Справа № 460/3703/16-ц
Провадження №2-з/460/21/18
УХВАЛА

27.08.2018 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Кондратьєва Н.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу,-

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу.

Окрім того позивач ОСОБА_1 подала заяву про відстрочення сплати судового збору у якій зазначає, що її майновий стан не дозволяє сплатити повністю судовий збір у передбаченому законом розмірі, оскільки вона не працює та досягла песійного віку, просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час подання позовної заяви складає відповідно 704,80 грн. до 8810,00 грн.

Відповідно до ч.7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Що ж стосується клопотання про відстрочення сплати судового збору, то у відповідності до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але враховуючи майновий стан сторони та не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПКєдиною підставою для відстроченняабо розстрочення сплати судового зборує врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З огляду на те, що під відстроченням сплати судового збору розуміється перенесення строку його сплати не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, суду повинні бути надані докази того, що позивач зможе, в майбутньому, сплатити судовий збір.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

На обґрунтування заявленого клопотання про відстрочку сплати судового збору позивач посилається на те, що перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Подаючи клопотання про відстрочку сплати судового збору, позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження обставин, що передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», як підстави для відстрочки сплати судового збору.

Враховуючи, що позивачем до клопотання не надано суду безспірних доказів на підтвердження її майнового стану, а також обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, не надала доказів на підтвердження обставин, якими вона обгрунтовує клопотання про відстрочення сплати судового збору, приходжу до висновку про відмову позивачу ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Перевіривши матеріали цивільної справи, суддя приходить до висновку, що по даній справі судовий розгляд слід розпочати спочатку, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачам термін для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175,177, 185 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу - залишити без руху.

Недоліки, зазначені в описовій частині ухвали, можуть бути усунені протягом пяти днів з дня отримання позивачами ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернена позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Кондратьєва