Справа № 301/1695/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" серпня 2018 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Мелай В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся ОСОБА_3, про що видано свідоцтво про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,71 га, що розташована в с. Дубрівка, урочище Вержичний для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення 13 сесії 3 скликання Дубрівської сільської ради від 26.12.2000 року на підставі державного акту серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_3 26.09.2002 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 325; майнового паю визначеного в розмірі 2310 грн. або 0,228 % у товаристві ТзОВ «Дружба» с. М. Розтока згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЗНОМЕР_2, виданого Дубрівською сільською радою 26.12.2002 року.

За життя спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Заповіт складений 22 грудня 2005 року, посвідчений секретарем Дубрівської сільської ради Осійською Й.П. та зареєстровано в реєстрі за № 65. Заповіт не змінено та не скасовано.

Позивач як спадкоємець прийняв спадщину за померлою бабою, так як на день смерті був зареєстрований та проживав та разом із спадкодавцею. Відповідачка також прийняла спадщину, однак вона не претендує на спадкове майно. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою ОСОБА_3,- відсутні.

Спадкодавці ОСОБА_3 спадковий будинок належав згідно свідоцтва про право власності, яке було видано виконавчим комітетом Дубрівської сільської ради 19.09.2012 року на підставі рішення виконкому Дубрівської сільської ради № 57, і яке втрачено.

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини їй було відмовлено у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. У зв'язку із вищевказаним позивач вимушений звернутися до суду за вирішенням питання визначення належності спадкового майна.

ПозивачОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, а подав заяву (а. с. 27), якою позов підтримав, просив його задовольнити з мотивів, наведених у ньому, а справу розглянути у його відсутності.

ВідповідачкаОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, а подала заяву (а. с. 28), якою позов визнала, не заперечила проти визнання права власності за позивачем, а справу просила розглянути в її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла бабуся позивача ОСОБА_3, про що виконкомом Дубрівської сільської ради Іршавського району видано свідоцтво про смерть за актовим записом № 02 (а. с. 6).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані в АДРЕСА_1; земельної ділянки площею 0,71 га, що розташована в с. Дубрівка, урочище Вержичний для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення 13 сесії 3 скликання Дубрівської сільської ради від 26.12.2000 року на підставі державного акту серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_3 26.09.2002 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 325 (а. с. 19); майнового паю визначеного в розмірі 2310 грн. або 0,228 % у товаристві ТзОВ «Дружба» с. М. Розтока згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЗНОМЕР_2, виданого Дубрівською сільською радою 26.12.2002 року (а. с. 20).

За життя спадкодавець залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Заповіт складений 22 грудня 2005 року, посвідчений секретарем Дубрівської сільської ради Осійською Й.П. та зареєстровано в реєстрі за № 65. Заповіт не змінено та не скасовано (а. с. 9).

Позивач як спадкоємець прийняв спадщину за померлою бабою, так як на день смерті був зареєстрований та проживав та разом із спадкодавцею, що стверджується довідкою виконавчого комітету Дубрівської сільської ради Іршавського району № 581 від 12.09.2012 року (а. с. 11). Відповідачка також прийняла спадщину, однак вона не претендує на спадкове майно, що стіерджується заявою (а. с. 28). Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину за померлою ОСОБА_3,- відсутні.

Спадкодавці ОСОБА_3 спадковий будинок належав згідно свідоцтва про право власності, яке було видано виконавчим комітетом Дубрівської сільської ради 19.09.2012 року на підставі рішення виконкому Дубрівської сільської ради № 57 (а. с. 14), і яке втрачено.

При зверненні до приватного нотаріуса у оформленні спадщини їй було відмовлено у зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок.

У відповідності до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно статті 1268 ЦК України спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 1225, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, яке складається із:

житлового будинку та надвірних споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в цілому;

земельної ділянки площею 0,71 га, що розташована в с. Дубрівка, урочище Вержичний Іршавського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення 13 сесії 3 скликання Дубрівської сільської ради від 26.12.2000 року на підставі державного акту серії НОМЕР_1, виданого ОСОБА_3 26.09.2002 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 325;

майнового паю визначеного в розмірі 2310 грн. або 0,228 % у товаристві ТзОВ «Дружба» с. М. Розтока згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ЗНОМЕР_2, виданого ОСОБА_3 Дубрівською сільською радою 26.12.2002 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар