Справа № 1407/4894/2012
УХВАЛА

іменем України

"29" серпня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю представника ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1, представника Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за скаргами Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії державного виконавця та постанови про повернення виконавчих документів стягувачу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з двома скаргами на дії державного виконавця та постанови про повернення виконавчих документів стягувачу в яких вказував, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 06 грудня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто 1 967,92 грн. заборгованості за кредитним договором, 214,60 грн. судового збору та 211,20 грн. витрат, повязаних з публікацією оголошення в пресі.

На підставі рішення 19 грудня 2012 року представник стягувача отримав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості та судових витрат, які подав на примусове виконання до Вознесенського МРВ ДВС.

Після відкриття виконавчих проваджень, які було обєднано в зведене провадження, проведення ряду виконавчих дій, а також виведення зі зведеного виконавчого провадження, двома постановами державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській ОСОБА_4 від 26 червня 2018 року виконавчі документи було повернуто стягувачу в звязку з відсутністю в боржника майна на яке можливо звернути стягнення. Копії вказаних постанов стягувачем отримані лише 26 липня 2018 року.

Проте державний виконавець не дотримався вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо необхідності та встановленого строку направлення стягувачу копій постанов про відкриття виконавчих проваджень, не провів необхідних виконавчих дій для виявлення доходів, майна боржника, а тому передчасно та необґрунтовано повернув виконавчі документи стягувачу.

В зв'язку з цим ПАТ «Державний ощадний банк України» просив визнати дії державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_4 щодо повернення виконавчих документів стягувачу неправомірними, скасувати постанови про повернення виконавчих документів стягувачу від 26 червня 2018 року, а також зобовязати Вознесенський МРВ ДВС ГТУЮ розглянути питання щодо прийняття виконавчих документів до виконання.

Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року скарги було обєднано в одне провадження.

В судовому засіданні представник ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1 вимоги скарг підтримав у повному обсязі.

Представник Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення скарг заперечував. При цьому звертав увагу суду на те, що оскаржувані дії та постанови державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі боржника ОСОБА_3, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для її вирішення.

Заслухавши пояснення представника ПАТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_1, представника Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали зведеного виконавчого провадження №АСВП 56035054, а також проваджень №№56025581, 56025469, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 06 грудня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто 1 967,92 грн. заборгованості за кредитним договором, 214,60 грн. судового збору та 211,20 грн. витрат, повязаних з публікацією оголошення в пресі.

На підставі рішення 19 грудня 2012 року представник стягувача отримав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості та судових витрат, які подав на примусове виконання до Вознесенського МРВ ДВС.

Після відкриття виконавчих проваджень, які було обєднано в зведене провадження, державним виконавцем Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській ОСОБА_4 було проведено ряд виконавчих дій, зокрема щодо отримання інформації про наявність у боржника доходів та майна, а саме:

-21-22 березня 2018 року було направлено необхідні запити та отримано інформацію про те, що боржник ОСОБА_3 не здійснює підприємницьку діяльність та не має підприємницьких рахунків, не задекларувала жодних доходів, не є отримувачем пенсії, (матеріали зведеного виконавчого провадження №АСВП 56035054);

-26 березня 2018 року та 19 липня 2018 року було направлено необхідні запити та отримано інформацію про те, що боржник ОСОБА_3 не має у власності нерухомого або рухомого майна (зокрема житлових будинків, квартир, земельних ділянок іншого нерухомого майна, автомобілів, інших транспортних засобів) (матеріали зведеного виконавчого провадження №АСВП 56035054).

Інших дій, направлених на виявлення або актуалізацію інформації про доходи та майно боржника виконавцем не здійснювалося.

26 червня 2018 року державним виконавцем складено акт про те, що вжитими заходами встановлено, що у боржника відсутнє будь-яке майно, на яке можливо звернути стягнення (матеріали зведеного виконавчого провадження №АСВП 56035054).

В подальшому, після виведення виконавчих проваджень зі зведеного виконавчого провадження, двома постановами державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській ОСОБА_4 від 26 червня 2018 року виконавчі документи було повернуто стягувачу в звязку з відсутністю в боржника майна на яке можливо звернути стягнення. Вказані постанови стягувачем отримано лише 26 липня 2018 року.

Аналізуючи доводи та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон) та «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 (далі - Інструкція).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, п. 2 розділу І Інструкції примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, п. 1 розділу ІІ Інструкції виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч.ч. 1, 8 ст. 48 Закону).

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. (п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 37 Закону, п. 20 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання (ст. 453 ЦПК України).

З матеріалів, долучених до скарги та матеріалів зведеного виконавчого провадження №АСВП 56035054 вбачається, що державним виконавцем не зясовано шляхом направлення відповідних запитів інформації щодо наявності у боржника, як фізичної особи, рахунків в банківських установах, грошових коштів на таких рахунках, не зясовано наявність в останньої майна та коштів за місцем проживання боржника, порушено передбачені законом строки проведення повторних перевірок з метою отримання актуальної (оновленої) інформації щодо наявності у боржника майна або грошових коштів.

Інші зазначені стягувачем порушення (не направлення державним виконавцем стягувачу копій постанов про відкриття виконавчих проваджень) самі по собі не вплинули на законність дій щодо повернення виконавчих документів стягувачу, а тому не приймаються судом до уваги.

За встановлених обставин оскаржувані постанови про повернення виконавчих документів стягувачу є необґрунтованими та передчасними, а тому підлягають скасуванню.

Що стосується вимог ПАТ «Державний ощадний банк України» про визнання дій державного виконавця Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_4 щодо повернення виконавчих документів стягувачу неправомірними, зобовязання Вознесенський МРВ ДВС ГТУЮ розглянути питання щодо прийняття виконавчих документів до виконання, то вони є зайвими, оскільки наслідком скасування оскаржуваних постанов є продовження здійснення виконавцем виконавчого провадження зі стадії, яка передувала ухваленню оскаржуваних постанов, водночас про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарг, відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. ст. 258-260, 268, 450, 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії державного виконавця та постанови про повернення виконавчих документів стягувачу задовольнити частково.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 червня 2018 року, винесену старшим державним виконавцем Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 в межах здійснення виконавчого провадження №56025581 по виконанню рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 грудня 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» судового збору в розмірі 214,60 грн. та витрат, повязаних з публікацією оголошення у пресі в сумі 211,20 грн.).

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 червня 2018 року, винесену старшим державним виконавцем Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 в межах здійснення виконавчого провадження №56025469 по виконанню рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 грудня 2012 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1967,92 грн.).

В іншій частині вимог скарг відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 серпня 2018 року.

Суддя : О.В. Вуїв