ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5728/17 Номер провадження 22-ц/814/659/18Головуючий у 1-й інстанції Кулешова Л.В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 грудня 2017 року у складі судді Кулешової Л.В.

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з вказаним позовом та, посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором № б/н від 16.04.2006 року, просив про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості, що виникла станом на 30.06.2017 року у сумі 26855,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у сумі 4523,86 грн., за процентами - 20576,14 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1255 грн., а також 1600 грн. судових витрат.

Позовна заява мотивована тим, що 16 квітня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, своїх обов'язків за кредитним договором відповідач належним чином не виконувала та продовжує ухилятись від виконання зобов'язання, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк».

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 грудня 2017 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26855,00 грн.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1600 грн.

Рішення суду мотивовано обґрунтованістю позову, оскільки позичальник належним чином не виконує умови договору та своєчасно не платить кредитні кошти, що призвело до виникнення заборгованості, яка підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів скарги вказує на пропуск Банком строку позовної давності.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК).

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом пункту 2 частини першої статті 374, пунктів 3, 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідні частині нове рішення або змінити рішення, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

По справі встановлено, що 16 квітня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання (стаття 634 ЦК України).

Згідно з п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

Протягом дії платіжної картки кредитний ліміт змінювався та становив: з 28.05.2006 року - 2000 грн., з 14 червня 2006 року - 3500 грн., з 13 лютого 2007 року - 4400 грн., з 12 квітня - 7000 грн., з 05 серпня 2008 року - 6200 грн., з 10 листопада 2008 року - 5536,31 грн., з 14 листопада 2008 року - 6200 грн., з 24 січня 2009 року - 4940 грн., з 09 серпня 2013 року - 4530 грн., з 19 серпня 2015 року - 4530 грн.

Пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідач була ознайомлена при укладенні договору, та з якими погодилася, при порушенні клієнтом строку платежів по любому з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконувала, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 30.06.2017 року становить 26855,00 грн. та складається із: заборгованості за кредитом у сумі 4523,86 грн., за процентами - 20576,14 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1255 грн.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 у порушення вимог статтей 526, 1054 ЦК України свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» та застосування правових наслідків порушення зобов'язання боржником.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду повною мірою погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог, зокрема, про стягнення неустойки (штрафу, пені) законом встановлена спеціальна позовна давність в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша, п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно висновків Верховного Суду України про застосування статті 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладених у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (статті 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту, який співпадає із строком дії картки (стаття 261 ЦК України).

Встановлено, що на виконання умов кредитного договору Банк видав відповідачу платіжну картку «Кредитка Універсальна» № НОМЕР_1 з встановленим кредитним лімітом 2000 грн.

У заяві про перегляд заочного рішення та в апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 вказувала, що термін дії картки становив два роки та сплив 30 квітня 2008 року.

Доказів продовження строку дії кредитної картки відповідно до п. 3.1.3. Правил користування платіжною карткою матеріали справи не містять і суду таких обставин не доведено.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги, що строк дії виданої відповідачу кредитної картки № НОМЕР_1 за договором від 16.04.2006 року становив два роки та закінчився у квітні 2008 року, останній платіж у погашення кредиту був здійснений 27 червня 2013 року і з того часу у кредитора виникло право щодо стягнення кредитної заборгованості з боржника в примусовому порядку через суд.

Своїм правом на позов ПАТ КБ «Приватбанк» скористався лише 05 липня 2017 року - після спливу трирічної позовної давності, про застосування якої відповідач заявила у заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 71-75).

За таких обставин оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позову в зв'язку зі спливом позовної давності.

За правилами частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення по справі, апеляційний суд відповідно змінює розподіл судових витрат між сторонами.

Оскільки ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року відстрочено ОСОБА_2 сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2400 грн. до ухвалення судового рішення у справі, вказана сума судового збору покладається на позивача ПАТ КБ «Приватбанк».

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 грудня 2017 року - скасувати.

Постановити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за спливом позовної давності.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в дохід держави 2400 грн. судового зору за подання апеляційної скарги ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна