Справа № 761/6961/13-ц
Провадження № 4-с/761/23/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Калініченко Є.Г.,

за участі:

представника скаржника: ОСОБА_1,

представника заінтересованих осіб: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Державного архіву м. Києва на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурли Віталія Едуардовича, Бекірової Султаніє Наріманівни, виконуючого обов'язки керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Гловного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Інни Анатоліївни, директора Департаменту державної виконавчої служби Поліщука Дмитра Владиславовича, заінтересована особа: ОСОБА_7 про поновлення строку для подання скарги; визнання неправомірними рішень; скасування постанов державних виконавців,

в с т а н о в и в:

В квітні 2017р. скаржник Державний архів м. Києва звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою, в якій просив суд:

- поновити строк для подання вказаної скарги;

-визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Бурли В.Е. при винесенні постанови від 30 квітня 2015р. про відкриття виконавчого провадження № 47424868 і не відновлення вже існуючого виконавчого провадження № 43499283;

-визнати неправомірними рішення та дії державного виконавця Бекірової С.Н. при винесенні постанови від 16 червня 2016р. про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню №47424868;

-визнати неправомірною бездіяльність керівника Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко І.А. у залишенні без розгляду скарги Державного архіву м. Києва від 09 серпня 2016р. та втрати оригіналу виконавчого листа № 761/6961/13-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 26 вересня 2013р.;

- визнати неправомірними дії керівника Департаменту ДВС Поліщука Д.В. при залишенні без реагування на звернення про порушення працівниками ДВС Закону України «Про виконавче провадження»;

- відновити виконавче провадження № 43499283, скасувавши постанову державних виконавців Бурли В.Е. від 30 квітня 2015р. про відкриття виконавчого провадження №47424868 та Бекірової С.Н. від 16 червня 2017р. про закінчення виконавчого провадження № 47424868 та повернення виконавчого документа стягувачу.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що матеріали виконавчого провадження не містять доказів виконання державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав стягувача, та штучному затягування виконання рішення суду більше ніж на три роки.

Представник скаржника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованих осіб ОСОБА_2, проти задоволення скарги заперечувала, зазначивши, що звернення скаржника (стягувача) було розглянуто та направлено безпосередньо до Департаменту державної виконавчої служби для прийняття рішення, а тому, Міністерством юстиції України не допущено порушення вимог чинного законодавства, яке полягало б у бездіяльності.

Інші учасники, в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 05 липня 2013р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення у цивільній справі № 761/6961/13-ц за позовом Державного архіву м.Києва ВО КМР (КМДА) до ОСОБА_7, ТОВ «Київжитлосвіт» про відшкодування шкоди та зобов'язання вчинити дії, яким позов задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_7 на користь Державного архіву м.Києва ВО КМР (КМДА) 4177,02 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили, за яким представнику Державного архіву м.Києва ВО КМР (КМДА), було видано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурла В.Е. від 29 травня 2014р. відкрито виконавче провадження № 43499283 на підставі виконавчого листа виданого Шевченківським районним судом м.Києва. Разом з тим, 21 листопада 2014р. вказане виконавче провадження закінчено на підставі направлення виконавчого документа за належністю до іншого ДВС (п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тут і далі по тексту, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин). 09 лютого 2015р. виконавчий лист із постановою про відмову у відкриті виконавчого провадження було надіслано Першим Малинівським відділом ДВС Одеського міського управління юстиції до ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві у зв'язку з тим, що місце реєстрації/проживання боржника за дислокацією не належить до його територіальної юрисдикції.

При цьому, 30 квітня 2015р. без заяви скаржника (стягувача) державним виконавецем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурлом В.Е. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47424868 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва № 761/6961/13-ц від 26 вересня 2013р. та повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом з тим, 09 серпня 2016р. скаржник отримав постанову державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бекерової С.Н. від 16 червня 2016р. про закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу по виконавчому провадженню № 47424868.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Разом з тим, відповідно до положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у зв'язку з чим здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Зокрема, виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні - права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Статтею 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця протягом 3 робочих днів дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Таким чином, судом встановлено, що державними виконавцями під час виконання судового рішення, з дня отримання заяви про відкриття виконавчого провадження не здійснено жодної виконавчої дії щодо реального виконання рішення суду, при цьому останніми було порушено розумність строків виконавчого провадження, зокрема, відкрито кілька виконавчих проваджень на підставі одного виконавчого листа № 761/6961/13-ц, виданого Шевченківським районними судом м. Києва 26 вересня 2013р., однак такі дії не узгоджуються із положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та порушують права сторони виконавчого провадження.

Крім того, в.о. керівника Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко І.А. допустила бездіяльність, яка полягає у залишенні без розгляду скарги Державного архіву м. Києва від 09 серпня 2016р. в тому числі щодо втрати оригіналу виконавчого листа № 761/6961/13-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 26 вересня 2013р., втрата якого під час листування Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві зі стягувачем Державним архівом м.Києва ВО КМР (КМДА), встановлена ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2018р.

Враховуючи викладене, суд вважає, що державні виконавці Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Бурла В.Е., Бекірова С.Н. в порушення вимог ст. 18, 32, 68 Закону України «Про виконавче провадження» не вжили усіх заходів щодо примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва № 761/6961/13-ц від 26 вересня 2013р., у розумінні ст.76-78 ЦПК України, а саме: прийняти постанову про відкриття виконавчого провадження № 47424868, не відновили виконавче провадження № 43499283, після чого повернули виконавчий лист у виконавчому провадженні № 43499283 стягувачу.

Виходячи зі змісту ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Так, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішення «Шмалько проти України» зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою частиною права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішенням, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна складова частина судового розгляду.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги скаржника є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню, при цьому судом встановлено, з наданих заявником документів, що останнім, строк звернення до суду з вказаного скаргою пропущено з поважної причини

Керуючись ст.ст. 2, 76-81, 258-260, 268, 273, 447-453 ЦПК України, ст.ст.11, 17, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Поновити Державному архіву м. Києва строк на подання скарги на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурли Віталія Едуардовича, Бекірової Султаніє Наріманівни, виконуючого обов'язки керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Інни Анатоліївни, директора Департаменту державної виконавчої служби Поліщука Дмитра Владиславовича, заінтересована особа: ОСОБА_7 про поновлення строку для подання скарги; визнання неправомірними рішень; скасування постанов державних виконавців.

Скаргу Державного архіву м. Києва на рішення, дії та бездіяльність державних виконавців Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурли Віталія Едуардовича, Бекірової Султаніє Наріманівни, виконуючого обов'язки керівника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Ярмоленко Інни Анатоліївни, директора Департаменту державної виконавчої служби Поліщука Дмитра Владиславовича, заінтересована особа: ОСОБА_7 про поновлення строку для подання скарги; визнання неправомірними рішень; скасування постанов державних виконавців - задовольнити частково.

Визнати рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Бурли Віталія Едуардовича при винесенні постанови від 30 квітня 2015р. про відкриття виконавчого провадження № 47424868 і не відновлення вже існуючого виконавчого провадження № 43499283 - неправомірними.

Визнати рішення та дії державного виконавця Бекірової Султаніє Наріманівни при винесенні постанови від 16 червня 2016р. про повернення виконавчого документа стягувачу по виконавчому провадженню №47424868 - неправомірними.

Визнати бездіяльність в.о. керівника Шевченківського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Ярмоленко Інни Анатоліївни, яка полягає у залишенні без розгляду скарги Державного архіву м. Києва від 09 серпня 2016р. та втраті оригіналу виконавчого листа № 761/6961/13-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва від 26 вересня 2013р. - неправомірною.

Визнати дії керівника Департаменту ДВС Поліщука Дмитра Владиславовича при залишенні без реагування на звернення про порушення працівниками ДВС Закону України «Про виконавче провадження» - неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бурли Віталія Едуардовича від 30 квітня 2015р. про відкриття виконавчого провадження №47424868 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва № 761/6961/13-ц від 26 вересня 2013р.

Скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бекірової Султаніє Наріманівни від 16 червня 2017р. про закінчення виконавчого провадження № 47424868 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва № 761/6961/13-ц від 26 вересня 2013р. та повернення виконавчого документа стягувачу, відновивши виконавче провадження № 43499283 з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва № 761/6961/13-ц від 26 вересня 2013р.

В решті вимог скарги - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 19 січня 2018р.

Суддя: