Справа № 211/4235/14-ц
Провадження № 4-с/211/506/18
У Х В А Л А

іменем України

17 грудня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Світанько С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державне підприємство «Криворізька автобаза № 16» Відкритого акціонерного товариства «Криворіжбудтранс», на дії державного виконавця, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою та просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Казакової М.Ю. від 17.10.2018 р. про арешт коштів боржника, винесену в межах виконавчого листа № 211/4235/14-ц від 29.12.2015 р. виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з нього на користь ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» заборгованості на загальну суму 2448057,17 грн. та судових витрат 1695,97 грн., які обліковуються на карткових рахунках відкритих на його ім'я у АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «Укрексімбанк», посилаючись на порушення його прав вказаною постановою. Так, вказаною постановою накладено арешт на його грошові кошти в ряді банківських установ, серед яких ПАТ КБ «Приватбанк» та АТ «Укрексімбанк», які використовуються ним для отримання заробітної плати. Оскільки в зв'язку з наявністю вказаної постанови він позбавлений можливості отримати свою заробітну плату та відповідно позбавлений основного джерела існування, просить задовольнити вимоги.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Представник заявника ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника, наполягала на задоволення скарги в повному обсязі.

Державний виконавець Довгинцівського відділу державної виконавчої служби м.Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Коваль А.Л.звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладалася на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Казаковою М.Ю. від 16 серпня 2016 р. відкрито виконавче провадження № 51936734, з виконання виконавчого листа № 211/4235/14-ц, виданого на виконання рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.12.2015 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП «Криворізька автобаза № 16» ВАТ «Криворіжбудтранс» боргу в розмірі 2448057,17 грн. та судових витрат в розмірі 1695,97 грн. (а.с. 10 - копія постанови).

Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу ДВС міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Казаковою М.Ю. від 17 жовтня 2018 року з метою забезпечення виконання рішення та на підставі ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: ПАТ «Банк «Кліринговий дім», Аб «Укргазбанк», АКБ «Індустріалбанк», Акціонерний банк «Південний», АТ «ОТП Банк», АТ «Таскомбанк», ПАТ «Ідея Банк», ПАТ «Креді агріколь банк», ПАТ «Сбербанк», АТ «Ощадбанк», ПАТ КБ «Приватбанк»,ю АТ «УкрСиббанк», ПАТ «Перший український міжнародний банк», ПАТ «Райффайзен Банк аваль», АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Альфа Банк», ПАТ КБ «Правекс Банк», та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення, на які заборонено законом та належать боржнику (а.с. 11 - копія постанови).

При вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця в частині накладення арешту на кошти заробітної плати скаржника, суд виходить з положень статті 43 Конституції України, за змістом яких кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Також, відповідно до частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року N 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24.03.1995 року передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до частини 5 статті 97 Кодексу законів про працю, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Згідно із частиною 1 статті 115 Кодексу законів про працю, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 статті 24 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24березня 1995 року передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Таким чином, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Згідно частин 1, 2, 4 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п'ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до положень ст. 56 Закону № 1404-VIII, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п'яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до зазначеного, державний виконавець повинен був накласти арешт на грошові кошти боржника з урахуванням ст. 70 Закону, а також зняти його у разі не звернення стягувачем до суду відповідно до вимог ст. 56 Закону.

Окрім того, постановою державного виконавця від 25 липня 2018 року встановлено, що боржник працює у ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметаавтоматика», тому на підставі ст.ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» звернено стягнення на доходи боржника, що отримує дохід у вказаній організації та вирішено здійснювати відрахування з доходів боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 2689015,14 грн. (а.с. 12 - копія постанови).

Тобто, державним виконавцем вчинено дії щодо примусового виконання рішення суду.

За викладених обставин, оскільки накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунку для виплати заробітної плати працівнику, спричиняє порушення його конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог ОСОБА_1, у зв'язку із чим вони підлягають задоволенню.

Згідно абзаців першого та другого пункту 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладені обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку про порушене право боржника при накладенні арешти на рахунки в банках.

Керуючись ст.ст. 260, 353, 450, 451 ЦПК України, -

постановив:

скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській областіКазакової М.Ю. від 17 жовтня 2018 р. у виконавчому провадженні № 51936734 з виконання виконавчого листа №211/42354/14-ц виданого 29.12.2015 р. про арешт коштів боржника.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17 грудня 2018 року

Суддя Д.М.Ніколенко