Ухвала

13 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 487/4103/17

провадження № 61-45451ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Курило В. П. в справі за позовом ОСОБА_1 до Центру з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, Третьої миколаївської державної нотаріальної контори, третя особа - ОСОБА_4, про зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 11 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 11 вересня 2018 року у вказаній вище справі та заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з актом Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року № 978 під час розкриття конверта, отриманого поштою (штрихкодовий ідентифікатор 905) виявлено касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у якій відсутні додатки, а саме копія уточненого позову від 05 травня

2018 року та копія апеляційної скарги.

19 жовтня 2018 року касаційну скаргу передано судді-доповідачу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 11 вересня 2018 року повернуто заявнику.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 11 вересня 2018 року. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 15 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

ОСОБА_1 необхідно було надіслати на адресу суду касаційної інстанції документ, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 280,00 грн. Роз?яснено заявнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

02 листопада 2018 року судді-доповідачу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду передано супровідний лист ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та додатки, відсутність яких було встановлено актом Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року.

30 листопада 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 надійшли заява про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги та заява про відвід судді-доповідача

Курило В. П., які підписано особисто ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Ухвалою Верховного Суду від 03 грудня 2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Курило В. П. повернуто заявнику. Заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою та передано судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача КурилоВ. П.

06 грудня 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

12 грудня 2018 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно надійшли заява про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги та заява про відвід судді-доповідача

Курило В. П., які підписано особисто ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до частини другої статті 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Подана заява про відвід судді-доповідача КурилоВ. П., яка підписана ОСОБА_2 не може бути прийнята до розгляду, оскільки ухвалою Верховного Суду від 25 жовтня 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 21 червня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 11 вересня 2018 року не прийнято до розгляду та повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, оскільки відомості про статус ОСОБА_2, як адвоката у Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, а будь-яких належних доказів про те, що вона є адвокатом, ? суду касаційної інстанції заявником не надано.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Курило В. П. мотивована тим, що суддя є зацікавленою особою, діє упереджено, суддею не постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, не повідомлено заявника про дату та час розгляду справи, не звільнено від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Заявник повторно просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є малозабезпеченою особою та ухвалою Верховного Суду України від 23 травня 2017 року у справі № 641ц17 заявника було звільнено від сплати судового збору.

На підставі вищенаведеного, заявник вважає, що суддя Курило В. П. є упередженою, що ґрунтується на незаконній відмові в доступі до правосуддя.

У відповідності до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Курило В. П. підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальними рішеннями судді, і не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді-доповідача.

Таким чином, незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, що прийняте в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості його складу.

Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Курило В. П. не свідчить про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України для відводу судді.

У зв'язку з визнанням заяви про відвід судді Курило В. П. необґрунтованою, у відповідності до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Курило В. П. повернути заявнику.

Заяву ОСОБА_1 визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Курило В. П. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило