КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року

справа 357/8302/17

провадження № 22-ц/824/2101/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В, Лапчевської О.Ф.,

при секретарі: Юрчуку С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3

відповідач - ОСОБА_4

треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2018 року у складі судді Цуранова А.Ю. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання правочину удаваним в частині покупця та визнання покупцем,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання правочину удаваним в частині покупця та визнання покупцем, змінивши предмет позову просив визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу, автомобіля Merсedes-Benz Vito 115 CDI, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 від 29.09.2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, удаваним правочином в частині покупця автомобіля, та визнати укладеним договір купівлі-продажу транспортного засобу, автомобіля Merсedes-Benz Vito 115 CDI, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 від 29.09.2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про визнання правочину удаваним в частині покупця та визнання покупцем відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що оспорюваний договір є недійсним, оскільки укладений для приховування іншого правочину. Зазначає, що він є покупцем за договором купівлі-продажу транспортного засобу, він обрав автомобіль, домовився з продавцем та сплатив вартість автомобіля, про що складено розписку. ОСОБА_8 зазначений у договорі покупцем з метою зменшення податкового навантаження позивача. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідків. Крім того, відповідач у судовому засіданні визнав, що насправді покупцем за правочином був позивач.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що позивачем до суду не надано належних доказів на підтвердження того, що між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу. Розписка, долучена до позовної заяви, не є договором купівлі-продажу та не підтверджує факт придбання спірного автомобіля.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судове засідання відповідач не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судовому засіданні треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_6 та представник третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_9 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання третя особа ОСОБА_5 не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності та недоведеності.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що 29.09.2015 року укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу Merсedes-Benz Vito 115 CDI, 2005 року випуску, між ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Згідно довідки-рахунку від 26.09.2015 року, ОСОБА_8 продано легковий автомобіль Merсedes-Benz Vito 115 CDI, кузов НОМЕР_1, вартістю 209 000,00 грн. (а.с.75).

Відповідно до відповіді територіального сервісного центру №3242 Регіонального сервісного центру в Київській області Міністерства внутрішніх справ України від 29.12.2017 року №1215/1, попереднім власником транспортного засобу Merсedes-Benz Vito 115 CDI, 2005 року випуску, кузов НОМЕР_1 був гр. ОСОБА_4 З 30.09.2015 року даний автомобіль зареєстрований за гр. ОСОБА_8 Підставою до реєстрації даного автомобіля стала довідка-розрахунок ААЕ №363723 від 26.09.2015 року (а.с.74).

До суду надано розписку від 29.09.2015 року про те, що ОСОБА_4 29.09.2015 року отримав від ОСОБА_3 гроші в сумі 240000,00 грн. в еквіваленті 10000 доларів США за продаж автомобіля Merсedes-Benz Vito 115 CDI, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_2 (а.с.5).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

28.07.2017 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області встановлено факт проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 1989 року по день смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.112-113).

Згідно з рішенням Білоцерківськогго міськрайонного суду Київської області від 19.12.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 лютого 2017 року за ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнано право власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_8 (а.с.123-126).

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

За змістом частини п'ятої статті 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що укладений оспорюваний договір купівлі-продажу є удаваними, оскільки він є покупцем за даним договором.

Положеннями ч.1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Сторонами договору купівлі-продажу є продавець, який передає або зобов'язується передати майно, та покупець, який приймає чи зобов'язується прийняти це майно.

З матеріалів справи слідує, що оспорюваний договір купівлі-продажу укладений між відповідачем ОСОБА_4 та ОСОБА_8, право власності на автомобіль зареєстроване за ОСОБА_8

Після укладення цього договору, покупець ОСОБА_8 набув право власності на даний автомобіль.

Звертаючись до суду з позовом, позивачем вказано відповідача ОСОБА_4, який уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_8 транспортного засобу Merсedes-Benz Vito 115 CDI, 2005 року випуску, кузов НОМЕР_1. ОСОБА_8 набув право власності на цей автомобіль.

Відповідно до ст.48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно зі ст. 50 ЦПК України, позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

У ст. 51 ЦПК України зазначено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Позивачем заявлено позовні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, право власності на цей автомобіль належало ОСОБА_8 та було спадковим майном після його смерті. Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 успадкували автомобіль по ? його частині.

Виходячи з норм процесуального права відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб'єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Виключно позивач, наділений правом визначати коло відповідачів, визначати предмет та підстави позову.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обгрунтованості позову - обов'язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Таким чином, позов пред'явлено до особи, яка не є належним відповідачем у даній справі, оскільки позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним договору купівлі продажу транспортного засобу, право власності на який належить третім особам ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Враховуючи, що позивачем подано позов до неналежного відповідача, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо фактичних обставин і доказів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обставини, на які посилається апелянт підлягають з'ясуванню у разі пред'явлення позову до належних відповідачів.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді