Справа № 369/9490/18
Провадження №4-с/369/109/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2018 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пнкевич Н.С., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2О про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Києво-Святошинського району Київської області ОСОБА_3 від 06.08.2018 року скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2О про відкриття виконавчого провадження - була залишена без руху у відповідності до ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивачем не дотримано вимог ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме позивачем не надано копій скарги для всіх учасників та не зазначено причин пропуску строку для подачі скарги.

Для усунення вказаних недоліків скаржнику, суддею Пінкевич Н.С., був наданий строк протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала судді від 06.08.2018 року була скаржником отримана 20.08.2018 року.

Станом на 31.08.2018 року, заяв або клопотань скаржника по вказаній справі до суду не находило.

Згідно даних автоматизованої служби діловодства суду станом на 31.08.2018 року, заяв або клопотань скаржника по вказаній справі до суду не находило.

При цьому, будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання ухвали суду від 06.08.2018 року у строки, встановлені судом, від скаржника також не надходило.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Між тим, згідно позиції Європейського суду з прав людини, яка викладена в рішенні від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України», нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції.

Як передбачено вимогами ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

При цьому, як неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. Право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та беручи до уваги ті обставини, що скаржник за спливом тривалого проміжку часу не цікавиться рухом своєї справи та не реалізувала своїх процесуальних обов'язків належним чином, в той час як суд здійснив всі можливі спроби для її повідомлення про наявність відповідної ухвали про залишення скарги без руху, приходжу до висновку, що скаржником у встановлений строк не усунуто недоліків, вказаних в ухвалі від 06.08.2018 року.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 року, передбачено, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК.

При цьому, як передбачено положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважаються неподаною і повертається заявникові.

За вищенаведених обставин, суддя прийшов до висновку, що скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2О про відкриття виконавчого провадження - слід повернути скаржнику, роз'яснивши при цьому право останнього на повторне звернення із даною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6 Конвенції захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст. 44, 185, 259-261,353, 354 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2О про відкриття виконавчого провадження - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити скаржнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Пінкевич Н.С.