П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року м. Київ

Справа № 759/5085/17

Провадження: № 22-ц/824/1872/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Миколаєць І.Ю., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Сопова Володимира Михайловича, третя особа: ОСОБА_4, про визнання електронних торгів і свідоцтва про право власності недійсними,

в с т а н о в и в:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ( далі по тексту - Святошинський РВДВС м.Києва ГТУ, у м.Києві), Сопова В.М., третя особа: ОСОБА_4, в якому просила визнати свідоцтво на право власності Сопова Володимира Михайловича на ? квартири номер АДРЕСА_1 від 22 березня 2016 року, виданого на підставі акту № 476/26 державного виконавця про проведення електронних торгів, затвердженого начальником Державної виконавчої служби Святошинського районного управління у місті Києві недійсним; визнати акт № 476/26 державного виконавця про проведення електронних торгів, затвердженого начальником Державної виконавчої служби Святошинського районного управління у місті Києві від 20 грудня 2015 року недійсним.

Позов мотивовано тим, що 30 грудня 2015 року були проведені електронні торги, предметом яких був продаж 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності. Після проведення торгів дана квартира перейшла у власність Сопова В.М. Про проведення електронних торгів вона не була повідомлена, як і про стартову ціну реалізованого майна. Через неналежне виконання своїх обов'язків державним виконавцем, вважає проведені торги незаконними та такими, що порушують її права.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним акт № 476/26 від 30.12.2015 року державного виконавця про проведення електронних торгів, затвердженого начальником відділу ДВС Святошинського РУЮ у м. Києві 30.12.2015 р.

Визнано недійсним з дня внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису № 13910321, внесеного 22.03.2016 року о 12:55:36 державним реєстратором ОСОБА_5, Дванадцята київська державна нотаріальна контора, м. Київ про набуття права власності Соповим В.М. на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Визнано недійсним з дня внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису № 16821814, внесений 05.10.2016 10:55:24 державним реєстратором приватним нотаріусом Толстіковою Олесею Миколаївною, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ про набуття права власності ОСОБА_4 на 1 /2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнуто зі Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь Сопова В.М. безпідставно сплачену згідно квитанції № QS26796056 від 15.12.2015р. суму 227 516 (двісті двадцять сім тисяч п'ятсот шістнадцять) грн. 70 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві суму 227 516 (двісті двадцять сім тисяч п'ятсот шістнадцять) грн. 70 коп.

Доручено Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі:

1) вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису № 13910321, внесеного 22.03.2016 о 12:55:36 державним реєстратором ОСОБА_5, Дванадцята київська державна нотаріальна контора, м. Київ про набуття права власності Сопова В.М. на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

2) вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності запису №16821814, внесеного 05.10.2016 о 10:55:24 державним реєстратором приватним нотаріусом Толстіковою ОлесеюМиколаївною, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ про набуття права власності ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин застосував підзаконний акт, який не підлягав застосуванню, а саме, Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5, та не застосував нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, а саме, Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатися всі сторони правочину, а саме, Державна виконавча служба, організатор торгів та переможець, проте, суд не залучив у якості співвідповідача державне підприємство «Сетам», яке уповноважено на організацію та проведення електронних торгів.

Також звертає увагу на те, що суд першої інстанції при застосуванні нормативно-правового акту, який втратив чинність на момент проведення електронних торгів, у своєму рішенні безпідставно поклав обов'язок Святошинського РВ ДВС м. Київ щодо письмового повідомлення боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Скаржник також зазначає, що судом першої інстанції не встановлено обставини щодо проведення електронних торгів, на якому було продано ? частину квартири боржника, та не надано, відповідно, належну правову оцінку таким обставинам.

У відзиві на апеляційну скаргу, поданого спільно Соповим В.М. та ОСОБА_4, заявники просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки ухвалене рішення є виваженим, на його виконання Святошинський РВ ДВС м. Київ, повернувши безпідставно отримані від добросовісного покупця Сопова В.М. гроші, негайно їх повторно стягує з ОСОБА_2 за рахунок продажу належної їй квартири за іншою адресою, яка знаходиться на стадії примусового продажу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні Сопов В.М., який також діє в інтересах 3-ї особи ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечував, посилаючись на обґрунтованість ухваленого у справі рішення.

В судове засідання інші учасники справи не з'явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень, а тому колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення Сопова В.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам закону не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.01.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції Гаєвським С.М. відкрито виконавче провадження ВП№46116572 з виконання виконавчого листа №2/759/4912/14, виданого 02.12.2014р. Святошинським районним судом м. Києва.

19.01.2015р. державним виконавцем Гаєвським С.М було видано постанову про арешт всього майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

17.03.2015 державним виконавцем Гаєвським С.М. було складено акт опису й арешту майна, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

30.12.2015 були проведені електронні торги, предметом яких був продаж 1/2 частини зазначеної квартири, що належить на праві власності ОСОБА_2

Переможцем торгів став Сопов В.М.

30.12.2015 Сопов В.М. отримав акт № 476/26 державного виконавця про проведення електронних торгів, засвідчений начальником відділу ДВС Святошинського РУЮ 30.12.2015р., а 22.03.2016 року отримав свідоцтво про право власності 1 /2 частини квартири АДРЕСА_1.

Право власності Сопова В.М. було зареєстровано в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 22 березня 2016 року, номер запису про право власності: 13910321, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00.

05.10.2016 за договором дарування частини квартири, Сопов В.М. подарував купле у на торгах 1/2 частини квартири сину, ОСОБА_4

Право власності ОСОБА_4 було зареєстровано в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно 10 жовтня 2016 року, номер запису про право власності: 16821814, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на порушення державним виконавцем черговості продажу належних боржнику приміщень відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» а також порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Порядок реалізації арештованого майна станом на момент проведення електронних торгів регулювався Законом України «Про виконавче провадження» і Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, який набрав чинності 29 грудня 2015 року і втратив чинність 05 жовтня 2016 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що торги з реалізації арештованого майна були проведені із порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, не звернувши увагу, що станом на дату проведення електронних торгів зазначений Тимчасовий порядок втратив чинність.

Тобто, станом на 30.12.2015 року набрав чинності Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5, положення якого необхідно було застосовувати при вирішення даного спору.

Суд першої інстанції зазначене не врахував, у зв'язку з чим припустився помилки при вирішенні спору.

Разом з цим, згідно наказу Міністерства юстиції України від 22 грудня 2015 року № 2710/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» ДП «Сетам» уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим цим наказом.

Згідно п. 1 розділу І «Загальні положення» Порядку реалізації арештованого майна № 2710/5 від 22 грудня 2015 року арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, вилученого з обігу згідно із законом або обмежено оборотоздатного, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації.

Згідно п. п. 1, 2 розділу ІІ «Передача майна на реалізацію» Порядку реалізації арештованого майна № 2710/5 від 22 грудня 2015 року, реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги. Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.

Згідно п. 3 розділу ІІІ «Підготовка до проведення електронних торгів» Порядку реалізації арештованого майна № 2710/5 від 22 грудня 2015 року, Організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на другий робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, що підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень тощо). Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему.

Таким чином, арештоване майно передавалось на реалізацію ДП «Сетам» відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року № 656/5.

Слід також відмітити, що предметом позовних вимог є визнання електронних торгів недійсними.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

В ході розгляду справи про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор електронних торгів і переможець таких торгів. Якщо набувачем (переможцем електронних торгів) є фізична особа, справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Така правова позиція висловлена Великою палатою Верховного суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17.

Крім того, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до вимог ч.4 ст.10 ЦПК України 2004 року, в редакції чинній на момент пред'явлення позову, суд сприяє всебічному в повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 12 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року також визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність та неупередженість роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.119 ЦПК України ЦПК України 2004 року в редакції чинній на момент пред'явлення позову викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє вимоги.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.130 ЦПК України 2004 року та п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, визначено, що суд у підготовчому засіданні вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об'єднання справ і роз'єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Проте, вирішуючи даний спір по суті, судом першої інстанції не було вирішено питання щодо участі ДП «Сетам», уповноваженого на організацію та проведення електронних торгів, в якості співвідповідача, внаслідок чого ухвалив судове рішення про права та обов'язки особи, що не була залучена до участі у справі.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, оскільки при його ухваленні судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що в силу п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 08 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль