Справа № 138/1745/18
Провадження №:2/138/732/18
РІ Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2018 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді: Цибульського О.Є.,

з участю: секретаря Політанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка навчається,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Подружні відносини не склалися і рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04 липня 2016 року з відповідача на користь позивача було вирішено стягувати аліменти на утримання їхніх дітей в розмірі 2/3 частин всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно. На день звернення до суду син ОСОБА_5 повнолітній і аліменти на його утримання вже не стягуються.

На даний час ОСОБА_3 навчається в Вінницькому торговельно-економічному інституті на 2-ому курсі на денній формі навчання на договірній основі, стипендію не отримує. Оплата за його навчання в 2016-2017 роках становила 12000 гривень за рік, а в 2017-2018 роках 14220 гривень. В загальному за період із 2016 по 2018 роки вона сплатила за навчання сина 26220 грн. Зазначила, що відповідач молодий і здоровий, може працювати, а тому має можливість в більшому розмірі надавати допомогу на утримання дітей. Місце роботи відповідача їй не відоме. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати по оплаті навчання їхнього сина в розмірі 13110 грн. А також стягнути зі ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 не зявилися. Представник позивача подала до суду заяву, де просила розгляд справи провести у їхню відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, подав до суду відзив на позову заяву та заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнає, просив суд відмовити в їх задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

сторони спору перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ №090019 було розірвано (а.с.6).

За час спільного подружнього життя у сторін спору народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час досяг повноліття,що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 315685, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 346200 (а.с.7,8), яка проживає разом з позивачем, що підтверджується довідкою голови ОСББ «Приладобудівний 13» м. Могилів-Подільський від 29.04.2018 (а.с.13).

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 04.07.2016 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання їхніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2/3 частин всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.04.2016 і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.9).

Відповідно до довідки Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ, ОСОБА_3 є здобувачем ІІ курсу денної форми навчання, який навчається за умовами договору про навчання факультету економіки, менеджменту та права. Закінчує навчання у червні 2020 року. Стипендію не отримує (а.с.11).

Відповідно до довідки Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ від 03.04.2018 №01.01-48/523, виданої ОСОБА_3, здобувачу вищої освіти ступеня «Бакалавр», що вступив у 2016 році на денну форму навчання факультету економіки, менеджменту та права Вінницького торговельно-економічного інституту КНТЕУ, плата за навчання відповідно до договору від 16.08.2016 №440Пд, за 2 курси становить 26220 грн. Оплата згідно договору здійснюється посеместрово у наступні етапи: 2016-2017 н.р. - 1-й семестр - 6000 грн. (17.08.2016); 2-й семестр - 6000 грн. (24.01.2017); 2017-2018 н.р. - 1-й семестр - 7110 грн. (04.08.2017); 2-й семестр - 7110 грн. (19.01.2018) (а.с.12).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз положень ст. 185 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про участь одного з батьків у додаткових витратах на дитину суд має встановити реальне існування особливих обставин, які викликають необхідність таких витрат, а також розмір останніх. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про стягнення таких витрат в конкретній сумі.

Проаналізувавши норми СК України, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати щодо навчання неповнолітньої дитини в інституті, до досягнення дитиною повноліття, є додатковими витратами; ці витрати зумовлені особливими обставинами, оскільки спрямовані на розвиток здібностей дитини (її навчання). Наявність додаткових витрат позивачем доведена. Надані позивачем докази відповідачем не спростовані.

З огляду на положення ст.180 та 185 СК України, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків (ст.141 СК). Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Проте, після досягнення повноліття дитиною такі витрати мають входити до розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що навчається.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, яке регулює спірне питання, те, що відповідачем не повідомлені обставини, що мають істотне значення для визначення судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею витрат на навчання до досягнення сином повноліття в розмірі 9555 грн., а саме: за 2016-2017 навчальний рік в розмірі 6000 грн., та за перший семестр 2017-2018 навчального року в розмірі 3555 грн., оскільки оплата здійсненна до досягнення дитиною повноліття.

Одночасно з цим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в частині фінансування оплати навчання за другий семестр 2017-2018 навчального року, оскільки така оплата здійснена після досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь Державної судової адміністрації України судовий збір за подання позову пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 513,68 грн. (розрахунок 704,80 х 9555 : 13110 = 513,68). Різницю в оплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. 141,180,185 СК України, ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, одноразово додаткові витрати на оплату навчання за контрактом в Вінницькому торговельно-економічному інституті КНТЕУ дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 9555 (девять тисяч пятсот пятдесят пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 513 (пятсот тринадцять) гривень 68 копійок.

Різницю в оплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: