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення грошова компенсація у межах індексу інфляції в період невиплати доходу з червня 2015 року по квітень 2016 року включно у розмірі 13316,47 грн.

Крім того, суд на виконання приписів ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 133, 141, 209, 210, 212-215, 223, 228, 258, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», ст. 34 Закону України «Про оплату праці», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» про стягнення грошової компенсації за час затримки розрахунку про заробітній платі задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект»(04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 3/5, ) на користь ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ін. НОМЕР_1) грошові кошти у розмірі 13316 (тринадцять тисяч триста шістнадцять) грн. 47 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київсоюзшляхпроект» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 3/5, ) в дохід держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.11. 2018 року

Суддя: