Справа № 522/2189/17
Провадження № 2/522/2340/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: ДП «Дирекція Верстатобуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» про встановлення факту прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними і скасування додаткової угоди та акту прийому-передачі квартири, визнання права власності в порядку спадкування за законом, за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ДП «Дирекція Верстатобуд» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Державний нотаріус третій Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними и скасування додаткової угоди та акту прийому-передачі квартири, скасування право власності на квартиру, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ДП «Дирекція Верстатобуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» про визнання права власності в порядку спадкування за законом та виселення (т.1 а.с. 3-27).

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, є її чоловіком, факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб (т.1, а.с. 26). Після смерті її чоловіка відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1, не оформлена належним чином у зв'язку з хворобою. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, є позивачка та її син ОСОБА_4. Позивачка стверджує, що її чоловік за життя з 2005 року здійснив фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1 та був першим інвестором (пайщиком) відповідно до угоди від 29 жовтня 2005 року про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40, укладеної між забудовником ДП «Дирекція Верстатобуд», СПД ОСОБА_8 та ОСОБА_7, у зв'язку із чим, ОСОБА_7 став стороною - Пайщиком в вищезазначеному договорі про пайову участь в будівництві в частині фінансування будівництва спірної квартири №40, що підтверджується п.2 вказаної угоди. Добросовісно виконуючи умови угоди від 29 жовтня 2005 року про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, ОСОБА_7 повністю профінансована квартира АДРЕСА_1 з урахуванням умов угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року та додаткової угоди до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року. Вказаний об'єкт інвестування, відповідно до умов п. 2.1. вищевказаної угоди, повинен був бути введений в експлуатацію до кінця 4-го кварталу 2008 р., однак згідно до сертифікату відповідності №15001188 та акту готовності об'єкту до експлуатації за №1188 від 15.10.2010 року будинок був зданий в експлуатацію у 2010 році. Також Розпорядженням Приморської районної адміністрації від 26.11.2010 року за № 1255, вказаному об'єкту інвестування замовником будівництва ДП «ДИРЕКЦІЯ ВЕРСТАТОБУД», присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1. Після здачі в експлуатації об'єкту інвестування ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Ідеал», яке надає послуги мешканцям спірного будинку уклала угоду по утримання будинків, споруд і прибудинкової території у житловому будинку по АДРЕСА_1 з ОСОБА_7, як власником квартири №40. Тобто після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, яким за життя був сплачений повністю пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1, його спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийняли спадщину, оскільки вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Доказами прийняття спадщини є те, що після смерті ОСОБА_7 його спадкоємці володіли, користувалися квартирою №40 та несли витрати по утриманню будинку і прибудинкової території у житловому будинку.

При цьому позивачка зазначила, що 14 серпня 2013 року вона, як спадкоємець першої черги звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на все майно, яке належало померлому ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, однак державний нотаріус ОСОБА_5 замість видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на квартиру №40, яка належала померлому ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини та знаходилася у користування спадкоємців, видала 15 серпня 2013 року свідоцтво про право на спадщину за законом лише на грошові суми, яка були вказані у довідці ДП «Дирекція вертатобуд» у розмірі 168 928, 00 гривень. При цьому позивачка зауважила, що вона як спадкоємець першої черги, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та її син ОСОБА_4, вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України вони не заявили про відмову від спадщини.

Позивачка в своєму позові вказує на те, що додаткова угода №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання першого є недійсною з урахуванням того, що вона була укладена лише через три роки та два місяця після здачі в експлуатації об'єкту інвестування у 2010 році, в якому розташована спірна квартира №40, та двох років і три місяця після смерті ОСОБА_7, та з урахуванням того, що з 25 червня 2013 року на підставі реєстраційних дій внесених державним реєстратором ОСОБА_9 припинено Дочірнє Підприємство «Дирекція Верстатобуд» у зв'язку з ліквідацією, а повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» перейшли до голови комісії ОСОБА_10 та членів комісії ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, тому директор ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 та головний бухгалтер ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_12 не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності для виготовлення, підписання будь-яких угод після 25 червня 2013 року.

При цьому позивачка ОСОБА_1 вважає, що при укладення Додаткової угоди №1/3/40 від 16 серпня 2013 року, відповідачка ОСОБА_3 та державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, скористалися тяжкою онкологічною та психічною хворобами ОСОБА_1, які тривають з 2008 року з ураженням кори мозку та інших тканин, багаторазових операції та медикаментозних лікувань, хіміотерапії, що призводило до порушення пам'яті (періодично відбувалася повна або часткова втрата пам'яті, через загострення), оскільки при ураженні областей в корі мозку відбуваються різноманітні порушення, при цьому були моменти, коли ОСОБА_1 не впізнавала своїх близьких та не розпізнавала літери та цифри.

Ухвалою суду від 03.02.2017 року провадження у справі було відкрито.

До суду 27.04.2017 року надійшли письмові заперечення від ОСОБА_2, згідно яких зазначають, що отримавши 15.08.2013 року Свідоцтво про право на спадщину по закону на частково сплачений інвестиційний внесок у розмірі 168 928 грн. ОСОБА_1, не стала сплачувати його відсутню частину у сумі 43 072 грн., а навпаки наступного дня після отримання свідоцтва про право на спадщину по закону, між спадкоємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про уступку прав інвестора за угодою про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, яка була погоджена із забудовником ДП «Дирекція Верстатобуд». 20 серпня 2013 року був складений акт прийому-передачі квартири №40, згідно якого ДП «Дирекція Верстатобуд» передало ОСОБА_3 у власність 3-х кімнатну квартиру №40 загальною площею 80, 00 кв.м., розташовану на 11 поверсі в 1-й парадній житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, а 27.02.2017 року ОСОБА_3 зареєструвала право приватної власності на спірну квартиру №40.

Ухвалою суду від 13.05.2017 року заяву про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, до набрання чинності рішенням по вказаній справі (т.1 а.с. 76).

19.05.2017 року за вх.суду №51745/17 позивач третя особа, який заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 подав до суду позов до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ДП «Дирекція Верстатобуд» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Державний нотаріус третій Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_6, про скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними і скасування додаткової угоди та акту прийому-передачі квартири, скасування права власності на квартиру, визнання права власності в порядку спадкування за законом (т.1. а.с. 129).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2017 року позовну заяву третьої особи, який заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ДП «Дирекція Верстатобуд» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Державний нотаріус третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_6, про скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними и скасування додаткової угоди та акту прийому-передачі квартири, скасування права власності на квартиру, визнання права власності в порядку спадкування за законом, об'єднано в одне провадження разом з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ДП «Дирекція Верстатобуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» про визнання права власності в порядку спадкування за законом та виселення (т.1 а.с. 158).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2017 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_3 по цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ДП «Дирекція Верстатобуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, виселення (т.1 а.с. 157).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2017 року було витребувано від ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» кредитну справу за кредитним договором №271/07ф від 16 серпня 2017 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_14 щодо отримання у кредит грошові кошті у іноземній валюти в сумі 149 500 доларів США на проведення розрахунків по угоді про зміну сторони у зобов'язання №3/2/78 від 15.11.2005 року, яка була укладена між ОСОБА_6, ДП «Дирекція Верстатобуд» та СПД ОСОБА_8; витребувано від Державного нотаріуса третій Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_7) належним чином копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7; витребувано від державних реєстраторів та державних (приватних) нотаріусів - копії усіх документів, на підставі яких відбулося реєстрація право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_3 та витяг про реєстрацію права власності за ОСОБА_3; витребувано від Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлово-експлуатаційна компанія "Ідеал" (адреса: 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5) інформацію про рух сплати комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 у період з початку 2011 року по 25 травня 2017 року, належним чином копії усіх документів та документації відносно осіб щодо інвестування ними квартири АДРЕСА_1, користувачів та власників квартири АДРЕСА_1 у період з початку 2005 року по 25 травня 2017 року (т.1 а.с. 160-161).

22.06.2017 року за вх.суду №65599/17 відповідач ОСОБА_3 надала до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_4 в якому проти позовних вимог заперечує.

До суду 26.07.2017 року за вх.суду№78545/17 надійшла заява позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог пред'явлені до ОСОБА_3, ОСОБА_2, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ДП «Дирекція Верстатобуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадщини у порядку спадкування за законом у рівних частках квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7; скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2013 року, видане державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, яка складається з грошової суми, яка була внесена згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» у розмірі 168 928, 00 гривень, що належало ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, в частині успадкування ОСОБА_1 грошової суми, яка була внесена згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд»; визнання недійсною з моменту укладення додаткову угоду №1/3/40 про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року та скасування акту приймання-передачі 3-х кімнатну квартиру №40 загальною площею 80, 00 кв.м., на 11 поверсі за адресою АДРЕСА_1 від 20 серпня 2013 року; визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_3; скасування в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1; визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом право власності у рівних частках на квартиру АДРЕСА_1; виселення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення (т.1 а.с. 163-170).

До суду 28.07.2017 року за вх.суду №79675/17 надійшла заява позивача третьої особи, який заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 про визнання позову ОСОБА_1. Згідно даної заяви позивач з самостійними вимогами ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_7, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7, є його батьком, тому він як спадкоємець першої черги не відмовлявся від своєї частки у спадщині та будь-яких відповідних заяв з вказаного приводу до Третьої Одеської державної нотаріальної контори не надавав та згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Тобто після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, яким за життя був сплачений повністю пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1, його спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийняли спадщину, оскільки вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, а 14 серпня 2013 року ОСОБА_1, дружина померлого і як спадкоємець першої черги яка прийняла спадщину звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу її свідоцтва про право на спадщину на все майно, яке належало померлому ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, однак 15 серпня 2013 року державний нотаріус ОСОБА_5 заміст видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на квартиру №40, видала свідоцтво про право на спадщину за законом лише на грошові суми, яка були вказані у довідці ДП «Дирекція станкостроя». З наданих позивачем з самостійними вимогами ОСОБА_4 довідки онкохіурга від 27 листопада 2008 року, виписного епікризу (іст. хвороби 17061), виписки із медичної карти стаціонарного хворого №16978, висновків комп'ютерних томографів головного мозку з яких вбачається, що протягом 2008- 2016 років, його матір ОСОБА_1 мала важку онкологічну хворобу, в тому числі оперативне втручання, неодноразово проходила медичні обстеження та хіміотерапію, що призвело до порушення її пам'яті (періодично відбувалася повна або часткова втрата пам'яті, через загострення), оскільки при ураженні областей в корі мозку відбуваються різноманітні порушення, при цьому були моменти, коли його мати ОСОБА_1 не впізнавала своїх близьких та не розпізнавала літери та цифри. Згідно медичними висновками, встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово надавалась психіатрична медична допомога та рекомендовано медикаментозне лікування психотропними засобами, які пов'язані з панічним станом ОСОБА_1, крім того вказаним висновком ОСОБА_1 встановлений діагноз органічне тривожне депресивний розлад її психічної хвороби пов'язане з її тривалими та тяжкими онкологічними захворюваннями. Тому позивач ОСОБА_4 вважає, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 та державний нотаріус ОСОБА_5 скористалися тяжкою хворобою ОСОБА_1, яка з 2008 року хворіє на онкологічне захворювання та потребувала негайного хірургічного втручання, спонукали її матір укласти 16.08.2013 року додаткову угоду №1/3/40 про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року на вкрай невигідних умовах, тим самим позбавивши ОСОБА_1 права на отримання належної їй за законом спадщини у вигляді спірної квартири №40 після смерті її чоловіка (т. 1 а.с. 171-176).

14.08.2017 року за вх.суду №85486/17, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора ОСОБА_6 надала до суду заяву про визнання обґрунтованими та в повному обсязі позовних вимог первісного позивача ОСОБА_1 та позивача третьої особи, який заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 9т.1 а.с. 177-180).

14.08.2017 року за вх.суду №85504/17, позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 а також відповідачка за позовом третьої особи, який заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4. надала до суду заяву про визнання позову третьої особи, який заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 (т.1 а.с. 180).

08.09.2017 року за вх.суду № 93795/17 на виконання ухвали суду від 06.07.2017 року державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 надала суду засвідчену належним чином копію спадкової справи № 779/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 на 82 аркушах в одному примирники (т.2 а.с. 1-83).

19.10.2017 року за вх.суду №108878/17 відповідач ОСОБА_2 надала до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 у рівних частках та виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 96).

17.11.2017 року за вх.суду № 120900/17 на виконання ухвали суду від 06.07.2017 року про витребування доказів Державним Підприємством «Центр обслуговування громадян» надіслано до суду роздруковані електронні копії документів, на підставі яких відбулася реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 та витяг про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на 43 аркушах (т.2 а.с.108-152).

27 лютого 2018 року за вх.суду № 23503/18 позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 надала до суду заяву про уточнення позовних вимог. В остаточно визначеній редакції позову позивачка, а по позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - відповідачка ОСОБА_1 зазначила, що згідно Свідоцтву про смерть, виданого першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 03 травня 2011 року Серія НОМЕР_8, засвідчується, що ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 62 років помер ОСОБА_7, про що в Книзі реєстрації смертей 03 травня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 945. ОСОБА_7, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7, є чоловіком позивачки ОСОБА_1. Після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, відкрилася спадщина на належну йому квартири АДРЕСА_1. Його спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та її син ОСОБА_4. Позивачка ОСОБА_1, являючись дружиною померлого і спадкоємицею першої черги за законом, звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка. 15 серпня 2013 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові суми на підставі довідки підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» у розмірі 168 928, 00 гривень. При цьому позивачка зазначила, що з моменту відкриття спадщини ОСОБА_1, яка є його дружиною та ОСОБА_4, який є рідним сином спадкодавця фактично прийняли спадщину після його смерті, що підтверджується квитанціями ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Ідеал» про оплату комунальних та інших послуги з утримання будинку, про те, що дружиною та сином спадкодавця комунальні послуги сплачувалися у повному обсязі. Однак державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори при оформлення спадкової справи не зазначила інших спадкоємців та з даного приводу нічого не роз'яснила ОСОБА_1 про порушення спадкових прав її сина ОСОБА_4, який не відмовлявся від своєї частки у спадщині після смерті свого батька, та будь яких відповідних заяв з вказаного приводу він не подавав в Третю Одеську державну нотаріальну контору. Так, відповідно до квитанції суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року та додаткової угоди до угоди про заміну сторони у зобов'язанні за №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, вбачається, що 29 жовтня 2005 року ОСОБА_7 повністю профінансував спірну квартиру №40 та він набув майнове право на вказану квартиру у процесі будівництва будинку, а після будівництва та прийняття будинку в експлуатацію у 2010 році, він набув права власності на квартиру №40 та мав право розпоряджатися нею на випадок своєї смерті на власний розсуд. За життя ОСОБА_7 повністю сплатив пайовий внесок та відповідно вказаних вище положень закону став власником квартири АДРЕСА_1, а відтак - вказана квартира входить до складу спадкового майна, право на яке відкрилося після його смерті, тому спадкоємець ОСОБА_1, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та її син ОСОБА_4, вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України вони не заявили про відмову від спадщини. Доказами прийняття спадщини є те, що після смерті ОСОБА_7 його спадкоємці володіли, користувалися квартирою №40 та несли витрати по утриманню будинку і прибудинкової території у житловому будинку по АДРЕСА_1. Однак після подання позивачкою ОСОБА_1 позову до суду та відкриття провадження у вказаній справі та направлення судом ухвали про відкриття провадження разом з позовом та додатками до позову на адресу відповідачки ОСОБА_2, остання разом зі своєю донькою ОСОБА_3 внаслідок зловмисної домовленості між ними через двадцять днів, а саме 27 лютого 2017 року зареєстрували право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3. Позивачка вважає, що вказані факти стверджують про незаконні дії відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щодо спірного майна, а саме істотного ускладнення захисту майнових прав позивачки та приховання спірного майна, і ще раз підтверджують що позивачу не було відомо про особу порушника своїх прав на спадкування квартири №40, а саме про ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_1 ніколи не знала ОСОБА_3 і навіть не була з нею знайома, угоди про заміну сторони в зобов'язанні 1/3/40 від 16.08.2013 року ОСОБА_1 не укладала з відповідачкою ОСОБА_3. Зважаючи на ту обставину, що нотаріусом не було оформлене спадкове майно на спірну квартиру №40, просить суд встановити факт прийняття нею та її сином ОСОБА_4 спадщини у порядку спадкування за законом у рівних частках квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7; скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 серпня 2013 року, видане державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, і визнати недійсною в частині грошової суми, яка була внесена згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» у розмірі 168 928, 00 гривень, що належало ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7; визнати недійсним додаткову угоду від 16 серпня 2013 року за №1/3/40 про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання першого; визнати незаконним та скасувати акт приймання-передачі квартири №40 від 20 серпня 2013 року в частині передачі та прийняття ОСОБА_3 у власність 3-х кімнатну квартиру №40 загальною площею 80, 00 кв.м., розташовану на 11 поверсі в 1-й парадній житлового будинку за адресою АДРЕСА_1; скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7; виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення (т.2 а.с.153-162).

27 лютого 2018 року за вх.суду № 23505/18 позивач третя особа із самостійними вимогами щодо предмета спору ОСОБА_4 надав до суду заяву про уточнення позовних вимог. В остаточно визначеній редакції позову позивач третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 зазначив, що 29 жовтня 2005 року була укладена угода про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 між ДП «Дирекція Верстатобуд», суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 і громадянином ОСОБА_7, предметом, якої стало, що зі згоди Дочірнього підприємства «Дирекція верстатобуд», суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_8 передала ОСОБА_7 комплекс прав і обов'язків, належних ОСОБА_8 за Договором про пайову участь у будівництві будинку, в якому розташована спірна квартира №40, укладеного 20.12.2003 року з ДП «Дирекція верстатобуд», на основі Угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 24.11.2004 року, між ДП «Дирекція верстатобуд» та ОСОБА_8, у зв'язку із чим, ОСОБА_7 став стороною - Пайовиком в вищезазначеному договорі про пайову участь в будівництві в частині фінансування будівництва спірної квартири № 40 загальною площею 85,32 кв.м.. Відповідно до п.2 вищевказаної угоди, ОСОБА_7 прийняв на себе зобов'язання здійснювати фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1 на умовах та в порядку, вказаному в Основному договорі. Відповідно до п.2.2 вищевказаної угоди, ДП «Дирекція Верстатобуд» зобов'язувалося після вводу в експлуатацію жилого будинку протягом 60 (шістдесяти) календарних днів передати по акту прийому-передачі у власність ОСОБА_7 3-х кімнатну квартиру на 11 поверсі АДРЕСА_1. Предметом зазначеної угод виступало нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1. Надалі 29 жовтня 2005 року між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 і громадянином ОСОБА_7 була укладена додаткова угода до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40, відповідно до якої сторони прийшли до згоди, що за отримання ОСОБА_7 всього комплексу прав і обов'язків, які належать суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_8 за Договором про пайову участь у будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року, ОСОБА_7 сплатив суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_8 пай у розмірі 194 446 гривень. Згідно п.2 додаткової угоди від 29 жовтня 2005 року до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40 оплата паю за квартиру №40 здійснено померлим ОСОБА_7 у момент передачі йому комплексу прав та обов'язків за Договором про пайову участь у будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року. Квитанцією до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, ОСОБА_7 повністю профінансоване нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 з урахуванням умов угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року та додаткової угоди до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року. Отже, зобов'язання по вищезазначеним угодам ОСОБА_7 виконав у повному обсязі, тому останній став власником майнових прав на квартиру №40. Вказаний будинок зданий в експлуатацію у 2010 році, отож, керуючись п. 2 угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40, укладеної між ДП «Дирекція Верстатобуд», суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 і громадянином ОСОБА_7, після здачі в експлуатацію житлового будинку Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд», ОСОБА_7 став власником квартири АДРЕСА_1. Пунктом 2.9 угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40, встановлено, що ОСОБА_7 після прийняття ним по акту прийому-передачі квартири 40 зобов'язаний створити разом з іншими власниками товариства укласти угоду на надання послуг з утримання будинку. Отож, оскільки ОСОБА_7 за життя набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 в подальшому ним був повністю виконаний вказаний пункт щодо укладання з ТОВ "ЖЕК "Ідеал" угоди про надання послуг з утримання будинку по АДРЕСА_1, що підтверджуються квитанціями про сплату комунальних послуг в період з 01.01.2011 - 01.01.2013 року за квартиру АДРЕСА_1. Тому єдиним способом поновити порушені права позивача є звернення до суду з вимогами про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2013 року, видане державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори та визнання недійсним в частини суми, яка була внесена згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» у розмірі 168 928, 00 гривень, що належало ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7; визнання недійсним додаткову угоду від 16 серпня 2013 року за №1/3/40 про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання першого; визнання незаконним та скасування акту прийому-передачі квартири №40 від 20 серпня 2013 року в частини передачі та прийняття ОСОБА_3 у власність 3-х кімнатну квартиру №40 загальною площею 80, 00 кв.м., розташовану у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1; скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_3 права власності на квартиру №40, та визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.2. а.с.163-183).

29.03.2018 року за вх.суду №34638/18 позивач третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 подав до суду заяву про залучення копії довідки онкохіурга від 27 листопада 2008 року, копії виписного епікризу (іст.хвороби 17061), копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого №16978, копії висновків комп'ютерних томографів головного мозку, копію медичного висновку, складеного комунальною установою «Міський психіатричний диспансер» департаментом охорони здоров'я Одеської міської ради, у яких міститься інформація, що протягом 2008- 2016 років, його матір ОСОБА_1 мала важку онкологічну хворобу яке пов'язане з її тривалими та тяжкими онкологічними захворюваннями (т.2 а.с.188-208).

02.04.2018 року за вх.суду №35753/18 від відповідачки ОСОБА_3 надійшли відзиви на уточнений позов ОСОБА_1 та на уточнений позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4, при цьому відповідачка просила застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог первісного позову ОСОБА_1 та позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 (т.3 а.с. 1-20).

06.04.2018 року за вх.суду№37780/18 від позивача за первісним позовом ОСОБА_1 на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т.3 а.с.21-37), відповідно до якого позивачка підтримує позовні свої вимоги на тій підставі, що на момент смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, вона позивачка проживала разом з ним, заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса подала, від спадщини не відмовлялася, а тому вона як спадкоємець першої черги за законом разом з своїм сином ОСОБА_4 спадщину прийняли після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, яким за життя був сплачений повністю пайовий внесок за спірну квартиру 40, оскільки вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, однак державний нотаріус ОСОБА_5 заміст видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на квартиру №40, яка належала померлому ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини та знаходилася у користування спадкоємців, видала 15 серпня 2013 року свідоцтво про право на спадщину за законом лише на грошові суми, яка були вказані у довідці ДП «Дирекція верстатобуд» у розмірі 168 928, 00 гривень. При цьому додаткова угода №1/3/40 від 16.08.2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, яка укладена позивачкою ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_3 не відповідає п.2. частини 1 статті 512 ЦК України та статті 515 ЦК України, оскільки не допускається заміна померлої стороні в угоді через три роки після введення спірного будинку до експлуатації та після двох років і два місяця після смерті ОСОБА_7, власника спірної квартири №40. При цьому у відповіді на відзив, відповідно до наданих розрахунків оплати за надання правової допомоги ОСОБА_2 за позовом ОСОБА_1 і розрахунків оплати за надання правової допомоги ОСОБА_3 за позовом ОСОБА_1 виготовлений ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "ВАЛЕСТА"(ПП "ВАЛЕСТА"), ідентифікаційний код юридичної особи 23991513 (згідно печатки ПП "ВАЛЕСТА"), а згідно штампу на розрахунках вбачається, що розрахунки виготовленні Адвокатською фірмою з ідентифікаційним кодом юридичної особи 23991513 ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "ВАЛЕСТА" (ПП "ВАЛЕСТА"), тобто Адвокатська фірма ПП "ВАЛЕСТА» є відсутньою та не є зареєстрованою у Єдиного державного реєстру юридичних осіб що не відповідає приписам частини 3 статті 133 ЦПК України, статтям 13, 14, 15, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки види комерційної діяльності ПП "ВАЛЕСТА» направлені тільки на ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання та (Код КВЕД 69.10), при цьому позивачка вважає, що вказані письмові докази відносно розрахунків оплати за надання правової допомоги можливо є підробленими, тому ставлять під сумнів законність участі у справи представників-адвокатів, які діють в інтересах відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Одночасно позивачка зазначила, що оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за весь період зловживали своїми правами, що є недобросовісною поведінкою таких осіб, з урахуванням наявності у позивачки ОСОБА_1 важкої онкологічної хвороби яке пов'язане з її тривалими та тяжкими онкологічними захворюваннями протягом 2008- 2016 років є об'єктивною та незалежною від позивача причиною, яка унеможливлювала та істотно утруднювала своєчасне подання нею позову, тому, з урахуванням ст. 15 ЦК України, якого гарантовано право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, порушене право підлягає захисту, тому причини пропуску позивачки строку позовної давності для звернення до суду з вказаним позовом є поважними.

У зв'язку з не поданням учасникам справи письмових доказів, витребуваних судом, 11.04.2018 року при розгляді справи судом було задоволено клопотання представника позивача третьої особі з самостійними вимогами про повторне надсилання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2017 року про витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» () інформацію про рух сплати комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 у період з початку 2011 по 25 травня 2017 року та належним чином копії усіх документів та документації відносно осіб щодо інвестування ними квартири АДРЕСА_1, користувачів та власників квартири АДРЕСА_1 у період з початку 2005 року по 25 травня 2017 року (т.3 а.с. 40-41).

В підготовчому засіданні від 11.04.2018 року було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті (т.3 а.с. 43).

До суду 05.05.2018 року за вх.суду №47708/17 на запит суду про повторне виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2017 року про витребування від учасника справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» () письмових доказів по справі, ОСББ «Ідеал» () за вих. №6 надав Приморському районному суду інформацію про сплату комунальних послуг ОСОБА_7 за період 01.01.2011 року по 31.10.2013 року за квартиру АДРЕСА_1, додавши оборотно-сальдову відомість за період 01.01.2011-01.11.2013 р.р. (т.3 а.с.63-67).

05.05.2018 року за вх.суду№47714/18 від позивача третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 на адресу суду надійшла відповідь на відзив відповідачки ОСОБА_3, яка отримана позивачем 11 квітня 2018 року у відділенні Укрпошти вранці, тобто не завчасно до початку розгляду справи, що як вважає позивач з боку ОСОБА_3 вбачаються зловживання процесуальними правами (т.3 а.с.69-91). Ознайомившись з відзивом на позовну заяву відповідача ОСОБА_3 в редакції від 06.03.2018 року, позивач ОСОБА_4 вважає, що у відзиві відповідач не спростував твердження та аргументи стосовно суті його позовних вимог. При цьому позивач третя особа ОСОБА_4 не визнає міркування щодо наведених відповідачкою у відзиві заперечень та просить суд їх відхилити, оскільки він вважає, що за загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). ОСОБА_1, його матір, 14 серпня 2013 року о 16 годин 00 хвилин звернулась до державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7. А згідно інформаційної довідки №34841592 зі спадкового реєстру третьої Одеської державної нотаріальної контори 14 серпня 2013 року заведена спадкова справа до майна померлого 12.05.2011 року ОСОБА_7. Однак Державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 скориставшись тяжким онкологічним захворюванням та психічним станом ОСОБА_1 яке триває з 2008 року відкрила спадкову справу та 15 серпня 2013 року видала свідоцтво про право на спадщину за законом тільки на грошові суми, яка були вказані у довідці ДП «Дирекція верстатобуд». Позивач третя особа вважає, що у відповідності до ст. 1268 ЦК України визнається, що спадкоємці прийняли спадщину, якщо вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Тобто після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, яким за життя був сплачений повністю пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1, його спадкоємці дружина ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4 прийняли спадщину, оскільки вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Одночасно позивач третя особа, зазначив, що 03 лютого 2017 року судом першої інстанції відкрито провадження за позовом ОСОБА_1, після відкриття провадження у справи судом відповідно до приписів ЦПК України на адресу відповідачки ОСОБА_2 направлені: ухвала про відкриття провадження разом з позов та додатками до позову. Однак після отримання відповідачкою ОСОБА_2 ухвали про відкриття провадження разом з позовом та додатками до позову, відповідачка разом зі своєю донькою ОСОБА_3 внаслідок зловмисної домовленості між ними, зареєстрували 27.02.2017 року у Державному підприємстві «Центр обслуговування громадян», Одеська область право власності на спірну квартиру №40 за ОСОБА_3. Реєстрація прав власності була проведена на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, Договору про пайову участь в будівництві та підготовці до нього, виданий 20.12.2003 року, Договору про заміну сторони від 25.11.2004, Угоди про заміну сторони в зобов'язанні 1/3/40 від 16.08.2013 року. Позивач вважає, що вищевказані факти стверджують про незаконні дії відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 щодо спірного майна, а саме істотного ускладнення захисту майнових прав позивачів та приховання спірного майна, і ще раз підтверджують що позивачу не було відомо про особу порушника своїх прав на квартиру №40, а саме ОСОБА_3, оскільки його мати ОСОБА_1 ніколи не знала ОСОБА_3 і навіть не була з нею знайома, угоди про заміну сторони в зобов'язанні 1/3/40 від 16.08.2013 року ОСОБА_1 не укладала з ОСОБА_3. Оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за весь період зловживали своїми правами, що є недобросовісною поведінкою таких осіб (ОСОБА_3 та ОСОБА_2.), а згідно відомостей з послужної книжки моряка у період з 18 червня 2013 року по 08 грудня 2013 року з яких вбачається, що позивач ОСОБА_4 знаходився за межами території України, при цьому він 14 серпня 2013 року, коли ОСОБА_1 зверталася до державного нотаріуса Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини та 16 серпня 2013 року на момент укладання додаткової угоди про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання першого, позивач ОСОБА_4 був відсутній у м. Одеса і взагалі не знав про прийняття його матір'ю спадщини та укладання вказаної угоди, тому строк для звернення до суду пропущений ним з поважних причин, а позивач довідався про порушення свого права лише тільки після відкриття судом провадження у вказаній справі на підставі позову ОСОБА_1, тому відповідно до ч. 5 статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

05.05.2018 року за вх.суду №4773118 від позивача третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 на адресу суду надійшло клопотання про застосування заходів процесуального примусу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ІДЕАЛ" (), 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5 у вигляді штрафу, оскільки останнім систематично не виконується ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 06 липня 2017 року про надання витребуваної інформації про рух сплати комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 у період з початку 2011 року по 25 травня 2017 року, та належним чином копії усіх документів та документації відносно осіб щодо інвестування квартири АДРЕСА_1, користувачів та власників квартири АДРЕСА_1 у період з початку 2005 року по 25 травня 2017 року (т.3 а.с. 97-110).

24.05.2018 року Приморським районним судом м. Одеси у відкритому судовому засіданні протоколом судового засідання у зв'язку з подачею клопотання, оголошена перерва на 21 червня 2018 року (т.3 а.с.117-118).

19.06.2018 року за вх.суду №64240/18 від позивача третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 на адресу суду надійшло повторне клопотання про застосування заходів процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ІДЕАЛ" () 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5 та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал», ідентифікаційний код юридичної особи - 37007991, адреса 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5, а саме:технічну документацію на будинок АДРЕСА_1; список співвласників - власників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у період з 15 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2013 року; документів (договорів), на підставі яких багатоквартирний будинок №5/2 переданий в управлінню ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ІДЕАЛ" () та Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал», ідентифікаційний код юридичної особи - 37007991, адреса 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5; документів (договорів) відносно осіб щодо інвестування ними квартири АДРЕСА_1 у період з початку 2005 року по 31 жовтня 2013 року, користувачів і власників квартири АДРЕСА_1 у період з початку 15 жовтня 2010 року по травень 2017 року, а також витребування від Одеської міської ради (65004, Україна, м. Одеса, пл. Думська, 1) належним чином завірену реєстраційну справу Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» , місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 5 (т.3 а.с.131-144).

19.06.2018 року за вх.суду №64242/18 від позивача третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 на адресу суду надійшло клопотання про визнання обов'язковою явку учасників судового процесу відповідача ДП «Дирекція Верстатобуд» та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ІДЕАЛ» з наданням у судовому засіданні правовстановлюючих документів задля посвідчення повноважень в цивільній справі.

21 червня 2018 року ухвалою суду визнано обов'язковою явку відповідача ДП «Дирекція Верстатобуд» та ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ІДЕАЛ», розгляд справи відкладено на 18 липня 2018 року (т.3 а.с.159-160).

21 червня 2018 року ухвалою суду витребувано з Одеської міської ради (65004, Україна, м. Одеса, пл. Думська, 1) належним чином завірену реєстраційну справу Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» , місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 5 (т.3 а.с.162-163).

21 червня 2018 року ухвалою суду зобов'язано ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ІДЕАЛ" () 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5 та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал», ідентифікаційний код юридичної особи - 37007991, адреса 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5, надати до суду перелік інвесторів, які брали участь в фінансуванні об'єкта будівництва 16-ти поверхового будинку, а саме квартири АДРЕСА_1 у період з початку 2005 року по 31 жовтня 2013 року; реєстр співвласників багатоквартирного будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1, у період з 2010 року по 16 серпня 2013 року; технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1; договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у житловому будинку по АДРЕСА_1 з власниками або користувачами квартири №40 у період з 15 жовтня 2010 року по 31 жовтня 2013 року; документів (договорів), на підставі яких багатоквартирний будинок №5/2 переданий в управлінню ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ІДЕАЛ" () (т.3 а.с.165-166).

18 липня 2018 року ухвалою суду застосованні заходи процесуального примусу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ІДЕАЛ" (), 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5 у вигляді штрафу та стягнення у дохід державного бюджету з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОМПАНІЯ "ІДЕАЛ" (), 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5 штраф у сумі п'яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за систематичне невиконання ухвал суду від 06 липня 2017 року, 11 квітня 2018 року, 24 травня 2018 року та 21.06.2018 року про витребування письмових доказів у Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» (адреса: 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5) (т.3 а.с. 174-176).

31.07.2018 року за вх.суду № 80641/18 на виконання ухвали суду від 21.06.2017 року юридичним департаментом Одеської міської ради надано до суду копії документів реєстраційної справи № 17 щодо юридичної особи Дочірнє Підприємство «Дирекція Верстатобуд» , місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 5 (т.4 а.с.1-108).

04.09.2018 року за вх.суду №94652/18 від позивача третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 на адресу суду надійшло клопотання про витребування письмових доказів які містять інформацію щодо предмета доказування, яку мотивує тим, що виконуючи ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2018 року, юридичним департаментом Одеської міської ради на адресу суду було направлено копію реєстраційної справи № 17 щодо Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» , місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 5. Згідно статуту Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд», вказане Підприємство створено на підставі рішення від 02 вересня 2003 року його засновником, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітан», . Пунктом 3.1 статуту Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд», встановлено, що останній є дочірнім підприємством Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітан», , а пунктом 11.8 даного статуту встановлено, що майно дочірнього підприємства, що залишилося, після розрахунків з бюджетом, оплати праці, розрахунків із кредиторами і виконання зобов'язань перед власниками облігацій Підприємства, повертаються Засновнику підприємства. Згідно державної реєстрації змін до установчих документів, номер запису 7018390 від 27.07.2010 року, внесені зміні у п. 1.2.4. статуту Дочірнього Підприємства шляхом зміні, назви та місцезнаходження засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітан», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65026, м. Одеса, вулиця Катерининська, будинок 17. 23 травня 2013 року рішенням засновника Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд», в особі генерального директора ОСОБА_17, проведена реорганізація Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» шляхом виділення з нього юридичної особи у формі товариства з обмеженою відповідальністю, призначено головою комісії з реорганізації шляхом виділення з Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» - ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_3, складено розподільчий баланс та визначений засновник правонаступник майнових прав та обов'язків Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» відповідно до затвердженого у встановленого порядку розподільчого балансу. 21 червня 2013 року державним реєстратором ОСОБА_9 за реєстраційним номером 17, код 64 проведена реєстраційна дія щодо внесення рішення засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», в особі генерального директора ОСОБА_17 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо виділу Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд». У зв'язку з чим ОСОБА_4 у клопотанні посилається на те, що з 21 червня 2013 року, правонаступником майнових прав та обов'язків Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65026, м. Одеса, вулиця Катерининська, будинок 17. ОСОБА_4 обґрунтовував клопотання тим, що у підготовчому провадженні позивачем неодноразово заявлялися клопотання про витребування доказів, а виконання яких ДП «Дирекція Верстатобуд» на підставі ухвал Приморського районного суду м. Одеси ігнорувалося, при цьому враховуючи, що Дочірнє підприємство «Дирекція Верстатобуд» реорганізоване шляхом відділу, що підтверджується матеріалами реєстраційної справи № 17 щодо Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд», а тому позивач із самостійними вимогам вважає за необхідне витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65125, м. Одеса, вулиця Базарна, будинок 5/1) та з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: 65012, м.Одеса, Французький б-р, 7) належним чином завірену копію рішення (протоколу) Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65125, м. Одеса, вулиця Базарна, будинок 5/1) про затвердження розподільчого балансу в процесі виділення Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» (, місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 5), належним чином завірену копію розподільчого балансу затвердженого Товариством з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65125, м. Одеса, вулиця Базарна, будинок 5/1) в процесі виділу Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» (, місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок. Витребувати з Юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, Україна, м. Одеса, вулиця Черняховського, 6) належним чином завірену копію реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65125, м. Одеса, вулиця Базарна, будинок 5/1), належним чином завірену копію рішення (протоколу) Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65125, м. Одеса, вулиця Базарна, будинок 5/1) про затвердження розподільчого балансу щодо виділу Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» (, місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 5), належним чином завірену копію розподільчого балансу складеного та затвердженого Товариством з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 5) в процесі виділення Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» (, місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 5), належними чином завірені копії реєстраційної справи товариства з обмеженою відповідальністю (юридичної особи) що утворилася внаслідок виділу Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» (, місцезнаходження 65014, місто Одеса, вулиця Базарна, будинок 5) на підставі прийнятого рішення (протоколу) Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65125, м. Одеса, вулиця Базарна, будинок 5/1). Витребувати з комунального підприємство «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» (адреса: 65011, м. Одеса, вул. Троїцька, 25, тел.780-16-16) належним чином завірені копії інвентаризаційної справи житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями і підземним гаражем (третя черга будівництва житлового комплексу), який розташований у АДРЕСА_1 - замовником будівництва якого було дочірнє підприємство «ДИРЕКЦІЯ ВЕРСТАТОБУД»), надання відомостей на якій правовій підставі належить (або знаходиться у користування) житловий будинок з вбудованими офісними приміщеннями і підземним гаражем, який розташований у АДРЕСА_1 та належним чином посвідчену копію правовстановлюючого документу. Також позивачем із самостійними вимогами зазначено, що при ознайомлення з матеріалами реєстраційної справи № 17 щодо Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд», йому стало відомо про систематичне вчинення злочинів директором ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 в частині захоплення ним шахрайським шляхом права на перепродаж квартир і приміщень в тому числі за спірною адресою: АДРЕСА_1, що підтверджуються кримінальним провадженням, зареєстроване в ЄРДР за №0000078 від 03 квітня 2015 року (справа №522/6667/16-к, ухвала Приморського районного суду від 19.04.2016 року); кримінальним провадженням, зареєстроване в ЄРДР за №0001742 від 03 березня 2016 року (справа №522/4751/16-к, ухвала Приморського районного суду від 04.10.2016 року); кримінальним провадженням, зареєстроване в ЄРДР за №00000037 від 02 листопада 2017 року (справа №522/21582/17, ухвала Приморського районного суду від 20.11.2017 року); кримінальним провадженням, зареєстроване в ЄРДР за №0001742 від 03 березня 2016 року (справа №522/4751/16-к, ухвала Приморського районного суду від 04.01.2017 року); кримінальним провадженням, зареєстроване в ЄРДР за №0000022 від 09 лютого 2016 року (справа №522/10987/17, ухвала Приморського районного суду від 19.07.2016 року); кримінальним провадженням, зареєстроване в ЄРДР за №0000260 від 29 квітня 20156 року (справа №522/9387/16-к, ухвала Приморського районного суду від 31.07.2017 року) (т.4 а.с.124-151).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2018 року задоволено клопотання позивача третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 про витребування письмових доказів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65125, м. Одеса, вулиця Базарна, будинок 5/1), Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: 65012, м.Одеса, Французький б-р, 7), Юридичного департаменту Одеської міської ради (65009, Україна, м. Одеса, вулиця Черняховського, 6 та з Комунального Підприємства «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» (адреса: 65011, м. Одеса, вул. Троїцька, 25, тел.780-16-16) (т.4 а.с.154-161).

19.09.2018 року за вх.суду №99854/18 від Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал», ідентифікаційний код юридичної особи - 37007991, адреса 65014, м. Одеса, вул. вулиця Базарна 5/5, надано до суду копію договору на управління будинком від 12 травня 2010 року, укладеного між Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал» та Товариством з обмеженою відповідальністю ЖЕК "ІДЕАЛ" про передачу ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ" в управління будинку №5/4 по вулиці Базарній м. Одеси, будинку №5/3 по вулиці Базарній м. Одеси, будинку АДРЕСА_1, будинку №5/1 по вулиці Базарній м. Одеси, будинку №5/5 по вулиці Базарній м. Одеси та копії актів приймання передачі житлового будинку №5/4 по вулиці Базарна у м. Одесі з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", приймання передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", приймання передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", приймання передачі житлового будинку №5/1 по вулиці Базарна у м. Одесі з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", копію статуту ОСББ «ІДЕАЛ», копію свідоцтва про державну реєстрацію ОСББ «ІДЕАЛ» (т.4 а.с.162-184).

08.10.2018 року за вх.суду №107127/18 на виконання ухвали суду від 07.09.2018 року юридичним департаментом Одеської міської ради направлено до суду завірену копію реєстраційної справи № щодо юридичної особи Дочірнє Підприємство «Дирекція Верстатобуд» та копію реєстраційної справи №0017921 щодо юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (т.5 а.с.1-251, т.6 а.с.1-223, т.7 а.с.1-115).

12.11.2018 року за вх.суду №120862/18 на виконання ухвали суду від 07.09.2018 року про витребування письмових доказів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», листом від 08.11.2018 року повідомило суд про те, що витребуванні в ухвалі документи на підприємстві ТОВ «РСК «Капітан» після ліквідації ДП «Дирекція Верстатобуд» з 2013 року не збереглися (т.7 а.с.12-121).

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 позов з урахуванням уточнених позовних вимог підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити. Позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4 визнав та не заперечив проти його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги ОСОБА_1 та позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4, та заперечували проти задоволення позовів, зазначивши про безпідставність позовних вимог.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав позовні вимоги ОСОБА_1 та позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4, та заперечував проти задоволенні позовів, зазначивши про безпідставність позовних вимог.

У судовому засіданні представник третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4 позов з урахуванням уточнених позовних вимог підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити. Первісний позов ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних вимог визнав та підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений, від нього відзив на позовну заяву до суду не надходив. За даних обставин, суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності відзиву Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» та на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора ОСОБА_6 в судовому засідання пояснила, що позивачка за первісним позовом та відповідачка за позовом третьої особи ОСОБА_1 є її свекров'ю та у лютому 2015 року, вона зустріла подругу ОСОБА_1, яка при розмові запитала за квартиру за адресою АДРЕСА_1, знаючи, що ОСОБА_1 хворіє і у неї часткова втрата пам'яті. На той момент, ніхто з родини ОСОБА_1 не знав, що в 2013 році ОСОБА_1 вступила в спадщину і підписала угоду про заміну сторони. У травні 2015 року, ОСОБА_4, який є син померлого ОСОБА_7,, звернувся до ЖЕК «Ідеал» з проханням оплатити комунальні послуги, однак його повідомили про те, що власником квартири є ОСОБА_18 і ОСОБА_2, однак будь яких даних про нових власників квартири №40, ЖЕК «Ідеал» відмовився надати. Так як ОСОБА_1, яка є матір ОСОБА_4, перебувала вже у важкому психічному стані на тлі пухлини головного мозку, яка родичів вже не впізнавала, дізнатися дані ОСОБА_2 було неможливо, після чого у вересні 2015 року ОСОБА_1 була доставлена ??каретою швидкої допомоги з розтином м'яких тканин голови (через запаморочення, порушення стійкості і координації рухів) на фоні основної хвороби. У жовтні 2015 року в записнику ОСОБА_1, ОСОБА_6 знайшла номер телефону ОСОБА_2 , зателефонувавши ОСОБА_2 вона намагалася з'ясувати обставини передачі квартири АДРЕСА_1 і домовиться про зустріч, однак відповідачка ОСОБА_2 відмовилась від зустрічі та відповіла що спірна квартира є її власністю. Далі після операційний період був дуже довгий і важкий, при цьому позивачка ОСОБА_1. заново вчила алфавіт, цифри, по фотографіям згадували родичів, вона перебувала під цілодобовим наглядом до лютого 2016 через напади епілепсії. У березні 2016 року ОСОБА_2 сама зателефонувала ОСОБА_1 щоб домовиться прийти в гості до ОСОБА_1 але з умовою, щоб дома не було ні її невістки ОСОБА_6, ні її сина ОСОБА_4, тобто ОСОБА_2 вдруге вважала скористатися важким станом після операційним станом ОСОБА_1, після цього ОСОБА_4 син ОСОБА_1 звернувся в третю державну нотаріальну контору до нотаріусу ОСОБА_5 , яка за наявністю заяви та оплати державного мита відмовилась надати матеріали спадкової справи для ознайомлення, при цьому детально описала словесно, вступ в спадок, день коли нотаріус ОСОБА_5 видавала право на спадщину і при цьому відмовляла ОСОБА_4 від подачі позовної заяви до суду. Також достовірно відомо від працівників ЖЕК «ІДЕАЛ», що квартира № 40 з 2014 року до 2016 року відповідачкою ОСОБА_2 здавалась в оренду щодобово та довгостроково. З урахуванням вищенаведених пояснень третя особа, яка не заявляє самостійних вимого ОСОБА_6 просить суд задовольнити первісний позов ОСОБА_1 з урахуванням уточнених позовних та позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4 з урахуванням уточнених позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора Державний нотаріус третій Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності у якій вона розгляд справи залишає на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спора Товариство з обмеженою відповідальністю ЖЕК "ІДЕАЛ" у судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1, представника позивача за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4, відповідачки ОСОБА_2 та її представника, представника відповідачки ОСОБА_3, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 03 травня 2011 року Серія НОМЕР_8 (т. 2 а.с.59).

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_9 (т.2 а.с.66).

Відповідно до свідоцтва про народження, батьками позивача, з самостійними вимогами ОСОБА_4 є позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_7, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_10.

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_1, як дружина померлого та позивач з самостійними вимогами ОСОБА_4, як син померлого, є спадкоємцями першої черги.

Під час розгляду справи судом також була встановлено те, що 20 грудня 2003 року у м. Одеса укладений договір № 1 про пайову участь в будівництві та підготовці до нього, між Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» в особі Директора ОСОБА_20, діючого на підставі статуту і Акціонерною рибопромисловою компанією, предметом якого стало співробітництво сторін з інвестування підготовки будівельної площадки, проектування будівництва, розробки і забезпечення проектно-кошторисної документації і будівництва житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями і паркінгами за адресою: АДРЕСА_1 за адресою АДРЕСА_1 (т.2 а.с.114-116).

25 листопада 2004 року в м. Одесі укладена угода про заміну сторони в зобов'язанні між Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» в особі Директора ОСОБА_20, діючого на підставі статуту і Акціонерною рибопромисловою компанією та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 предметом якого стало передача Акціонерною рибопромисловою компанією суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_8 комплексу прав та зобов'язань, які належать Акціонерній рибопромисловій компанії за договором № 1 про пайову участь в будівництві від 20.12.2003 року в частини фінансування будівництва житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями і паркінгами за адресою: м.Одеса, вулиця Базарна, 5, а суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_8 становиться стороною - Пайщиком у договору № 1 про пайову участь в будівництві від 20.12.2003 року (т.2 а.с.117-119).

29 жовтня 2005 року укладена угода про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 між ДП «Дирекція Верстатобуд», суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 і громадянином ОСОБА_7, предметом, якої стало, що зі згоди Дочірнього підприємства «Дирекція верстатобуд», суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_8 передала ОСОБА_7 комплекс прав і обов'язків, належних ОСОБА_8 за Договором про пайову участь у будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року, укладеного з ДП «Дирекція верстатобуд», на основі Угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 24.11.2004 року, між ДП «Дирекція верстатобуд» та ОСОБА_8, у зв'язку із чим, ОСОБА_7 став стороною - Пайщиком в вищезазначеному договорі про пайову участь в будівництві в частині фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1 загальною площею 85,32 кв.м.(т.2 а.с.120-121). Відповідно до п.2 вище вказаної угоди, ОСОБА_7 прийняв на себе зобов'язання здійснювати фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1 на умовах та в порядку, вказаному в Основному договорі. Відповідно до п.2.2 вищевказаної угоди, ДП «Дирекція Верстатобуд» зобов'язувалося після вводу в експлуатацію жилого будинку протягом 60 (шістдесяти) календарних днів передати по акту прийому-передачі у власність ОСОБА_7 3-х кімнатну квартиру на 11 поверсі АДРЕСА_1. Предметом зазначений угоди виступало нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 29 жовтня 2005 року між СПД ОСОБА_8 і громадянином ОСОБА_7 укладена додаткова угода до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40, відповідно до якої сторони прийшли до згоди, що за отримання ОСОБА_7 всього комплексу прав і обов'язків щодо спірної квартири, які належать СПД ОСОБА_8 за Договором про пайову участь у будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року, ОСОБА_7 сплатив суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_8 пай у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 89). Згідно п.2 додаткової угоди від 29 жовтня 2005 року до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40 оплата паю за нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 здійснюється ОСОБА_7 у момент передачі йому комплексу прав та обов'язків за Договором про пайову участь у будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року.

З квитанцією до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, вбачається, що ОСОБА_7 повністю профінансоване нерухоме майно у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 90) за квартиру АДРЕСА_1 з урахуванням умов угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року та додаткової угоди до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року.

Отож, судом встановлено, що згідно із фактичних обставин справи, зобов'язання по вищезазначеним угодам ОСОБА_7 виконав у повному обсязі, тому останній набув майнові права на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Згідно сертифікату відповідності №15001188 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 15 жовтня 2010 року та акту готовності об'єкту до експлуатації за №1188 від 15.10.2010 року, 2-х секційний 16-ти поверховий будинок з вбудованими офісними приміщеннями і підземним гаражем (третя черга будівництва житлового комплексу) по вулиці Базарній 5 (будівельний номер) у м. Одесі, в якому розташована квартира АДРЕСА_1, зданий в експлуатацію у 2010 році (т.2 а.с. 129).

Розпорядженням Приморської районної адміністрації від 26.11.2010 року за № 1255, 2-х секційному 16-ти поверховому будинку з вбудованими офісними приміщеннями і підземним гаражем (третя черга будівництва житлового комплексу), який розташований по вулиці Базарній 5 (будівельний номер), замовником будівництва якого є дочірнє підприємство «Дирекція верстатобуд», присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 130).

За загальним правилом цивільні правовідносини виникають, змінюються або припиняються лише з настанням певних обставин (фактів реальної дійсності), що враховуються законодавством. У такому випадку, після здачі будинку в експлуатацію судом вважається, що відбулася зміна правовідносин з таких, де померлий ОСОБА_7 був власником майнового права у розмірі вкладеної ним частки(паю), яка скаладає 194 446, 00 грн. на відносини права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Отож, керуючись п. 2 угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40, укладеної між ДП «Дирекція Верстатобуд», суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 і громадянином ОСОБА_7, після здачі в експлуатацію житлового будинку Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд», ОСОБА_7 став власником квартири АДРЕСА_1.

Пунктом 2.9 угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40, встановлено, що померлий ОСОБА_7 після прийняття ним по акту прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 зобов'язаний створити разом з іншими власниками товариство власників та укласти угоду на надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкової території у житловому будинку по АДРЕСА_1. Отож, оскільки ОСОБА_7 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 в подальшому ним був повністю виконаний вказаний пункт щодо укладання з ТОВ "ЖЕК "Ідеал" угоди про надання послуг з утримання будинку по АДРЕСА_1, що підтверджуються наданими до суду копією договору на управління будинком від 12 травня 2010 року, укладеного між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал» та Товариством з обмеженою відповідальністю ЖЕК "ІДЕАЛ" про передачу ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ" в управління будинку АДРЕСА_1, копією акту приймання передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ» (т.4 а.с.162-184), копіями квитанцій про сплату комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.18-20), копії оборотно-сальдових відомостей про сплату комунальних послуг ОСОБА_7 за період з 01.01.2011 року по 31.10.2013 року за квартиру АДРЕСА_1 (т.3 а.с.63-67).

Керуючись ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

З огляду на це, в судовому засіданні достовірно встановлено, що при наявності попередження Директора ТОВ «ЖЕК «Ідеал» ОСОБА_21, яким померлий ОСОБА_7 повідомлявся про обов'язок сплатити борги за комунальні послуги, останній є власником квартири АДРЕСА_1, а отже це підтверджує дійсність та законність права власності на спірну квартиру ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 (т.1 а.с.18-19).

Сторони виконали свої зобов'язання по договорам, а саме ОСОБА_7 сплатив кошти за цими договорами, а ДП «Дирекція Верстатобуд» збудувало об'єкт нерухомості, що підтверджується сертифікатом відповідності №15001188 від 15 жовтня 2010 року. Однак після вводу в експлуатацію жилого будинку ОСОБА_7 не встиг оформити свідоцтво про право власності на 3-х кімнатну квартиру на 11 поверсі АДРЕСА_1, тому що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 03 травня 2011 року Серія НОМЕР_8. Тобто вищесказане вказує на те, що спадкоємець ОСОБА_1, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та її син ОСОБА_4, вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України вони не заявили про відмову від спадщини. Доказами прийняття спадщини є те, що після смерті ОСОБА_7 його спадкоємці володіли, користувалися квартирою №40 та несли витрати по утриманню будинку і прибудинкової території у житловому будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1.1. статуту Дочірнє Підприємство «Дирекція Верстатобуд» створено на підставі рішення засновника підприємства від 02 вересня 2003 року (т.4 а.с. 6).

У п.1.2.4 статуту зазначається, що єдиним засновником підприємства є Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітан», (т. а.с.6).

Пунктом 3.1 статуту Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд», встановлено, що останній є дочірнім підприємством Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітан», (т.4 а.с.8), а пунктом 11.8 даного статуту встановлено, що майно дочірнього підприємства, що залишилося, після розрахунків з бюджетом, оплати праці, розрахунків із кредиторами і виконання зобов'язань перед власниками облігацій Підприємства, повертаються Засновнику підприємства (т.4 а.с.12).

Згідно державної реєстрації змін до установчих документів, номер запису 7018390 від 27.07.2010 року, внесені зміні у п. 1.2.4. статуту Дочірнього Підприємства шляхом зміні, назви та місцезнаходження засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітан», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», (місцезнаходження 65026, м. Одеса, вулиця Катерининська, будинок 17 (т.4 а.с.56-58).

23 травня 2013 року рішенням засновника Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», , в особі генерального директора ОСОБА_17, вирішено реорганізувати ДП «Дирекція Верстатобуд» шляхом виділення з нього юридичної особи у формі товариства з обмеженою відповідальністю та призначення головою комісії з реорганізації шляхом виділення з Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» - ОСОБА_10 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що мешкає: АДРЕСА_3, складення розподільчого балансу та визначення засновника правонаступником майнових прав та обов'язків Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» відповідно до затвердженого у встановленого порядку розподільчого балансу (т.4 а.с.77).

21 червня 2013 року державним реєстратором ОСОБА_9 за реєстраційним номером 17, код 64 проведена реєстраційна дія щодо внесення рішення засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», в особі генерального директора ОСОБА_17 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо виділу Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» (т.4 а.с.76).

21.06.2013 року засновником Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», , в особі генерального директора ОСОБА_17, прийнято рішення про припинення Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» шляхом його ліквідації з обранням комісією з припинення Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» у наступному складі: голова комісії ОСОБА_10 паспорт серія НОМЕР_11 виданий Теплодарським СВМ Центрального РВУ МВС України в Одеської області 21 червня 1996 року, ідентифікаційний номерНОМЕР_1; члени комісії ОСОБА_11 паспорт серія НОМЕР_12 виданий Теплодарським СВМ Центрального РВУ МВС України в Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2; ОСОБА_12 паспорт серія НОМЕР_13 виданий Іллічівськом МВ УМВС України в Одеської області 15 травня 1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_3; ОСОБА_13 паспорт Серія НОМЕР_14 виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеської області 30 квітня 1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 (т.4 а.с. 82).

25 червня 2013 року державним реєстратором ОСОБА_9 за реєстраційним номером 17 проведена реєстраційна дія щодо внесення рішення засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», в особі генерального директора ОСОБА_17 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо припинення Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» в результаті ліквідації (т.4 ас.81).

В той же час, судом встановлено, що з 25 червня 2013 року на підставі реєстраційних дій внесених державним реєстратором ОСОБА_9 за реєстраційним номером 17 щодо припинення Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» в результати ліквідації до голови комісії ОСОБА_10 та членів комісії ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перейшли повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд». Таким чином, суд дійшов висновку, що директор ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 та головний бухгалтер ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_12 не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності для виготовлення, підписання та направлення 15 серпня 2013 року листа №155 на адресу державному нотаріусу ОСОБА_5, повідомлення про те, що ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 за угодою про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року було внесено до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» 168 928 гривен 00 копійок (т.2 а.с.65).

Відповідно до статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора. Отже до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Судом також враховано, що оспорювана в судовому порядку додаткова угода №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передала, а відповідачка ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання першого (т.2 а.с.108) , яка 16 серпня 2013 року узгодження підписом від імені директора ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10, особою яка не мала на те будь-яких повноважень, відтак підписуючи вказану додаткову угоду директор ДП «Дирекція Верстатобуд» діяв не інакше як недобросовісно, знаючи про обмеження повноважень, що з 25 червня 2013 року на підставі реєстраційних дій внесених державним реєстратором ОСОБА_9 припинено Дочірнє Підприємство «Дирекція Верстатобуд» у зв'язку з ліквідацією, а тому повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» перейшли до голови комісії ОСОБА_10 та членів комісії ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

14 серпня 2013 року позивачка за первісним позовом ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги, яка прийняла спадщину звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на все майно, яке належало померлому ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (т.2 а.с.56).

14 серпня 2013 року за №4415/02-14 державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видала ОСОБА_1 довідку, про те, що остання є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, а в третій Одеської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 (т.2 а.с.57).

14 серпня 2013 року за №4416/02-14 державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 виготовлений запит на адресу ДП «Дирекція верстатобуд» для видачі довідки про наявність грошового внеску на ім'я ОСОБА_7, 1948 року народження, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, оскільки вказана інформація необхідно державному нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину (т.2 а.с.58).

15 серпня 2013 року за №155 за підписом директора ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 та головного бухгалтера вказаного підприємства ОСОБА_12 листом повідомило державного нотаріуса ОСОБА_5, про те, що ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 за угодою про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року було внесено до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» 168 928 гривен 00 копійок (т.2 а.с.65).

15 серпня 2013 року, спадкова справа №779/2011, зареєстрована в реєстрі за №6-994 державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, спадкоємицю його дружини ОСОБА_1 на грошову суму, яка було внесена згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» у розмірі 168 928, 00 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень, що належало ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі листа ДП «Дирекція верстатобуд» від 15.08. 2013 року за №155 (т.2 а.с.70).

Після звернення позивачки за первісним позовом до нотаріальної контори щодо видачі її свідоцтва про спадщину за законом на спірну квартиру №40, державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, спадкоємицю його дружини ОСОБА_1 на грошові суми, які були внесені згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» у розмірі 168 928, 00 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень. При цьому судом першої інстанції достовірно встановлено, що на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, ОСОБА_7 повністю профінансована квартира АДРЕСА_1 у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 90), тому ОСОБА_7 став власником квартири АДРЕСА_1, а відтак спірна квартира входить до складу спадкового майна, право на яке відкрилося після його смерті.

Виходячи з наступного вбачається, що державним нотаріусом ОСОБА_5 позбавлено спадкоємців першої черги за законом ОСОБА_1, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та її сина ОСОБА_4 права на спадщину після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, що призвело до порушення статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципу рівності сторін на спадкування, що також є порушення пункту 1 статті 6 цієї Конвенції.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, у ст. 1 Першого Протоколу підкреслюється: «мирне володіння» означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання управо власності особи. Наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використовувати власність, ненадання відповідних дозволів або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади. Позбавлення володіння - найсерйозніше обмеження права власності.

Відповідно до прецедентної практики Суду, поняття «майно» включає в себе як «фактичне майно», такі майнові цінності, в тому числі майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і немайнові блага. Питання про майно виникає тільки тоді, коли особа може претендувати на відповідну власність, тобто мати на неї право.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що якщо спадкоємець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Таким чином, квартира АДРЕСА_1 належала спадкодавцю ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 на праві власності, що в свою чергу підтверджує право позивачів на спадкування квартири як спадкоємців першої черги за законом.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Ч.1 ст. 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Особи, які входять до кола спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 є позивачка за первісним позовом ОСОБА_1, як дружина померлого та позивач з самостійними вимогами ОСОБА_4, як син померлого, які звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, про що свідчить заява, адресована в нотаріальну контору.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлового - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.

Відповідно до ст. 384 ЦК України, член житлово - будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Пунктом 6 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 07.02.2014 за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право спільної часткової власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі пропорційно розміру частки паю (стаття 18 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Закон України від 10 липня 2003 року № 1087-IV "Про кооперацію", стаття 384 ЦК). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК).

Такий висновок підтверджується також пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до якого якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Оскільки сума пайового внеску виплачена повністю, то ОСОБА_7, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 фактично був власником квартири АДРЕСА_1.

Разом з тим, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 визначено, що один з документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності.

У відповідності до листа Міністерства юстиції від 12.01.2005, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності, на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, є чоловіком позивачки за первісним позовом ОСОБА_1, факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про шлюб (т.1, а.с. 26). Після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_1 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла квартира АДРЕСА_1, яку ОСОБА_7 померлий ІНФОРМАЦІЯ_7 не встиг її оформити належним чином у зв'язку з його хворобою. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, є позивачка та її син ОСОБА_4. Письмовими доказами, які наявні в матеріалах вказаної справи встановлено, що померлий ОСОБА_7 за життя з 2005 року, як перший і єдиний інвестор, здійснив фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1 та був першим інвестором (пайщиком) відповідно до угоди від 29 жовтня 2005 року про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40, укладеної між забудовником ДП «Дирекція Верстатобуд», СПД ОСОБА_8 та ОСОБА_7, у зв'язку із чим, ОСОБА_7 став стороною - Пайщиком в вищезазначеному договорі про пайову участь в будівництві в частині фінансування будівництва спірної квартири №40, що підтверджується п.2 вказаної угоди. Добросовісно виконуючи умови угоди від 29 жовтня 2005 року про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, ОСОБА_7 повністю профінансована квартира АДРЕСА_1 з урахуванням умов угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року та додаткової угоди до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року. Вказаний об'єкт інвестування, відповідно до умов п. 2.1. вищевказаної угоди, повинен був введений в експлуатацію до кінця 4-го кварталу 2008 р., однак згідно до сертифікату відповідності №15001188 та акту готовності об'єкту до експлуатації за №1188 від 15.10.2010 року був зданий в експлуатацію у 2010 році. Також Розпорядженням Приморської районної адміністрації від 26.11.2010 року за № 1255, вказаному об'єкту інвестування замовником будівництва якого є дочірнє підприємство «ДИРЕКЦІЯ ВЕРСТАТОБУД», присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1. Після здачі в експлуатації об'єкту інвестування ТОВ «Житлово-експлуатаційна компанія Ідеал», яке надає послуги мешканцям спірного будинку уклала угоду по утримання будинків, споруд і прибудинкової території у житловому будинку по АДРЕСА_1 з ОСОБА_7, як власником квартири №40. Тобто після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, яким за життя був сплачений повністю пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_1, його спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийняли спадщину, оскільки вони фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Доказами прийняття спадщини є те, що після смерті ОСОБА_7 його спадкоємці володіли, користувалися квартирою №40 та несли витрати по утриманню будинку і прибудинкової території у житловому будинку по АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_7 помер ОСОБА_7, у віці 62 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_15, виданим першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 03 травня 2011 року Серія НОМЕР_8 (т. 2 а.с.59).

Зі змісту спадкової справи №779/2011 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 заведеної 24 червня 2011 року вбачається, що 14 серпня 2013 року позивачка за первісним позовом ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги, яка прийняла спадщину звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на все майно, яке належало померлому ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (т.2 а.с.56).

Зі змісту довідки №82 від 12.08.2012 року ЖСК «Київський - 13» вбачається, що разом з померлим ОСОБА_7 на день смерті та протягом шести місяців після смерті зареєстрована та проживає його дружина ОСОБА_1 з моменту прописки 13.11.1992 року (т.2 а.с.60-61).

14 серпня 2013 року за №4415/02-14 державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видала ОСОБА_1 довідку, про те, що остання є спадкоємцем за законом після гр. ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, а в третій Одеській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 (т.2 а.с.57). Після звернення позивачки за первісним позовом до нотаріальної контори щодо видачі її свідоцтва про спадщину за законом на спірну квартиру №40, державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 15 серпня 2013 року видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, спадкоємиці його дружини ОСОБА_1 на грошові суми у розмірі 168 928, 00 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень, які були вказані у листи ДП «Дирекція Верстатобуд» від 15 серпня 2013 року за №155 (т.2 а.с.65).

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Зі змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України вбачається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1296 ЦК України визначено ,що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Стаття 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української РСР N 2148-VIII від 19.10.73 року ; статті 7, 17 Загальної декларації прав людини прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року визначають, що всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Кожна людина має право володіти майном як особисто так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

При вирішенні даного цивільно - правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на спірну квартиру №40 в порядку спадкування підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадщини у рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, оскільки спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, спадщину після його смерті прийняли шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями за період 01.01.2011-01.11.2013 р.р. (т.3 а.с.63-67) про оплату комунальних послуг за життя ОСОБА_7, та після його смерті його спадкоємцями у період з початку 2011 року по 31.10.2013 року за квартиру АДРЕСА_1, а позивачка за первісним позовом ОСОБА_1, як дружина померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після його смерті шляхом постійного проживання з ним на час відкриття спадщини та її звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори. (т.2 а.с.56), про ще її 14 серпня 2013 року за №4415/02-14 державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видана довідку спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, та враховуючи те, що іншим чином позивачка ОСОБА_1 не має можливості оформити право власності на спадкове майно, задоволення позову не порушуватиме права та інтереси третіх осіб у тому числі держави, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими.

Як роз'яснено в пункті 23постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством за наявності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі.

Згідно до пункту 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., зареєстрованого в МУЮ 22.02.2012 р. за № 282/20595), якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

При цьому судом першої інстанції достовірно встановлено, що на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, ОСОБА_7 повністю профінансована квартира АДРЕСА_1 у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 90), тому ОСОБА_7 став власником квартири АДРЕСА_1, а відтак спірна квартира входить до складу спадкового майна, право на яке відкрилося після його смерті.

З огляду на викладене, судом встановлено факт прийняття ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спадщини у рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, оскільки спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, спадщину після його смерті прийняли шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями за період 01.01.2011-01.11.2013 р.р. (т.3 а.с.63-67) про оплату комунальних послуг за життя ОСОБА_7, та після його смерті його спадкоємцями у період з початку 2011 року по 31.10.2013 року за квартиру АДРЕСА_1, а позивачка за первісним позовом ОСОБА_1, як дружина померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після його смерті шляхом постійного проживання з ним на час відкриття спадщини та її звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори. (т.2 а.с.56), про що їй 14 серпня 2013 року за №4415/02-14 державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видана довідку спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

Нормами ст. 1301 ЦК України передбачено, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках встановлених законом.

Як зазначено у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Щодо суті позовних вимог позивача за первісним позовом ОСОБА_1 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2013 року та визнання її недійсною в частини суми, яка була внесена згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» у розмірі 168 928, 00 гривень, що належало ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, то суд першої інстанції, перевіривши наведені в ній доводи та матеріали справи, вважає задоволенню їх частково з огляду на таке.

Судом встановлено, що відповідно до квитанції суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року та додаткової угоди до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, померлим ОСОБА_7 за життя повністю профінансована квартира АДРЕСА_1, а після будівництва та прийняття будинку в експлуатацію у 2010 році, він набув права власності на спірну квартиру №40 та мав право розпоряджатися нею на випадок своєї смерті на власний розсуд, а відтак - спірна квартира входить до складу спадкового майна, право на яке відкрилося після його смерті, тому спадкоємець ОСОБА_1, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яка 14 серпня 2013 року звернулась до держаної нотаріальної контори із заявою про видачу її свідоцтва про право на спадщину на все майно, яке належало померлому ОСОБА_7 на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, однак 15 серпня 2013 року державний нотаріус ОСОБА_5 заміст видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на квартиру №40, видала свідоцтво про право на спадщину за законом лише на грошові суми (пай) у розмірі 168 928, 00 гривень.

Відповідно оборотно-сальдових відомостей за період 01.01.2011-01.11.2013 р.р. (т.3 а.с.63-67), витребуваних судом, і наданих до суду ОСББ «Ідеал» () за вих. №6, вбачається, що ОСОБА_7 за життя за утримання спірної квартири оплачувались витрати за комунальні послуги у період з 01.01.2011 року, а після його смерті витрати за комунальні послуги сплачувались спадкоємцями по 31.10.2013 року.

Судом також з'ясовано, що 12 травня 2010 року між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал» та Товариством з обмеженою відповідальністю ЖЕК "ІДЕАЛ" укладено угоду про передачу ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ" в управління будинку №5/4 по вулиці Базарній м. Одеси, будинку №5/3 по вулиці Базарній м. Одеси, будинку АДРЕСА_1, будинку №5/1 по вулиці Базарній м. Одеси, будинку №5/5 по вулиці Базарній м. Одеси (т.4 а.с.162-163). При цьому на виконання вказаної угоду про передачу ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ" в управління будинку, сторонами Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал» та Товариством з обмеженою відповідальністю ЖЕК "ІДЕАЛ" у 2010 році складені акти приймання передачі житлового будинку №5/4 по вулиці Базарна у м. Одесі з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", приймання передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", приймання передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", приймання передачі житлового будинку №5/1 по вулиці Базарна у м. Одесі з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ"(т.4 а.с.164-175).

Крім того судом також з'ясовано, що 01 листопада 2010 року комісією у складі голови Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал» ОСОБА_22, секретаря об'єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСОБА_11, директора ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ" ОСОБА_23, головного бухгалтера ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ" ОСОБА_24 та заступника директора ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ" ОСОБА_25 при проведення обстеження житлового будинку АДРЕСА_1, вказаний будинок переданий з балансу замовника будівництва ДП «Дирекція верстатобуд» на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал» (т.4 а.с. 167).

Разом з цим, судом встановлено, що у 2010 році зданий в експлуатацію 2-х секційний 16-ти поверховий будинок з вбудованими офісними приміщеннями і підземним гаражем (третя черга будівництва житлового комплексу), який розташований по АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 129), а 26.11.2010 року розпорядженням Приморської районної адміністрації від 26.11.2010 року за № 1255, вказаному будинку замовником будівництва якого є дочірнє підприємство «Дирекція верстатобуд», присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 130).

Пунктом 2.9 угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40, встановлено, що ОСОБА_7 після прийняття ним по акту прийому-передачі квартири АДРЕСА_1 зобов'язаний створити разом з іншими власниками будинку товариство співвласників та укласти угоду на надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкової території у житловому будинку по АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 120). Отож, оскільки ОСОБА_7 набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 після введення будинку у експлуатацію будинку у 2010 році, в подальшому ним був повністю виконаний вказаний пункт щодо укладання з ТОВ "ЖЕК "Ідеал" угоди про надання послуг з утримання будинку по АДРЕСА_1, що підтверджуються наданими до суду договором на управління будинком від 12 травня 2010 року, укладеного між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал» та Товариством з обмеженою відповідальністю ЖЕК "ІДЕАЛ" про передачу ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ" в управління будинку АДРЕСА_1, актом про приймання передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ» (т.4 а.с.162-184), квитанцій про сплату комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 (т.1 а.с.18-20), оборотно-сальдовими відомостями про сплату комунальних послуг ОСОБА_7 за період з 01.01.2011 року по 31.10.2013 року за квартиру АДРЕСА_1 (т.3 а.с.63-67).

Таким чином, в судовому засідання встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 померлий ІНФОРМАЦІЯ_7.

Як вбачається з матеріалів справи спадкоємцями ОСОБА_7 який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_4.

25 червня 2013 року державним реєстратором ОСОБА_9 за реєстраційним номером 17 проведена реєстраційна дія щодо внесення рішення засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибопромислова судноплавна компанія «Капітан», в особі генерального директора ОСОБА_17 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо припинення Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» в результаті ліквідації (т.4 ас.81).

В той же час, судом встановлено, що з 25 червня 2013 року на підставі реєстраційних дій внесених державним реєстратором ОСОБА_9 за реєстраційним номером 17 щодо припинення Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» в результати ліквідації до голови комісії ОСОБА_10 та членів комісії ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перейшли повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд». Таким чином, суд дійшов висновку, що директор ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 та головний бухгалтер ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_12 не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності для виготовлення, підписання та направлення 15 серпня 2013 року листа №155 на адресу державному нотаріусу ОСОБА_5, повідомлення про те, що ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 за угодою про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року було внесено до каси підприємства ДП «Дирекція станкостроя» 168 928 гривен 00 копійок (т.2 а.с.65).

Виходячи із вищевикладеного, при дослідженні обставин справи судом встановлено факт порушення прав позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 на спадкове майно у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину у виді грошових сум у розмірі 168 928, 00 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень, які були вказані у листі ДП «Дирекція Верстатобуд» від 15 серпня 2013 року за №155, не в цілому, оскільки у 2010 році після здачі будинку в експлуатацію відбулася зміна правовідносин з таких, де померлий ОСОБА_7 був власником майнового права у розмірі вкладеної ним частки(паю), яка скаладає 194446, 00 грн. на відносини права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1, що є предметом спадкування. Зазначено призвело до фактичного позбавлення позивача прав на спадкове майно на квартиру АДРЕСА_1, а відтак свідоцтво належить визнати частково недійсною в частини грошової суми, яка було внесено згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» у розмірі 168 928, 00 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень, що належало ОСОБА_7, померлому ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі листа ДП «Дирекція верстатобуд» від 15.08. 2013 року за №155.

Що стосується позовних вимог позивачки за первісним позов ОСОБА_1 про визнання недійсною додаткову угоду №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, укладеної між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3, яка узгоджена директором ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 та визнання незаконним та скасування акту прийому-передачі квартири №40 від 20 серпня 2013 року в частини передачі та прийняття відповідачкою ОСОБА_3 у власність 3-х кімнатну квартиру №40 загальною площею 80, 00 кв.м., розташовану на 11 поверсі в 1-й парадній житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, то суд має відзначити наступне.

20 грудня 2003 року у м. Одеса укладений договір № 1 про пайову участь в будівництві та підготовці до нього, між Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» в особі Директора ОСОБА_20, діючого на підставі статуту і Акціонерною рибопромисловою компанією, предметом якого стало співробітництво сторін з інвестування підготовки будівельної площадки, проектування будівництва, розробки і забезпечення проектно-кошторисної документації і будівництва житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями і паркінгами за адресою: м.Одеса, вулиця Базарна, 5 (т.2 а.с.114-116).

25 листопада 2004 року в м. Одесі укладена угода про заміну сторони в зобов'язанні між Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» в особі Директора ОСОБА_20, діючого на підставі статуту і Акціонерною рибопромисловою компанією та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 предметом якого стало передача Акціонерною рибопромисловою компанією суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_8 комплексу прав та зобов'язань, які належать Акціонерній рибопромисловій компанії за договором № 1 про пайову участь в будівництві від 20.12.2003 року в частини фінансування будівництва житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями і паркінгами за адресою: м.Одеса, вулиця Базарна, 5, а суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_8 становиться стороною - Пайщиком у договору № 1 про пайову участь в будівництві від 20.12.2003 року (т.2 а.с.117-119).

29 жовтня 2005 року укладена угода про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 між ДП «Дирекція Верстатобуд», суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 і громадянином ОСОБА_7, предметом, якої стало, що зі згоди Дочірнього підприємства «Дирекція верстатобуд», суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_8 передала ОСОБА_7 комплекс прав і обов'язків, належних ОСОБА_8 за Договором про пайову участь у будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року, укладеного з ДП «Дирекція верстатобуд», на основі Угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 24.11.2004 року, між ДП «Дирекція верстатобуд» та ОСОБА_8, у зв'язку із чим, ОСОБА_7 став стороною - Пайовщиком в вищезазначеному договорі про пайову участь в будівництві в частині фінансування будівництва квартири АДРЕСА_1 загальною площею 85,32 кв.м.(т.2 а.с.120-121). Відповідно до п.2 вище вказаної угоди, ОСОБА_7 прийняв на себе зобов'язання здійснювати фінансування будівництва вказаної квартири №40 на умовах та в порядку, вказаному в Основному договорі. Відповідно до п.2.2 вищевказаної угоди, ДП «Дирекція Верстатобуд» зобов'язувалося після вводу в експлуатацію жилого будинку протягом 60 (шістдесяти) календарних днів передати по акту прийому-передачі у власність ОСОБА_7 3-х кімнатну квартиру на 11 поверсі АДРЕСА_1. Предметом зазначений угоди виступало нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1.

Також 29 жовтня 2005 року між СПД ОСОБА_8 і громадянином ОСОБА_7 укладена додаткова угода до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40, відповідно до якої сторони прийшли до згоди, що за отримання ОСОБА_7 всього комплексу прав і обов'язків щодо спірної квартири, які належать СПД ОСОБА_8 за Договором про пайову участь у будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року, ОСОБА_7 сплатив суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_8 пай у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 89). Згідно п.2 додаткової угоди від 29 жовтня 2005 року до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40 оплата паю за нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 здійснюється ОСОБА_7 у момент передачі йому комплексу прав та обов'язків за Договором про пайову участь у будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року.

Як вбачається з копій квитанцій до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, ОСОБА_7 повністю сплатив профінансоване нерухоме майно у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 90) за квартиру АДРЕСА_1 з урахуванням умов угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року та додаткової угоди до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року.

Як вбачається з сертифікату інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеської області від 15.10.2010 року та акту готовності об'єкту до експлуатації від 15.10.2010 року, що у 2010 році житловий будинок повністю збудований та прийнятий в експлуатацію ( т.3 а.с.129-130, а.с.132-133).

З наданих суду доказів вбачається, що 16 серпня 2013 року між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3, узгодженої директором ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 була укладена додаткова угода №1/3/40 про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року відповідно до якої позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 передала квартиру АДРЕСА_1, а відповідачка ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання першого (т.2 а.с.108) щодо здійснення нею відповідачкою замість позивачки ОСОБА_1 всі права і обов'язки ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 за основним договором.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що укладаючи 16 серпня 2013 року зазначену додаткову угоду №1/3/40, сторони діяли без наміру реального настання правових наслідків, всупереч договору, який був укладений з померлим ОСОБА_7, оскільки будівництво будинку було закінчено ще у 2010 році, а додаткова угода №1/3/40 від 16.08.2013 року укладена через три роки після введення в експлуатацію будинку, в якому знаходиться спірна квартира та через двох років після смерті першого інвестора, та сторони за основою угодою ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

Із завіреної копії реєстраційної справи № щодо юридичної особи Дочірнє Підприємство «Дирекція Верстатобуд» , вбачається, що з 25 червня 2013 року на підставі реєстраційних дій внесених державним реєстратором ОСОБА_9 за реєстраційним номером 17 припинено діяльність керівних органів ДП «Дирекція Верстатобуд» у зв'язку з ліквідацією, а тому у зв'язку з призначенням комісії з припиненням, повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» перейшли до призначеної комісії у складі голови комісії ОСОБА_10 та членів комісії ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оспорювана в судовому порядку додаткова угода №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передала, а відповідачка ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання першого (т.2 а.с.108) , яка 16 серпня 2013 року узгодження підписом від імені директора ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10, особою яка не мала на те будь-яких повноважень, відтак підписуючи вказану додаткову угоду директор ДП «Дирекція Верстатобуд» діяв не інакше як недобросовісно, знаючи про обмеження повноважень, що з 25 червня 2013 року на підставі реєстраційних дій внесених державним реєстратором ОСОБА_9 припинено Дочірнє Підприємство «Дирекція Верстатобуд» у зв'язку з ліквідацією, а тому повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» перейшли до ліквідаційної комісії.

За таких обставин та за наявності доказів, що знаходяться в матеріалах справах, слідує, що через три роки після введення в експлуатацію будинку, в якому знаходиться спірна квартира, та через два роки після смерті першого інвестора, та сторони за основою угодою ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, в порушення статті 513 ЦК України, 16 серпня 2013 року на момент укладання додаткової угоди №1/3/40 про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, позивачем ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_3 було передані права та обов'язки померлого ОСОБА_7 у порушення форми основного правочину, на підставі якого виникло зобов'язання за якими передаються новому кредитору. Як вбачається з матеріалів справи основний правочин, на підставі якого виникло зобов'язання за якими передаються новому кредитору відповідачки ОСОБА_3 права та обов'язки померлого ОСОБА_7 є угода про заміну сторони в зобов'язанні від 25 листопада 2004 року, укладена між Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» в особі Директора ОСОБА_20, діючого на підставі статуту і Акціонерною рибопромисловою компанією та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_8 предметом якого стало передача Акціонерною рибопромисловою компанією суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_8 комплексу прав та зобов'язань, які належали Акціонерної рибопромислової компанії за договором № 1 про пайову участь в будівництві від 20.12.2003 року в частини фінансування будівництва житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями і паркінгами за адресою: м.Одеса, вулиця Базарна, 5 (т. 3 а.с.117-119).

Згідно статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до умов договору № 1 про пайову участь в будівництві та підготовці до нього від 20 грудня 2003 року, укладеного між Дочірнім підприємством «Дирекція верстатобуд» в особі Директора ОСОБА_20, діючого на підставі статуту і Акціонерною рибопромисловою компанією, предметом якого було співробітництво сторін з інвестування підготовки будівельної площадки, проектування будівництва, розробки і забезпечення проектно-кошторисної документації і будівництва житлового комплексу з вбудованими офісними приміщеннями і паркінгами за адресою: м.Одеса, вулиця Базарна, 5, пайщиком та інвестором будівництва житлового комплексу за адресою: м.Одеса, вулиця Базарна, 5 була Акціонерна рибопромислова компанія.

Оскільки Акціонерна рибопромислова компанія була пайщиком та інвестором будівництва житлового комплексу за адресою: м.Одеса, вулиця Базарна, 5, тому виходячи з умов договору № 1 про пайову участь в будівництві та підготовці до нього від 20 грудня 2003 року, тільки Акціонерна рибопромислова компанія наділена обсягом права щодо передачі своїх прав на підставі п.1 частини 1 статті 512 ЦК України на користь ОСОБА_1, яка передала, а ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання першого та стала стороною по угоді про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року укладеного між ДП «Дирекція Верстатобуд» та Стороною 1 (ОСОБА_1)., у зв'язку з чим додаткова угода №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року не відповідає п.1 частини 1 статті 512 ЦК України.

Відповідно до п.1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, а згідно п.2. частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язання може бути заміненій внаслідок правонаступництва, а оскільки ОСОБА_7 помер ще в 2011 році, тому додаткова угода №1/3/40 про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, яка була укладена 16 серпня 2013 року ОСОБА_1 з відповідачкою ОСОБА_3 не відповідає п.2. частини 1 статті 512 ЦК України та статті 515 ЦК України, оскільки не допускається заміна померлої стороні в угод, також надає підставі для визнання її недійсною.

Судом першої інстанції встановлено, що померлий ОСОБА_7 є з 2005 року першим інвестором у будівництві спірної квартири на підставі договорів, які є чинними та у встановленому порядку не були визнані недійсними, померлий ОСОБА_7 оплатив вартість будівництва спірної квартири, що дає йому право після введення будинку в експлуатацію оформити право власності, тому наявні правові підставі для визнання недійсною додаткової угоди №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання померлого ОСОБА_7, та визнання незаконним та скасування акту прийому-передачі квартири №40 від 20 серпня 2013 року в частині передачі та прийняття ОСОБА_3 у власність 3-х кімнатної квартири №40 загальною площею 80, 00 кв.м., розташованої на 11 поверсі в 1-й парадній житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, оскільки по-перше, директор ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 та головний бухгалтер ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_12 не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності для виготовлення, підписання та направлення 15 серпня 2013 року листа №155 на адресу державного нотаріуса ОСОБА_5, повідомлення про те, що ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 за угодою про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року було внесено до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» 168 928 гривен 00 копійок (т.2 а.с.65), по-друге, 16 серпня 2013 року узгодження підписом від імені директора ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10, особою яка не мала на те будь-яких повноважень, діяв не інакше як недобросовісно, знаючи про обмеження повноважень, що з 25 червня 2013 року на підставі реєстраційних дій внесених державним реєстратором ОСОБА_9 припинено Дочірнє Підприємство «Дирекція Верстатобуд» у зв'язку з ліквідацією, а тому повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» перейшли до ліквідаційної комісії, а оспорюванні угоди були укладені сторонами майже через три роки після завершення будівництва, та через два роки після смерті першого інвестора ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, і практичні дії щодо реалізації інвестицій за додатковою угодою №1/3/40 від 16 серпня 2013 року не вчинялись і не могли бути вчинені, що мали усвідомлювати всі сторони вказаної угоди.

20 серпня 2013 року відповідно до акту прийому-передачі квартири №40 Дочірнє підприємство «Дирекція Верстатобуд» на виконання угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року передало відповідачці ОСОБА_3 у власність 3-х кімнатну квартиру №40 загальною площею 80, 00 кв.м., на 11 поверсі за адресою АДРЕСА_1 (т.2 а.с.123).

Як вбачається з матеріалів справи вказаний акт прийому-передачі квартири №40, складений через три роки після введення в експлуатацію будинку, в якому знаходиться спірна квартира, та через два роки після смерті першого інвестора, та сторони за основою угодою ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, крім того в судовому засіданні встановлено, що у директора та головного бухгалтера ДП «Дирекція Верстатобуд» з 25 червня 2013 року були відсутні повноваження щодо складання, виготовлення та підписання 20 серпня 2013 року вказаного акту, оскільки з 25 червня 2013 року припинено повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» у зв'язку з ліквідацією з переходом повноважень юридичної особи до ліквідаційної комісії.

Відповідно до п.2.2 угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року, ДП «Дирекція Верстатобуд» зобов'язана після вводу в експлуатацію жилого будинку протягом 60 (шістдесяти) календарних днів передати по акту прийому-передачі у власність ОСОБА_7 3-х кімнатну квартиру на 11 поверсі АДРЕСА_1, а 15.10.2010 р. будинок був введений до експлуатації, що підтверджується Актом готовності об'єкту до експлуатації № 1187 від 15.10.2010 року та Сертифіката відповідності від 15.10.2010 року за № 15001187 виданих Інспекцією ДАБК в Одеській області.

Судом встановлено, що відповідно до умов угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року ОСОБА_7, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7, оплатив вартість будівництва спірної квартири у сумі 194 446 гривень, та підтверджується квитанцією від 29.10.2005 року (т.3 а.с. 89).

Відповідно частини п'ятої до статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача, тому наявні підстави для визнання незаконним та скасування акту прийому-передачі квартири №40 від 20 серпня 2013 року в частини передачі та прийняття ОСОБА_3 у власність 3-х кімнатну квартиру №40 загальною площею 80, 00 кв.м., розташовану на 11 поверсі в 1-й парадній житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як заінтересовані особи (статті 215, 216 ЦК України).

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину, але претендує на те, щоб майно було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка у судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину, і який дозволить їй реалізувати свої права.

До складу спадщини в силу ст.1218 ЦК України входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тобто прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Прийняття спадщини може мати місце лише щодо всієї спадщини. Наведене правило є відображенням концепції універсальності у спадковому праві.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

За нормами ст.41 Конституції України, ст.ст. 321, 328 ЦК України, право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 3 пункту 6 постанови Пленуму ВССУ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто реєстрація права власності - це не виникнення самого права, а визнання і підтвердження такого права. Реєстрація права власності є похідною від встановленого факту виникнення, переходу або припинення права.

У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В судовому порядку право власності особи на майно, в т.ч. спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України) та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди, в т.ч. і для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, але не оформила своїх спадкових прав на неї, водночас позивачка позбавлена наразі можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, суд вважає, що позивачка в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 як спадкоємиця першої черги за законом, яка прийняла спадщину, має право на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Таким чином з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, згідно з яким, зокрема, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог (стаття 13 ЦПК України), суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за нею права власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1, загальною площею 80 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7.

З матеріалів реєстраційної справи №21164049 вбачається, що квартира №40, право власності на яку є спірним, станом на цей час вже належить ОСОБА_3 на підставі проведеної державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 19230186 від 27.02.2017 року на підставі виникнення права власності згідно акту приймання-передачі нерухомого майна, виданий 20.08.2013, договору про пайову участь в будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року, договору про заміну сторони від 25.11.2004, угоди про заміну сторони в зобов'язанні №1/3/40, виданий 29.10.2005, додаткової угоди № 1/3/40, виданий 16.08.2013року, виписки з переліку інвесторів від 20.08.2013, видавник ДП «Дирекція верстатобуд».

Враховуючи, що відповідачкою ОСОБА_3 документи на державну реєстрацію права власності на спірну квартиру були подані до Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» 27 лютого 2017 року, тобто більш, ніж через сім років після завершення будівництва, де розташована квартира та через чотири роки з моменту підписання між нею та позивачкою за первісним позовом ОСОБА_1 угоди та акту приймання-передачі квартири №40, з урахуванням, що з 25 червня 2013 року припинено Дочірнє Підприємство «Дирекція Верстатобуд» у зв'язку з ліквідацією, а повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» перейшли до ліквідаційної комісії та у зв'язку з припиненням повноважень директора ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 та головного бухгалтера ОСОБА_12, останні не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності для виготовлення, підписання оспорюваних угод та акту приймання-передачі квартири №40, за відсутності наявних доказів проведення розрахунку за спірними правочинами з відповідачкою ОСОБА_26, то такі факти свідчать про недобросовісність відповідачки ОСОБА_3, як набувача спірної квартири, та про фактичне безоплатне набуття нею права власності на квартиру № 40.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільного права є визнання правочину недійсним.

За приписом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для скасування державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 19230186 від 27.02.2017 року про право приватної власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 80 кв.м. (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 101).

Щодо позовних вимог позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_3, та ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, то суд вважає, що вказані позовні вимоги є передчасними, оскільки порушено право позивача у даному випадку підлягає захисту виходячи з положенням статті ст. 109 ЖК України, якою передбачено, що виселення з займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом (виселення проводиться добровільно або в судовому порядку).

Щодо позову ОСОБА_4 третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору у справі, суд зазначає наступне.

Виходячи зі змісту позову третьої особи із самостійними вимогами, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до статті 1261 ЦК України, після смерті свого батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, він як спадкоємець першої черги не відмовлявся від своєї частки у спадщині та будь яких відповідних заяв з вказаного приводу до Третьої Одеської державної нотаріальної контори ним не надавалося. Після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Його спадкоємцями першої черги за законом є відповідачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4, у зв'язку з чим, згідно ч.1 ст.1267 ЦК України, якою встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, кожному з них належить по 1/2 частці у спадщині. ОСОБА_7, померлий ІНФОРМАЦІЯ_7, був першим інвестором спірної квартири №40, яка була за життя нім профінансована, що підтверджується додаткової угодою до угоди про заміну сторони у зобов'язанні від 29 жовтня 2005 року за №1/3/40, відповідно до якої сторони прийшли до згоди, що за отримання ОСОБА_7 всього комплексу прав і обов'язків за Договором про пайову участь у будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року, ОСОБА_7 сплачується пай у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 89) за квартиру АДРЕСА_1, при цьому квитанцією до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, підтверджується, що ОСОБА_7 повністю профінансована спірна квартира у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 90). Позивачка за первісним позовом та відповідачка за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, так як звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори. (т.2 а.с.56). 14 серпня 2013 року за №4415/02-14 державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 видала ОСОБА_1 довідку, про те, що остання є спадкоємцем за законом після гр. ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, про ще у третій Одеської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 (т.2 а.с.57). Після звернення позивачки за первісним позовом до нотаріальної контори щодо видачі її свідоцтва про спадщину за законом на спірну квартиру №40, державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 15 серпня 2013 року видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, спадкоємиці його дружини ОСОБА_1 лише на грошові суми у розмірі 168 928, 00 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень, які були вказані у листи ДП «Дирекція Верстатобуд» від 15 серпня 2013 року за №155 (т.2 а.с.65).

При цьому судом першої інстанції достовірно встановлено, що на підставі квитанції до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, ОСОБА_7 повністю профінансована квартира АДРЕСА_1 у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 90), тому ОСОБА_7 став власником квартири АДРЕСА_1, а відтак спірна квартира входить до складу спадкового майна, право на яке відкрилося після його смерті.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у процесі розгляду справи інформація, яка наявна в листі ДП «Дирекція Верстатобуд» від 15 серпня 2013 року за №155 про те, що ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 за угодою про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція верстатобуд» було внесено грошові кошти у розмірі 168 928 гривен 00 копійок є недостовірною, оскільки вона спростовується квитанцією до прибуткового касового ордеру суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_8 від 29 жовтня 2005 року, про те, що ОСОБА_7 профінансована квартира АДРЕСА_1 у розмірі 194 446 гривень (т.3 а.с. 90).

В той же час, судом встановлено, що з 25 червня 2013 року на підставі реєстраційних дій внесених державним реєстратором ОСОБА_9 за реєстраційним номером 17 щодо припинення Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд» в результати ліквідації до голови комісії ОСОБА_10 та членів комісії ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перейшли повноваження щодо управління справами юридичної особи Дочірнього Підприємства «Дирекція Верстатобуд». Таким чином, суд дійшов висновку, що директор ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_10 та головний бухгалтер ДП «Дирекція Верстатобуд» ОСОБА_12 не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності для виготовлення, підписання та направлення 15 серпня 2013 року листа №155 на адресу державному нотаріусу ОСОБА_5, повідомлення про те, що ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 за угодою про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року було внесено до каси підприємства ДП «Дирекція станкостроя» 168 928 гривен 00 копійок (т.2 а.с.65).

В судовому засіданні встановлено, що 2-х секційний 16-ти поверховий будинок з вбудованими офісними приміщеннями і підземним гаражем (третя черга будівництва житлового комплексу), який розташований по АДРЕСА_1, зданий в експлуатацію у 2010 році (т.2 а.с. 129), також розпорядженням Приморської районної адміністрації від 26.11.2010 року за № 1255, вказаному будинку замовником будівництва якого є дочірнє підприємство «Дирекція верстатобуд», присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 130).

За загальним правилом цивільні правовідносини виникають, змінюються або припиняються лише з настанням певних обставин (фактів реальної дійсності), що враховуються законодавством. У такому випадку, після здачі будинку в експлуатацію судом вважається, що відбулася зміна правовідносин з таких, де за життя ОСОБА_7 був власником майнового права у розмірі вкладеної ним частки(паю), яка скаладає 194446, 00 грн. на відносини права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, після здачі у 2010 році в експлуатацію замовником будівництва ДП «Дирекція верстатобуд» будинку АДРЕСА_1, 12 травня 2010 року укладений договір на управління будинком між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал» та Товариством з обмеженою відповідальністю ЖЕК "ІДЕАЛ" про передачу ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ" в управління будинку №5/4 по вулиці Базарній м. Одеси, будинку №5/3 по вулиці Базарній м. Одеси, будинку АДРЕСА_1, будинку №5/1 по вулиці Базарній м. Одеси, будинку №5/5 по вулиці Базарній м. Одеси, також передача з балансу замовника будівництва ДП «Дирекція верстатобуд» на баланс Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ідеал», підтверджуються актами приймання передачі житлового будинку №5/4 по вулиці Базарна у м. Одесі з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", приймання передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", приймання передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ", приймання передачі житлового будинку №5/1 по вулиці Базарна у м. Одесі з балансу ОСББ «ІДЕАЛ» на баланс ТОВ ЖЕК "ІДЕАЛ"(т.4 а.с.162-184).

Суд зазначає, що позивач із самостійними вимогами щодо предмета спору у справі ОСОБА_4, як син померлого ОСОБА_7 і спадкоємець першої черги за законом після смерті останнього, спадщину прийняв шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями за період 01.01.2011-01.11.2013 р.р. (т.3 а.с.63-67) про оплату комунальних послуг ОСОБА_7 за життя та після його смерті його спадкоємцями у період з початку 2011 року по 31.10.2013 року за квартиру АДРЕСА_1, а позивачка за первісним позовом ОСОБА_1, як дружина померлого та спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після його смерті шляхом надання заяви до державного нотаріуса про вступ до спадщини та постійного проживання з померлим на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 за N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК ( 435-15 ) вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Як зазначено у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Отже, судом достовірно встановлено, що позивачка за первісним позовом та відповідачка за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1, являючись дружиною померлого, яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, являється такою, що прийняла спадщину. Водночас позивачка за первісним позовом та відповідачка за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1, достовірно знаючи про існування інших спадкоємців, що прийняли спадщину, надавши нотаріусу неповну інформацію про склад сім'ї спадкодавця ОСОБА_7 на день його смерті, отримала Свідоцтво про право на спадщину лише на своє ім'я.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку що державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори при видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом було порушено право на спадщину спадкоємця першої черги за законом ОСОБА_4, який є рідним сином померлого ОСОБА_7, оскільки державним нотаріусом при оформлення спадкової справи не зазначено інших спадкоємців, та з даного приводу нічого не роз'яснила ОСОБА_1 про порушення спадкових прав її сина ОСОБА_4, який не відмовлявся від своєї частки у спадщині після смерті свого батька, та будь яких відповідних заяв з вказаного приводу він не подавав в Третю Одеську державну нотаріальну контору.

Оскільки відповідачка за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину на пай (грошові кошти) у розмірі 168 928 гривен 00 копійок через три роки після введення будинку до експлуатації, а з оскаржуваного свідоцтва вбачається, що у якості правовстановчого документу при його видачі державний нотаріус посилається лише на лист ДП «Дирекція Верстатобуд» від 15 серпня 2013 року, наданий останнім на запит державного нотаріуса ОСОБА_5, про те, що ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 за угодою про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року було внесено до каси підприємства ДП «Дирекція станкостроя» 168 928, 00 гривень, внаслідок чого державний нотаріус ОСОБА_5 позбавила позивача третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4, як спадкоємця першої черги за законом права на спадщину після смерті його батька, що призвело до порушення статті Першого протоколу Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та принципу рівності сторін на спадкування, що також є порушення пункту 1 статті 6 цієї Конвенції.

Таким чином, суд вважає, що позовна вимога третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору у справі ОСОБА_4, про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2013 року, видане державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори та визнання недійсною в частини суми, яка була внесена згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція станкостроя» у розмірі 168 928, 00 гривень, що належало ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, підлягає визнання частково недійсним в частини грошової суми, яка було внесено згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція станкостроя» у розмірі 168 928, 00 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень, що належало ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі листа ДП «Дирекція станкостроя» від 15.08. 2013 року за №155.

Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

В силу ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. При цьому, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сімї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Аналізуючи зібрані по справі докази, зважаючи на те, що збіг тяжких обставин, а встановлених довідкою онкохіурга від 27 листопада 2008 року, виписного епікризу (іст.хвороби 17061), виписки із медичної карти стаціонарного хворого №16978, висновків комп'ютерних томографів головного мозку з яких вбачається, що протягом 2008- 2016 років, що ОСОБА_1 мала важку онкологічну хворобу, в тому числі оперативне втручання, неодноразово проходила медичні обстеження та хіміотерапію, що призвело до порушення пам'яті (періодично відбувалася повна або часткова втрата пам'яті, через загострення), оскільки при ураженні областей в корі мозку відбуваються різноманітні порушення, при цьому були моменти, коли його маті ОСОБА_1 не впізнавала своїх близьких та не розпізнавала літери та цифри, згідно медичного висновку, складеного комунальною установою «Міський психіатричний диспансер» департаментом охорони здоров'я Одеської міської ради, якою встановлено ОСОБА_1 діагноз органічного тривожного депресивного розладу психічної хвороби пов'язане з тривалим та тяжким онкологічним захворюванням, спонукали ОСОБА_1 укласти 16.08.2013 року оспорювану угоду на вкрай невигідних умовах, тим самим позбавивши себе права на отримання належної їй за законом спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, тому суд дійшов висновку, що вимога позивача з самостійними вимогами ОСОБА_4 про визнання недійсною додаткову угоду №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_3 прийняла на себе права та зобов'язання померлого ОСОБА_7, як такою, що була вчинена особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, є цілком обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того позивач з самостійними вимогами ОСОБА_4 вважає, що відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_2, державний нотаріус ОСОБА_5 та ДП ««Дирекція Верстатобуд» скористалися тяжкою хворобою ОСОБА_1, яка з 2008 року була тяжкою хворою, спонукали його матір укласти 16.08.2013 року додаткову угоду №1/3/40 додаткову про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року на вкрай невигідних умовах, тим самим позбавивши себе права на отримання належної їй за законом частки спадщини після смерті свого чоловіка (т. 1 а.с. 171-176).

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та позивач з самостійними вимогами ОСОБА_4 реалізували своє право на прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_7 шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини, та не здійснили відмові від прийняття спадщини і, що на час звернення до суду інших спадкоємців, крім них на спадщину на спірну квартиру №40 немає.

Позивач із самостійними вимогами ОСОБА_4 довів належними та допустимими доказами наявність свого права власності на майно, яке належало його померлому батьку ОСОБА_7, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання за ним право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1, загальною площею 80 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, підлягають задоволенню.

Враховуючи зазначене, та наявність підстав для визнання оспорюваних правочинів недійсним, підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача із самостійними вимогами ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 19230186 від 27.02.2017 року про право приватної власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 80 кв.м. (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 101), як наслідок недійсності правочину.

У звязку з чим, позовні вимоги позивачкі за первісним позовом ОСОБА_1 та позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4, підлягають частковому задоволенню.

Одночасно, суд не приймає до уваги при ухваленні рішення доводи представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 щодо спливу трирічного строку позовної давності з наступних підстав.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 267 ЦК України встановлено, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Тому, з урахуванням ст. 15 ЦК України, якого гарантовано право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 та позивача із самостійними вимогами щодо предмета позову ОСОБА_4 строку позовної давності для звернення до суду з вказаними позовами є поважними, а отже, заяви позивачів про поновлення им строку позовної давності підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до п.1 ч.7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення.

З урахуванням викладеного суд вважає за можливе визначити порядок виконання рішення суду (після набрання законної сили), а саме, що судове рішення є підставою для скасування державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 19230186 від 27.02.2017 року про право приватної власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 80 кв.м. (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 101), що було зареєстровано на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, виданий 20.08.2013, договору про пайову участь в будівництві і підготовці до нього від 20.12.2003 року, договору про заміну сторони від 25.11.2004, угоди про заміну сторони в зобов'язанні №1/3/40, виданий 29.10.2005, додаткової угоди № 1/3/40, виданий 16.08.2013року, виписки з переліку інвесторів від 20.08.2013, видавник ДП «Дирекція верстатобуд» відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5-7, 10-13, 18, 141, 258-260 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (з урахуванням уточнень позовних вимог) до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: ДП «Дирекція Верстатобуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» про встановлення факту прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними і скасування додаткової угоди та акту прийому-передачі квартири, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати поважною причину пропуску ОСОБА_1 строку позовної давності та поновити строк для подання до суду позов (з урахуванням уточнень позовних вимог) до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: ДП «Дирекція Верстатобуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія «Ідеал» про визнання права власності в порядку спадкування за законом та виселення, як такий, що пропущено з поважної причини.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_16, виданий Київським РВУМВС України в Одеській області 30 листопада 1998 року, ідентифікаційний номер платника податків -ІНФОРМАЦІЯ_6) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_17, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 26 жовтня 1998 року, ідентифікаційний номер платника податків -НОМЕР_6) спадщини у рівних частках квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 03 травня 2011 року Серія НОМЕР_8.

Визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 серпня 2013 року, зареєстроване в реєстрі за №6-994, видане державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, в частини грошової суми, яка було внесено згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція станкостроя» у розмірі 168 928, 00 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень, що належало ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі листа ДП «Дирекція станкостроя» від 15.08. 2013 року за №155.

Визнати недійсною додаткову угоду №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_16, виданий Київським РВУМВС України в Одеській області 30 листопада 1998 року, ідентифікаційний номер платника податків -ІНФОРМАЦІЯ_6) передала, а ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_18, виданий 25.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області) прийняла на себе права та зобов'язання першого.

Визнати незаконним та скасувати акт прийому-передачі квартири №40 від 20 серпня 2013 року в частини передачі та прийняття ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_18, виданий 25.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області) у власність 3-х кімнатну квартиру №40 загальною площею 80, 00 кв.м., розташовану на 11 поверсі в 1-й парадній житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Визначити порядок виконання рішення суду (після набрання законної сили), що судове рішення є підставою для скасування державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 19230186 від 27.02.2017 року про право приватної власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_18, виданий 25.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області) на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 80 кв.м. (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 101); Підстава виникнення права власності: акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер:бн, виданий 20.08.2013, видавник: сторони; Договір про пайову участь в будівництві і підготовці до нього, серія та номер:1, виданий 20.12.2003 року, видавник: сторони; Договір про заміну сторони, серія та номер:бн, виданий 25.11.2004, видавник сторони; Угода про заміну сторони в зобов'язанні, серія та номер: 1/3/40, виданий 29.10.2005, видавник: сторони; додаткова угода, серія та номер: 1/3/40, виданий 16.08.2013, видавник: сторони; виписка з переліку інвесторів, серія та номер: бн, виданий 20.08.2013, видавник ДП «Дирекція верстатобуд»; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34062519 від 28.02.2017 09:38:37, ОСОБА_27, Державне підприємство «Центр обслуговування громадян», Одеська область.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_16, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 30 листопада 1998 року, ідентифікаційний номер платника податків -ІНФОРМАЦІЯ_6) право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1, загальною площею 80 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 03 травня 2011 року Серія НОМЕР_8.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Позов третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4 (з урахуванням уточнень позовних вимог) до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ДП «Дирекція Верстатобуд» за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спора: Державний нотаріус третій Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсними и скасування додаткової угоди та акту прийому-передачі квартири, скасування право власності на квартиру, визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати поважною причину пропуску позовної давності та поновити строк позивачу третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 для звернення до суду з вказаним позовом.

Визнати частково недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 серпня 2013 року, зареєстроване в реєстрі за №6-994, видане державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, в частини грошової суми, яка було внесено згідно угоди про заміну сторони в обов'язку № 1/3/40 від 29.10.2005 року до каси підприємства ДП «Дирекція станкостроя» у розмірі 168 928, 00 (сто шістдесят вісім тисяч дев'ятсот двадцять вісім) гривень, що належало ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі листа ДП «Дирекція станкостроя» від 15.08. 2013 року за №155.

Визнати недійсною додаткову угоду №1/3/40 від 16 серпня 2013 року про відступлення до угоди про заміну сторони у зобов'язанні №1/3/40 від 29 жовтня 2005 року, відповідно до якої ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_16, виданий Київським РВУМВС України в Одеській області 30 листопада 1998 року, ідентифікаційний номер платника податків -ІНФОРМАЦІЯ_6) передала, а ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_18, виданий 25.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області) прийняла на себе права та зобов'язання першого.

Визнати незаконним та скасувати акт прийому-передачі квартири №40 від 20 серпня 2013 року в частини передачі та прийняття ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_18, виданий 25.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області) у власність 3-х кімнатну квартиру №40 загальною площею 80, 00 кв.м., розташовану на 11 поверсі в 1-й парадній житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_17, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 26 жовтня 1998 року, ідентифікаційний номер платника податків -НОМЕР_6) право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1, загальною площею 80 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 03 травня 2011 року Серія НОМЕР_8.

Визначити порядок виконання рішення суду (після набрання законної сили), що судове рішення є підставою для скасування державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 19230186 від 27.02.2017 року про право приватної власності ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_18, виданий 25.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області) на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 80 кв.м. (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 101); Підстава виникнення права власності: акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер:бн, виданий 20.08.2013, видавник: сторони; Договір про пайову участь в будівництві і підготовці до нього, серія та номер:1, виданий 20.12.2003 року, видавник: сторони; Договір про заміну сторони, серія та номер:бн, виданий 25.11.2004, видавник сторони; Угода про заміну сторони в зобов'язанні, серія та номер: 1/3/40, виданий 29.10.2005, видавник: сторони; додаткова угода, серія та номер: 1/3/40, виданий 16.08.2013, видавник: сторони; виписка з переліку інвесторів, серія та номер: бн, виданий 20.08.2013, видавник ДП «Дирекція верстатобуд»; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34062519 від 28.02.2017 09:38:37, ОСОБА_27, Державне підприємство «Центр обслуговування громадян», Одеська область.

У задоволенні решти позовних вимог позивача третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_18, виданий 25.01.2002 Київським РВ УМВС України в Одеській області) та ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою у АДРЕСА_8) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_16, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 30 листопада 1998 року, ідентифікаційний номер платника податків -ІНФОРМАЦІЯ_6) судові витрати в розмірі 1689 гривен 28 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14.12.2018 року.

Суддя

07.12.18