Справа № 496/2593/18
Провадження № 2/496/1359/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Полубок Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біляївської міської ради Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

27.06.2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами: сараєм, літньою кухнею, погрібом, огорожею, басейном, що розташований на земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності за адресою: м.Біляївка, Одеської області, вул. Московська, 63 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.03.2017 помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований в м. Біляївка, Одеської області, вул. Московська, 63. Вона звернулася із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок за ОСОБА_2 та рекомендовано звернутися до суду.

Позивачка та її представник до судового засідання не з`явились, але представник позивачки надав заяву, в якій на позові наполягав та просив справу слухати у його відсутність (а.с.28).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення та просив справу слухати у його відсутність (а.с.25).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У такому разі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, 12.03.2017 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 484219 від 14.03.2017 року (а.с.11). Після смерті якого залишилася спадщина, а саме: житловий будинок, який розташований в м. Біляївка, Одеської області, вул. Московська, 63.

На підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.04.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим №90/2001 йому належав житловий будинок, який розташований в м.Біляївка, Одеської області, вул. Московська, 63. Вказаний житловий будинок він отримав у спадок після смерті сина ОСОБА_3 ( ас.с.12).

Позивачка являється єдиною спадкоємницею, інших спадкоємців немає. Вона звернулася із заявою про прийняття спадщини до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок їй було відмовлено листом № 335/02-14 від 01.02.2018 року, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на житловий будинок та рекомендовано звернутись до суду (а.с.10).

З матеріалів спадкової справи №306/2017 вбачається, що позивачка з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка звернулась до державного нотаріуса 25 травня 2017 року, тобто у встановлений ст. 1270 ЦК України строк, інші спадкоємці відсутні (а.с.29-61).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ІІ-ЖД №295754 позивачка перебувала в шлюбі з спадкодавцем з 25 квітня 1982 року (а.с.9)

Статтею 1261 Цивільного кодексу України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно положень ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Враховуючи те, що право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту державної реєстрації, відсутність належно оформленого свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у померлого спадкодавця унеможливлює спадкоємцю оформити свідоцтво про право на спадщину, тому вона змушена звернутись з позовом до суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пунктом 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Таким чином, оцінивши зібрані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 328, 380, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: м. Біляївка, Одеська область, вул. Московська, 65, право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами: сарай, літня кухня, погріб, огорожа, басейн, за адресою: Одеська область, місто Біляївка, вул. Московська, 63, розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться у комунальній власності, після смерті ОСОБА_2, померлого 12.03.2017 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Біляївського районного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31.08.2018 р.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_4