Дата документу 11.12.2018 Справа № 2-2515/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 2-2515/11

Провадження №22-ц/807/844/18

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Бєлки В.Ю., Дашковської А.В.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2018 року, повний текст якої складено 29 серпня 2018 року, в складі судді Жукової О.Є. в справі за поданням головного державного виконавця Олександрівського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Куліченко Олени Миколаївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року головний державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Куліченко О.М. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання зазначено, що в Олександрівському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного Територіального управління юстиції у Запорізькій області на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 45980079 з примусового виконання виконавчого листа №2/808/170/2012, виданого 08.08.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі ПАТ «Родовід Банк») заборгованості у сумі 1 742 042,59 грн.

Постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.01.2015 року надіслано боржнику у відповідності до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Боржником ОСОБА_1 борг не сплачується.

У відповідності до вимог ч. 1, 2. ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем вжиті усі заходи спрямовані на виконання рішення суду, а саме: здійснено перевірку майнового стану боржника, виявлені рахунки, складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Боржник ОСОБА_1 протягом тривалого часу, з моменту ухвалення рішення суду 29.02.2012 року не проводить погашення заборгованості, він зовсім не здійснює будь-яких дій спрямованих на виконання рішення, тривалий час на виклики державного виконавця не з'являвся, у зв'язку з чим за поданням державного виконавця Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення про розшук ОСОБА_1 за справою № 6/331/90/2016 (2-2515/11) від 31.03.2016 року.

Боржник ОСОБА_1 обізнаний про існування рішення суду про стягнення з нього боргу, але згідно з інформацією Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» від 14.07.2017 у боржника наявні три рахунки, які він відкрив у 2016 -2017 роках. Більш того, на одному з них наявний залишок коштів, який станом на 14.07.2017 є недостатнім для виконання судового рішення.

Таким чином, у порушення ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 відомості про рахунки та наявні кошти на них державному виконавцю не надав, на підставі чого прокуратурою Запорізької області 05.10.2017 року внесено відомості за № 0000542 про вчинення кримінального правопорушення за ст. 382 КК України.

Також, згідно пояснення боржника він працював у 2012-2014 роках, мав доход. Про існування доходу боржник зобов'язаний повідомити державного виконавця, що передбачено ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», але цього ОСОБА_1 не було зроблено.

Станом на 13.04.2018 року боржник не надав державному виконавцю підтвердження виконання рішення суду, не надав жодного платіжного документу про сплату боргу.

У відділі державної виконавчої служби є інформація про наявність закордонного паспорту у ОСОБА_1 Наявність паспорту дозволяє громадянину ОСОБА_1 безперешкодно виїжджати за кордон, маючи невиконанні зобов'язання згідно рішення суду.

На підставі викладеного просив суд, вирішити питання щодо прийняття вмотивованого рішення стосовно обмеження боржнику - ОСОБА_1 громадянину України, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2018 року у задоволенні подання відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 07 серпня 2018 року апеляційну скаргу Заступника прокурора Запорізької області задоволено, ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2018 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2018 року поданняголовного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Куліченко О.М. задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон (без вилучення паспорта громадянина України для виїзду закордон) громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 до виконання ним зобов'язань, покладених судовим рішенням у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа 2/808/110/2012 виданого 08 серпня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив ухвалу суду скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне. В поданні не зазначено жодних фактів ухилення боржника від виконання рішення суду. На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Крім того, обставини, що боржник має три рахунки, які він відкрив у 2016-2017 роках та на яких здійснюється рух коштів, є необ'єктивними та недоведеними. Згідно виписки по особовим рахункам, боржник користується лише одним особовим рахунком № НОМЕР_2, через який він здійснював нерегулярні переводи коштів (два рази) на закордонний рахунок доньки, та державним виконавцем не доведено того факту, що грошові кошти, які переводились через рахунок боржника, належали боржнику. Виїзд ОСОБА_1 за кордон пов'язано з його трудовою діяльністю, тому заборона виїзду за кордон позбавить його можливості заробляти засоби до існування.

Головний державний виконавець Олександрівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Куліченко О.М. подала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити. В обґрунтування зазначає, що державним виконавцем доведено факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язань. Державним виконавцем отримано інформацію ПАТ «СБЕРБАНК» від 14.07.2017 року, згідно якої у боржника наявні три рахунки, з яких два в іноземній валюті, які він відкрив у 2016-2017 роках та на яких здійснюється рух коштів. Однак, грошові кошти жодним разом не перераховувались на користь стягувача в рахунок погашення боргу. Крім того, ОСОБА_1 тривалий час, з березня 2016 року по січень 2018 року, перебував у розшуку, а також перетинав кордон України 26 раз згідно системи «Аркан». Проте, маючи кошти для перетину кордону, борг не погашав. За відомостями виконавчого провадження ОСОБА_1 не має офіційного доходу, але згідно його пояснень він будує фабрику за кордоном, у зв'язку з чим неодноразово перетинав кордон України (а.с.165-168).

Заступник прокурора Запорізької області Вознюк Ю. подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Зазначає, що боржник ОСОБА_1, будучи обізнаним про обов'язок виконати рішення суду, відомості про рахунки та наявні кошти на них державному виконавцю не надав, що стало підставою для внесення прокуратурою області до ЄРДР 05.10.2017 року відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України. З часу зарахування коштів на рахунок клієнта (боржника) йому належить право розпорядження ними, а, отже, в силу ст. 184 ЦК України, призумується, що він є їх власником. Переведення коштів боржником на користь своєї доньки, про що зазначено в апеляції, лише підтвердило право останнього на розпорядженнями ними. Крім того, боржник стверджує, що здійснює трудову діяльність за кордоном, проте, не надає державному виконавцю доказів того, який саме дохід він отримує з цієї діяльності (а.с. 169-172).

ПАТ «РОДОВІД БАНК» подало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду залишити без змін. В обґрунтування зазначає, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Боржник ОСОБА_1 неодноразово викликався до відділу ДВС, однак з'явився лише 30.01.2018 року після здійснення державним виконавцем опису належного йому майна. Матеріалами подання державного виконавця підтверджено, що боржником 26 разів перетинався державний кордон, а обіг коштів по його рахункам склав 1 000, 00 євро, 3185, 58 грн., 4 600, 00 доларів США, проте, зазначені кошти на виконання судового рішення не були направлені (а.с. 192-196).

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання, виходив з того, що державним виконавцем доведено, що боржник має невиконані зобов'язання, покладенні на нього судовим рішенням та ухиляється від їх виконання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що 08 серпня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 2/808/110/2012 про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 929 221, 57 грн. (а.с. 7).

12.01.2015 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Коломійцем С.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45980079 з примусового виконання виконавчого листа № 2/808/110/2012, виданого 08.08.2012 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 1 742 042, 59 грн. на користь ПАТ «Родовід Банк» (а.с. 9).

21.05.2015, 04.02.2015, 26.06.2015, 22.09.2015, 22.01.2016 державним виконавцем надсилалися на адресу ОСОБА_1 вимоги про зобов'язання з'явитися до державного виконавця та надати вільний доступ до будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10-14).

21.02.2017 року заступником прокурора Запорізької області Юрченко Ю.С. надіслано начальнику Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області клопотання (в порядку ст..ст. 14, 19 Закону України «Про виконавче провадження») про ініціювання питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України ОСОБА_1 шляхом направлення до суду подання (а.с. 32).

26.02.2017 року державним виконавцем направлено ОСОБА_1 вимогу № 1058/7 від 01.02.2017 про надання доступу до подвір'я та до будинку АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій, що підтверджується реєстром відправлення рекомендованої кореспонденції (а.с. 15-16).

31.03.2017 року державним виконавцем направлено ОСОБА_1 вимогу № 1666/7 від 29.03.2017 про надання доступу до подвір'я та до будинку АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій, що підтверджується реєстром відправлення рекомендованої кореспонденції (а.с. 16-17).

Згідно з довідкою ПАТ «СБЕРБАНК» № 7162/4/07-2-6 від 14.07.2017 на вимогу від 23.05.2016 № 2104/8, станом на 14.07.2017 залишок коштів на рахунках ОСОБА_1 складає: р/р НОМЕР_2, відкритий 06.03.2017 - 0, 00 доларів США; р/р НОМЕР_2, відкритий 05.12.2016 - 54, 42 грн., р/р НОМЕР_2, відкритий 05.12.2016 - 0, 00 євро (а.с. 19).

05.10.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000542 про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК України (а.с. 51).

30.01.2018 року державним виконавцем Куліченко О.М. в присутності боржника ОСОБА_1 та в присутності понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6 складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 21-24).

30.01.2018 року державним виконавцем Новіковою І.О. в присутності боржника ОСОБА_1 та в присутності понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6 складено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25-27).

30.01.2018 року ОСОБА_1 надав пояснення начальнику Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Проценко Ю.М., зазначивши, що в 2014 році на території м. Донецьк та м. Єнакієво була збудована фабрика, де він був керівником, проте, після початку воєнних дій він все залишив, внаслідок чого є безробітним та не має можливості сплачувати борг (а.с. 20).

Згідно довідки на запит державного виконавця щодо інформації бази даних АІС «Автомобіль» від 05.04.2018 № 45980079, за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані (а.с. 31).

30.01.2018 року ОСОБА_1 надав пояснення прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 1 Яланській А.П., зазначивши, що ним було відкрито рахунок в ПАТ «Сбербанк» № НОМЕР_2 з метою перенаправлення грошових коштів за кордон на рахунок доньки. Грошові кошти на вказаному рахунку не зберігав та на теперішній час не має. Про те, що в Олександрівському ВДВС м. Запоріжжя перебуває на виконанні судове рішення № 2/808/110/2012 про стягнення з нього грошових коштів на користь ПАТ «Родовід Банк» знає, проте, на теперішній час змоги сплатити грошові кошти не має. Зазначив, що часто перетинає кордон у зв'язку з тим, що ним будується фабрика за кордоном, після закінчення будування якої, він має намір сплатити усю заборгованість згідно судовим рішенням (а.с. 66).

Згідно з відомостями системи «Аркан», ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 02.01.2018 року перетинав державний кордон 26 разів (а.с. 68-73).

Згідно з виписками по особовому рахунку № НОМЕР_2 за період з 07.01.2015 по 18.10.2017 обіг коштів по рахунку склав: 1000 євро, 4 600 дол. США, 3 185, 58 грн. (а.с. 74-78).

Відповідно до ст.. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення; суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до положень ч. 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішенням майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого для з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; подавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, будучи обізнаним про обов'язок виконати рішення суду, відкрив три рахунки після набрання законної сили судовим рішенням в банку з метою, відповідно до пояснень боржника, перерахування грошових коштів на рахунок доньки за кордон. Рух коштів по рахунку в ПАТ «Сбербанк» № НОМЕР_2 підтверджується матеріалами справи. Зазначене стало підставою для внесення прокуратурою до ЄРДР 05.10.2017 відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України.

Доводи апеляційної скарги щодо недоведеності, що грошові кошти на рахунку належали боржнику, є необґрунтованими.

Отже, ОСОБА_1 мав змогу частково сплатити заборгованість за судовим рішенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Після набрання законної сили судовим рішенням, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2016 р (№ 6/331/90/2016) ОСОБА_1 було оголошено у розшук.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що виїзд за кордон пов'язаний з його трудовою діяльністю та іншого джерела доходу він не має. Проте, боржником не надано відомості державному виконавцю щодо отримання доходів від зазначеної трудової діяльності.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 та його ухилення від виконання покладеного на нього зобов'язання судовим рішенням № 2/808/110/2012 про стягнення з нього на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості.

Враховуючи те, що мова йде про вирішення питання пов'язаного з обмеженням боржника конституційного права передбаченого ст. 33 Конституції України, потрібно виходити із того що такий захід є тимчасовим і пов'язаний із ухиленням ОСОБА_1 від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням, яке підтверджене матеріалами справи, тому не може бути розцінене як порушення його прав.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 17 грудня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка