Справа № 296/9101/18
Провадження №2/278/1273/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши в м.Житомирі в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача, посилаючись на той факт, що між акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк (надалі АТ „ПриватБанк) та ОСОБА_2 24 січня 2012 року було укладено кредитний договір №б/н за яким останньому було надано кредит у розмірі 12000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, сплату відсотків не проводив, заборгованість станом на 27 серпня 2018 року становить 65369 гривень 46 копійок.

Позивач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Перешкод для розгляду справи немає.

Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти.

Акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк та ОСОБА_2 24 січня 2012 року уклали договір №б/н, за яким останньому було надано кредит у розмірі 12000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Станом на 27 серпня 2018 року відповідач має заборгованість перед позивачем АТ „ПриватБанк в сумі 65369 гривень 46 копійок, що складається з наступного:

- 41158 гривень 06 копійок тіло кредиту;

- 4915 гривень 42 копійок нараховано відсотків за користування кредитом;

- 15706 гривень 96 копійок нараховано пені;

- 500 гривень штраф (фіксована частина);

- 3089 гривень 02 копійки штраф (процентна складова) (а.с.7-12).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Враховуючи, що відповідач допустив неналежне виконання зобовязання, у звязку з чим утворилась заборгованість, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов частково, враховуючи вимоги ч.3 ст.551 ЦК України за яким передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Умовами договору відшкодування збитків не передбачається і вони не нараховані. За порушення зобовязань встановлено неустойку у вигляді пені.

Розмір пені слід зменшити до 5000 гривень в межах розумності та справедливості, зважаючи на занадто великий розмір.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі №6-2003 цс15 та є обов'язковою для всіх судів згідно зі ст.360-7 ЦПК України.

Умовами кредитного договору сплата пені та штрафу (п.8.6 «Умов та правил надання банківських послуг») передбачені за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, тобто за одне й те саме порушення. За таких обставин суд виключає із загальної суми заборгованості штраф (його фіксовану та процентну частини), щоб уникнути подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тобто за порушення строків виконання грошового зобов'язання за кредитним договором.

При цьому з розрахунку заборгованості, наданого банком, встановлено, що нараховані штраф і пеня є порушенням ст.61 Конституції України.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 82, 89, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВМ №907510 виданий Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 22 листопада 2000 року, ІПН НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за договором №б/н від 24 січня 2012 року у 51073 гривні 48 копійок, що складається з наступного: 41158 гривень 06 копійок тіло кредиту; 4915 гривень 42 копійок нараховано відсотків за користування кредитом; 5000 гривень нараховано пені.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВМ №907510 виданий Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 22 листопада 2000 року, ІПН НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк судових витрат в розмірі 1762 гривні.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І. В. Зубчук