Справа № 204/2304/18
Провадження № 2/204/1555/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро заяву представника позивача - адвоката ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Міськавтопарк» про визнання незаконним та скасування рішень Дніпровської міської ради від 21.02.2018 року та 15.11.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04.12.2018 року позовна заява ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Міськавтопарк» про визнання незаконним та скасування рішень Дніпровської міської ради від 21.02.2018 року та 15.11.2017 року - задоволена частково: визнано незаконними та скасовані рішення Дніпровської міської ради від 21.02.2018 №28/30 «Про внесення змін до рішення міської ради від 15.11.2017 №39/26 «Про визначення об'єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра об'єктів транспортної інфраструктури» та рішення Дніпровської міської ради від 15.11.2017 №39/26 «Про визначення об'єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра об'єктів транспортної інфраструктури» в частині визначення об'єктом права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра об'єкта транспортної інфраструктури за адресою: м.Дніпро, вул. Надії Алексєєнко (Чичеріна) 108Г (пункт 37 переліку об'єктів транспортної інфраструктури, які визначено об'єктами права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра згідно додатку до рішення міської ради від 21.02.2018 28/50); стягнуто з Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

05.12.2018 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Міськавтопарк» про визнання незаконним та скасування рішень Дніпровської міської ради від 21.02.2018 року та 15.11.2017 року. В обґрунтування поданої заяви представник позивача посилався на те, що ОСОБА_3 були сплачені витрати на правову допомогу у розмірі 13200,00 грн., у зв'язку з чим, представник позивача звернувся до суду із заявою в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України, яку просив задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що заявлені позивачем суми є завищеними та безпідставними.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши думку представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 3, 4 ст.3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто, законодавець пов'язує можливість відшкодування витрат на професійну правничу допомогу із здійсненням даних витрат стороною у справі.

Верховний Суд у своїй Постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_1 на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу було надано копії прибуткових касових ордерів № 02/04/18 від 02.04.2018 року на суму 2400 грн., 05/05/18 від 05.05.2018 року на суму 3300 грн., 19/07/18 від 19.07.2018 року на суму 1500 грн., 05/10/18 від 05.10.2018 року на суму 1000 грн., 25/10/18 від 25.10.2018 року на суму 2500 грн., 18/11/18 від 18.10.2018 року на суму 2500 грн. Відповідно до вказаних касових ордерів підстава сплати грошових коштів: гонорар за договором про надання правової допомоги б/н від 02.04.2018 року, укладеним між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_1 (арк.с.178-184).

Крім того, позивачем на підтвердження понесення ним судових витрат у розмірі 13200 грн. надано Акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 02 квітня 2018 року (арк.с.173-174).

Проте, за наявності перелічених та досліджених в судовому засіданні документів, наданих позивачем та його представником, не можна достовірно встановити, що фактично ОСОБА_3 сплатив грошові кошти адвокату ОСОБА_1 за надання правової допомоги, оскільки суду не було надано належних та достовірних доказів, в розумінні ст.ст.77,79 ЦПК України, а саме, в судовому засіданні, не надано договір про надання правової допомоги б/н від 02.04.2018 року, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_1, що унеможливлює встановити, що зазначені витрати були понесені позивачем саме у зв'язку із представництвом його інтересів у суді за даною цивільною справою; матеріали справи такого договору також не містять. Крім того, не надано суду позивачем та його представником розрахунку таких витрат із зазначенням виду послуги, часу, необхідного для її виконання та вартості послуги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів понесення позивачем витрат на правову допомогу, у зв'язку з чим наявні підстави для відмови в задоволенні заяви представника позивача - адвоката ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 270 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача - адвоката ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до Дніпровської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Міськавтопарк» про визнання незаконним та скасування рішень Дніпровської міської ради від 21.02.2018 року та 15.11.2017 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар