Справа №751/4025/18
Провадження №2/751/1078/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

з участю секретаря судових засідань Чвірової О.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Субботіної Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради,

про визначення місця проживання дітей з батьком та припинення стягнення аліментів , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 та припинення його обов`язку щодо сплати аліментів на дітей.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували у шлюбі, у якому народились діти, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . 31 травня 2017 року рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова шлюб між сторонами розірвано.

Оскільки після розірвання шлюбу вони не могли мирним способом вирішити місце проживання дітей, він звернувся у службу у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради. 29 травня 2018 року рішенням Новозаводської районної у м. Чернігові ради, було затверджено висновок про визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком.

Але навіть після цього рішення, відповідачка перешкоджає та має намір забрати дітей.

Судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2017 року, з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 , щомісячно у розмірі 1/2 частину всіх видів заробітку на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

За викладених обставин, просить задовольнити позов.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову. Пояснила, що бажає, щоб діти жили з нею. Заперечила проти того, що била старшу дитину. Вказала, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.01.2018 у позові ОСОБА_1 про її виселення з житла було відмовлено, однак враховуючи їх стосунки з позивачем, вона добровільно залишила житло, де на даний час позивач проживає разом з дітьми. Вона винаймає житло, де нею було обладнано кімнату для дітей. Позивач налаштовує дітей проти неї, не дозволяє спілкуватись з ними.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради, позов підтримала.

Вислухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.05.2017 було розірвано ( а.с. 7). Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільних синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 13).

Мати та батько малолітніх дітей проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати діти.

Позивач по справі ОСОБА_1 є військовослужбовцем за контрактом, посада начальник контрольно-пропускного пункту 5-го взводу контролерів 1-ї спеціальної комендатури та особистого номера Г-059329 ( а.с. 48), його дохід з липня 2018 по вересень 2018 склав 20 708 грн. 05. коп. ( а.с. 49).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 422 від 05.06.2018, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та їх діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 10).

Відповідно до ордеру №3 на житлове приміщення від 30.11.2015 вказана квартира, що складається з 2-х ізольованих кімнат житловою площею 29 кв. м, є службовою, видана ОСОБА_1 , та його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ( а.с. 47).

На даний час позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб ( а.с. 46).

Відповідач в судовому засіданні вказала, що добровільно залишила місце реєстрації та на даний час винаймає квартиру.

Згідно акту обстеження умов проживання дітей за адресою позивача у квартирі створені умови для виховання та розвитку малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зокрема, в квартирі чисто, діти мають окремі ліжечка, чисту білизну, одяг, стіл для занять, фортепіано, шафу для одягу, в достатній кількості продуктів харчування та приготовану їжу ( а.с. 41).

Відповідач по справі ОСОБА_2 працює в ТОВ «Чернігівська чайна компанія`на посаді менеджера з продажу з 14.05.2018 ( а.с. 37).

Відповідно до акту обстеження умов проживання, здійсненого комісією у складі спеціалістів служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради від 17.05.2018, у квартирі, у якій ОСОБА_2 мешкає з дозволу власника ОСОБА_8 , є умови для проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а.с. 36).

Як вбачається з інформації Чернігівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 15.05.2018, психологом Чернігівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 15.05.2018 з метою визначення ставлення дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до членів їх сім`ї було проведено бесіду з кожною дитиною окремо з використанням методики Рене ОСОБА_9 . Було з`ясовано, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 більше до вподоби проживати разом з батьком та його громадянською дружиною ОСОБА_10 ( а.с. 38).

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Принцип 6 Декларації прав дитини, зокрема, закріплює, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема, у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди.

Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 повідомив, що на даний час йому 12 років, проживає з батьком, з яким бажає проживати і надалі. З матір`ю спілкуватись не хоче, вказав, що цьому є причини.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 пояснив, що йому 10 років. З батьком йому живеться добре. Хоче і надалі з ним жити.

Відповідно до листа від 10.04.2018, КЛПЗ «Чернігівська обласна дитяча лікарня» повідомляє, що 05.04.2018 року у лікарню, у травмпункт, звернувся батько з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі слів батька дитину побила мати. Дитина знаходиться на лікуванні у ортопедо-травматологічному відділенні ( а.с. 39).

Відповідно до наказів служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 27 від 10.04.2018 та № 45 від 05.06.2018 ОСОБА_3 перебував на обліку як дитина, що зазнала жорсткого поводження ( а.с. 42).

За висновком служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 29.05.2018 доцільним визначено місце проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_1 (а. с. 6).

В судовому засіданні відповідачем факт жорстокого поводження з сином ОСОБА_3 спростовано не було.

Враховуючи ставлення батьків до виконання ними своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дітей до батька та їх бажання проживати з ним, вік дітей, соціально-побутові умови проживання обох батьків, те, що позивач по справі, батько малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_3 має постійне місце проживання, постійне місце роботи, джерело існування та забезпечення сім`ї, створив всі умови для проживання, виховання та розвитку дітей, а також враховуючи ту обставину, що малолітній ОСОБА_3 перебував на обліку як дитина, що зазнала жорсткого поводження від матері (а.с. 42), що суд вважає винятковою обставиною у розумінні положень статті 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, що свідчить про неможливість проживання дітей разом з матір`ю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог про припинення стягнення аліментів за рішенням суду, суд зазначає, що за змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним з способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину є виплата аліментів за рішенням суду тим із них, хто проживає окремо. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України).

Тобто, стягнення аліментів за рішенням суду є способом участі у витратах на утримання дитини того з батьків, який проживає окремо від дитини.

Судовим наказом Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2017 року, з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на двох дітей, починаючи стягнення з 25 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття ( а.с. 9).

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Частиною 2 стаття 188 СК України передбачено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Оскільки судом було встановлено факт, проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з батьком по АДРЕСА_1 , а також те, що з того часу вони знаходяться повністю на його утриманні, а відтак потреба сплати аліментів з боку позивача на користь відповідача на утримання дітей відпала, а тому суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача щодо звільнення його від сплати аліментів на утримання їх спільних з відповідачем неповнолітніх дітей, які стягуються на підставі наказу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 вересня 2017 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визначення місця проживання дітей з батьком та припинення стягнення аліментів задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються на підставі судового наказу виданого Новозаводським районним суду м. Чернігова у справі № 751/5471/17 від 05.09.2017.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь державного бюджета (ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, , МФО 899998, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) 740 (сімсот сорок ) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 10.12.2018.

Головуючий - суддя І. В. Цибенко