РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"28" серпня 2018 р. 145/444/18

2/145/449/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника органу опіки і піклування Кирилюк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, орган опіки і піклування Тиврівська РДА,

встановив :

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з відповідачем в даній справі ОСОБА_4 вона перебувала в шлюбі. В даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_5.

10.09.2007 року шлюб між нею та ОСОБА_4 розірваний.

Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею, та перебуває на її утриманні.

В утриманні сина відповідач їй не допомагає. Вона працює, але її доходу для утримання сина недостатньо. Син росте, навчається, його потреби збільшуються. За таких обставин вона вимушена була звернутися до Тиврівського районного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Їй не відоме місце роботи відповідача, так як він ні з нею, ні з сином не спілкується. Вважає, що за таких обставин відповідач має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менше встановленого законом мінімального розміру аліментів, який становить 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років.

З 2007 року вони з відповідачем проживають окремо. На той час сину виповнилося 2 роки. З тих пір ОСОБА_4 з сином ОСОБА_5 не спілкується, не займається його вихованням, не цікавиться розвитком та здоров'ям, тобто ухиляється від своїх обов'язків по вихованню сина, не надає коштів на його утримання. Відповідач свідомо нехтував своїми обов'язками щодо виховання їх сина. На сьогоднішній день синові виповнилося 12 років, відповідач не бажає змінювати свого ставлення до сина, тому вона вирішила звернутися до суду з даним позовом.

Просить стягувати з ОСОБА_4 на її користь аліменти в розмірі 1/4 части з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру, який становить 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття починаючи з дня звернення до суду з даним позовом.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у ньому.

Відповідач ОСОБА_4 двічі 03.07.2018 р., 28.08.2018 року не з'явився в судове засідання, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно, через розміщення інформації (оголошення) про виклик у справі на офіційній сторінці веб-потралу судової влади України. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України № 4/4829 від 27.03.2018 року ОСОБА_4 зареєстрованим за адресою, вказаною в позовній заяві, а саме АДРЕСА_1 - не значиться.

Відомостей про місце його проживання та реєстрації суду невідоме.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікування оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно повідомлення Державної судової адміністрації України № 10-2141/18 від 24.01.2018 року "Про розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України" до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України.

За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач та її представник не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Представник органу опіки і піклування Тиврівької РДА Кирилюк Т.В. вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Суд, вислухавши представника позивачки, представника органу опіки і піклування, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ « Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлений в розмірі 1944 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

Сторони перебували в шлюбі, який було розірвано 10.09.2007 року (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_5, що стверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 4).

Дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що стверджується актом обстеження від 16.03.2018 р. (а.с. 7) та довідкою виконкому Тиврівської селищної ради № 175 від 16.03.2018 р. (а.с. 8).

Факт ухилення відповідача від своїх обов'язків по вихованню дитини стверджується довідкою ЗОШ І-ІІІ ступенів смт. Тиврів, № 42 від 15.03.2018 року (а.с. 9), в якій вказано, що батько ОСОБА_5 - ОСОБА_4 за час навчання у школі не цікавився навчальними досягненнями сина, не відвідував його у школі, та жодного разу, за весь час навчання сина не вів телефонних розмов з класним керівником. Дані обставини також стверджуються показаннями свідка.

Свідок ОСОБА_8 дала показання про те, що вона сусідка позивачки, її будинок розташований навпроти позивачки. Позивачка виховує свого сина разом з чоловіком ОСОБА_9. За 11 років вона вважала, що ОСОБА_9 є батьком дитини, а лише недавно дізналась, що в ОСОБА_5 є рідний батько, однак ні вона, ні ОСОБА_5 його ніколи не бачили.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути

позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ППВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення батьків від виховання дитини за умови свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Орган опіки і піклування ( Тиврівська РДА) надала суду висновок № 01/01-35/1114 від 18.05.2018 р., згідно якого вважає, що з метою захисту прав та законних інтересів дитини, доцільно позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 164, 180, 182, 184, 199, 200 СК України,

вирішив:

Позов задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 20.03.2018 року до його повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, тобто з 05.09.2018 року.

Суддя Мазурчак А. Г.