Справа № 401/2927/18
Провадження № 2-о/401/109/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., вивчивши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного непроживання особи за місцем реєстрації, заінтересована особа Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою та просить суд встановити факт постійного непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 з 2005 року по даний час.

Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 листопада 2018 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 175, 177, 318 ЦПК України та запропоновано викласти її в новій редакції, зазначивши у ній:

- причини неможливості отримання документів на підтвердження факту непроживання особи за місцем реєстрації;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

- підтвердження про те, що заявником не подано іншої заяви (заяв) з тим самим предметом та з тих самих підстав, якщо це відповідає дійсності; а також сплатити судовий збір та надати документи, що підтверджують сплату судового збору.

10 грудня 2018 року заявниця надала до суду заяву в новій редакції та квитанцію про сплату судового збору.

Вивчивши матеріали даної заяви, суддя вважає, що вимоги ухвали від 09 листопада 2018 року виконані не в повній мірі і заява не відповідає вимогам ст. 318 ЦПК України, внаслідок чого з підстав ч. 3 ст. 185 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

Такі висновки зроблено з наступних підстав.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що встановлення факту непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації їй потрібно для реалізації права на отримання житлової субсидії. До 2018 року факт відсутності ОСОБА_2 за місцем проживання вона підтверджувала шляхом предявлення відповідних актів про це, однак зараз працівниками органу з питань соціального захисту населення їй було повідомлено про недостатність такого документу і усно відмовлено у призначенні субсидії.

При цьому суд звертає увагу на те, що порядок призначення житлових субсидій регламентується Положенням, затвердженим постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року № 848 ( в редакції постанови КМУ від 27 квітня 2018 року № 329).

П. 9 зазначеного Положення передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.(абз.1)

До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.(абз.2)

У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства.(абз. 6)

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. (абз.7)

Рішення комісії у випадках, передбачених цим пунктом, приймаються на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.(абз. 12)

Таким чином, обовязковим документом, на підставі якого комісія приймає рішення про призначення житлової субсидії у випадку розбіжностей у кількості зареєстрованих та фактично проживаючих членів домогосподарства є Акт обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

В той же час обмежень у виді документів, які можуть бути надані заявником на підтвердження фактичного непроживання члена домогосподарства за місцем реєстрації Положення не містить. Відтак такими документами можуть бути довідка з місця роботи в іншому населеному пункті, довідка про навчання в іншому місті, документи, що підтверджують перебування особи за кордоном у звязку із відрядженням, договір найму (оренди) житла тощо.

Всупереч положенням п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України заявниця не навела у своїй заяві причини неможливості одержання документів на підтвердження факту непроживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації. Напроти, вона зазначає про наявність у неї документів на підтвердження цього факту, як то довідка з місця роботи ОСОБА_2, підтвердження тимчасового дозволу на проживання ОСОБА_2 на території Російської Федерації.

На підставі викладеного, в звязку з невиконанням заявницею вимог ухвали від 09 листопада 2018 року в частині зазначення причин неможливості отримання документів на підтвердження факту непроживання особи за місцем реєстрації, заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 318, 185, 258-261 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту непроживання особи за місцем реєстрації, заінтересована особа Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Світловодської міської ради, - вважати неподаною та повернути заявниці.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили згідно ст. 261 ЦПК України.

Суддя підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя Н.Л.Волошина.