_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/51/18
УХВАЛА

29.08.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калашнікова О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 27 серпня 2018 року звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про забезпечення позову в порядку ст.152 ЦПК України - до предявлення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне ОСОБА_2 на підставі договору міни від 04.02.2003 року, а саме:

- 527/1000 частку квартири №44 по пр.-ту. Небесної Сотні (ОСОБА_3), 10 «д» в м. Одесі, шляхом заборони видавати нотаріусам свідоцтво про право на спадщину стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування вимог заявник посилається на наступне, що він є співвласником квартири 44 по пр.-ту. ОСОБА_3, 10 Д. У встановлені законом строки ним буде заявлено позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності. Отже, при отриманні відповідачами права власності на частку у спірній квартирі, вони можуть без його згоди зробити відчуження вищевказаної квартири на користь будь якої іншої особи, що порушить його права та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову вказаним способом не завдасть відповідачам збитків, тому у позивача відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд керується тим, що відповідачі можуть відчужити наявне майно, чим унеможливять виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1-3ст. 154 ЦПК Українисуд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження відповідачами вказаного майна на користь третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. 151-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до предявлення позову задовольнити.

Накласти арешт на 527/1000 частку квартири №44 по пр.-ту. Небесної Сотні (ОСОБА_3), 10 «д» в м. Одесі, шляхом заборони нотаріусам видавати свідоцтво про право на спадщину стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження до вирішення справи судом.

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Суд розяснює, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали негайно направити до Управління Державної реєстрації Департаменту ОМР для виконання, заявнику та заінтересованим особам у справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню, що не перешкоджає її оскарженню в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня її складання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Калашнікова О. І.