Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/7745/18
Провадження № 2/644/2470/18
Справа № 644/7745/18
Рішення

Іменем України

07 грудня 2018 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименка А.М.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Харківський тракторний завод» про стягнення моральної шкоди у звязку з професійним захворюванням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Харківський тракторний завод» і просила стягнути на її користь моральну шкоду у звязку з отриманим професійним захворюванням одноразово в розмірі 100000 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що з 16 липня 1980 року по 18 травня 2009 року, з 29 березня 2010 року по 22 серпня 2016 року, в тому числі з 1986 року по 2000 рік, а також з 29 березня 2010 року по 22 серпня 2016 року, позивач працював у відповідача муляром із застосуванням нітроемалевих фарб у шкідливих та важких умовах праці. У 2012 році позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 «Виробництв, робіт, професій і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах».

Від шкідливих умов праці позивач отримав професійне захворювання, що підтверджується ОСОБА_3 розслідування причин виникнення хронічного захворювання від 18 липня 2016 року, а спеціальною комісією з розслідування професійного захворювання у позивача виявлено діагноз «ХОЗЛ токсичної етіології І стадії, емфізема легень І ступеню, легенева недостатність, хронічна часто рецидивуюча попереково крижова радиокулопатія на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу, деформуючого спондильозу попереково крижового відділу хребта з вираженим м'язово тонічним і алогічним синдромами з порушенням функції хребта і нижніх кінцівок, хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач надав суду відзив, в якому просив суд відмовити у позові у звязку зі спливом строку позовної давності. Стосовно суті позовних вимог вказав, що згідно статті 23 ЦК України, статті 237-1 КЗпП України обовязковою умовою відшкодування моральної шкоди є порушення законних прав особи. З боку відповідача жодних порушень прав позивача при здійсненні ним своїх трудових обовязків не відбулося.

Також відповідач, вказав, що позивач ОСОБА_2 у 1986 році була за власним бажанням була переведена на роботу муляром 2 розряду, і після 1986 року працювала муляром на різних ділянках виробництва, в тому числі і з шкідливими умовами праці. Про працю зі шкідливими умовами позивач був попереджений, відповідний запис зроблений у його трудовій книжці, де зазначено, що він прийнятий на роботу у 2010 році на посаду муляра на роботу із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки 3 розряду. У 2016 році позивач був переведений на роботу на іншу ділянку, але також на роботу із застосуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки 3 розряду. Отже, його робота, на яку позивач давав згоду, передбачала саме умови праці зі шкідливими речовинами. Згідно з умовами колективного договору АТ «ХТЗ», який діяв в періоди останніх років праці позивача та на момент його звільнення за роботу зі шкідливими умовами він отримував надбавку до заробітної плати в розмірі 8 % тарифної ставки, додатково 4 дні оплачуваної відпустки на рік та молоко 500 мл. на день, також був забезпечений спец. одягом, милом у повній відповідності до діючих норм. Отже, жодного порушення діючого законодавства та прав позивача при виконанні ним своїх трудових обовязків підприємством допущено не було.

Після звільнення ОСОБА_2 оформила та отримує пільгову пенсію у розмірі 1146 грн. 42 коп., яку у відповідності до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 2 також відшкодовує підприємство до досягнення ним пенсійного віку.

Незначне перевищення норм загазованості та шуму, на які посилається позивач, не свідчить про порушення трудового або цивільного законодавства, а відповідає за нормативами шкідливим умовам 3 класу, за якими власне і погоджувався працювати позивач.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судовим розглядом встановлено, що з 16 липня 1980 року по 18 травня 2009 року, з 29 березня 2010 року по 22 серпня 2016 року, в тому числі з 1986 року по 2000 рік, а також з 29 березня 2010 року по 22 серпня 2016 року, позивач працював муляром із застосуванням нітроемалевих фарб, тобто у шкідливих та важких умовах праці (а.с. 4-7).

Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18 липня 2016 року від шкідливих умов праці позивач отримав професійне захворювання, а спеціальною комісією з розслідування професійного захворювання у позивача встановлено діагноз «ХОЗЛ токсичної етіології І стадії, емфізема легень І ступеню, легенева недостатність, хронічна часто рецидивуюча попереково крижова радиокулопатія на фоні остеохондрозу, спондилоартрозу, деформуючого спондильозу попереково крижового відділу хребта з вираженим м'язово тонічним і алогічним синдромами з порушенням функції хребта і нижніх кінцівок, хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість».

ОСОБА_3 також встановлено, що причиною виникнення професійного захворювання стала тривала робота в умовах дії комплексу шкідливих виробничих факторів: ксилолу 56,3-74,4 мг/м3 при ГДК 50,0 мг/м3; виробничого шуму 83,2 дБА при ГДР 80 дБА; сольвент-нафти 174,5-178,2 мг/м3 при ГДК 100 мг/м3; уайт спіриту 351,8 371,8 мг/м3 при ГДК 300 мг/м3, статичне навантаження при утриманні вантажу однією рукою 45000 кг*с при нормі 43000 кг*с за зміну; робоча поза (знаходження у вимушеній позі) більше 25 % часу зміни при нормативному значенні до 25 % часу зміни; несприятливого мікроклімату 31-32 при ГДР 15-27 0С. Недосконалість технологічних процесів, недосконалість санітарно технічних установок.

Адміністрація АТ «ХТЗ» визнана особою, яка порушила законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, а саме ГОСТ 12.1.005-88 «Общие санитарно гигиенические требования к воздуху рабочей зоны»; ГОСТ 12.1.003-83 «Шум. Общие требования безопасности»; ДСН 3.3.6.037-99 «Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку»; Гигиеническая классификация труда № 4137-86 від 12 серпня 1986 року (по показателям вредности и опасности факторов производственной среды, тяжести и напряженности трудового процесса). Санітарні норми мікроклімату виробничих приміщень ДСН 3.3.6.042-99 (а.с. 10, 11).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода складається з фізичного болю і стражданнях, в душевних стражданнях, які фізична особа має у звязку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоровя.

Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, спричинена фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її спричинила, при наявності її вини.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожний має право на належні, безпечні і нешкідливі умови праці.

Відповідно до ч.1 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

У статті 13 Закону України «Про охорону праці» вказано, що роботодавець зобовязаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників з цією метою роботодавець зобовязаний забезпечити усунення причин, що призводять до нещасних випадків, професійних захворювань.

Вина АТ «ХТЗ» у виникнення професійного захворювання у ОСОБА_2 встановлена актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 18 липня 2016 року, затвердженого начальником Головного управління Держпраці у Харківській області (а.с. 10), сумнівів щодо об'єктивності та достовірності якого суд не має.

Клопотання відповідача про відмову у задоволенні позову у звязку зі спливом строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю крім випадків завдання такої шкоди внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі таким, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію.

Враховуючи вагомість наданих позивачем доказів у підтвердження факту заподіяння йому з вини відповідача моральної шкоди, яка виявилася у фізичному болю і стражданнях позивача у зв'язку з отриманням професійного захворювання, яке призвело до суттєвої втрати загальної працездатності, в душевних стражданнях позивача, які він має у звязку з пошкодженням здоровя, а також виходячи із засад розумності, виваженості, співмірності та справедливості, з відповідача слід стягнути на користь позивача у відшкодування заподіяної злочином моральної шкоди 50000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп.

Відповідно до ст. ст. 12 - 19, 141, 265 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 23, 268, 1167 ЦК України, ст. 153 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ПАТ «Харківський тракторний завод» про стягнення моральної шкоди у звязку з професійним захворюванням, задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Харківський тракторний завод» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди у звязку з професійним захворюванням 50000 грн.

Стягнути з ПАТ «Харківський тракторний завод» у дохід держави судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: