АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/369/18Головуючий у 1-й інстанції Коломієць Н.З.
Провадження № 22-ц/789/871/18 Суддя - доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Хома М. В., Костів О. З.,

за участю секретаря - Дудіна Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу №608/369/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року, ухваленого суддею Коломієць Н.З., повний текст якого складений 03 липня 2018 року, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

в березні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 15 636 (п'ятнадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 84 копійки за кредитним договором №б/н від 17 жовтня 2012 року, яка складається з наступного: 407 (чотириста сім) гривень 74 копійки - заборгованість за кредитом; 10 908 (десять тисяч дев'ятсот вісім) гривень 30 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100 (три тисячі сто) гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п'ятсот) гривень - штраф (фіксована частина); 720 (сімсот двадцять) гривень 80 копійок - штраф (процентна складова). Крім цього, просили стягнути судові витрати у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк" зазначило, що відповідно до кредитного договору №б/н від 17 жовтня 2012 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач виконав умови договору, а відповідач не виконував належним чином зобов'язання, внаслідок чого виникла заборгованість.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" просить скасувати рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року по справі за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача судові витрати, посилаючись на те, що воно є незаконне, винесене з порушеннями норм процесуального права та невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого і незаконного рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ КБ "Приватбанк" зазначило, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 17 жовтня 2012 року, відповідач отримав картку НОМЕР_2, термін якої встановлено до 11/2015 року. У даній справі, судом взагалі не було досліджено строк дії кредитної карти (відкритої кредитної лінії), що є строком дії кредитного договору, тому ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду в межах строків загальної позовної давності у 3 роки у відповідності до ст.257 ЦК України.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 15 636 (п'ятнадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 84 копійки за кредитним договором б/н від 17 жовтня 2012 року - залишити без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року - без змін, посилаючись на те, що воно є законним, обґрунтованим, ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зазначивши, що останній платіж відповідачем був проведений 01 жовтня 2014 року у сумі 500 (п'ятсот) гривень і подано ним заяву до суду про застосування строків позовної давності, тому, судом першої інстанції вірно відмовлено в позові ПАТ КБ "Приватбанк".

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що договір кредиту між сторонами укладено 17 жовтня 2012 року на строк, який відповідає строку дії картки. Останній самостійний платіж ОСОБА_1 здійснено 01 жовтня 2014 року у сумі 500 (п'ятсот) гривень, тобто встановлений законом трирічний строк закінчився 01 жовтня 2017 року, а річний строк щодо вимоги про стягнення пені та комісії закінчився 01 жовтня 2015 року. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 06 березня 2018 року, коли минув строк позовної давності і щодо строку погашення кредиту, і щодо строку дії картки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки він не відповідає чинному законодавству.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У частині першій статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

В пункті 1.1.1.45. Умов визначено, що кредитом (кредитним лімітом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення) (а.с. 8).

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" "Універсальна", 30 днів пільгового періоду", з якою ознайомлений та погодився відповідач, про що свідчить його підпис, передбачено, що розмір щомісячних платежів (які включають в себе плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) становить 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості.

Згідно пункту 2.1.1.12.5. Умов визначено, що погашення за кредитом за платіжними картками без установленого мінімального обов'язкового платежу здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Судом встановлено, що відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку №б/н від 17 жовтня 2012 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5). ОСОБА_1 згідно вказаного кредитного договору отримав картку № НОМЕР_3, термін дії якої до останнього дня 11.2015 року (а.с.132).

01 жовтня 2014 року відповідачем на виконання вказаного договору був здійснений останній платіж в розмірі 500 (п'ятсот) гривень і в подальшому ОСОБА_1 перестав виконувати умови договору. Отже, з жовтня 2014 року позивачу стало відомо про порушення його прав та саме з цього часу у нього виникло право на звернення до суду з вимогами про стягнення заборгованості за простроченими щомісячними платежами, а з листопада 2015 року - всього кредиту.

Із позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося у суд 06 березня 2018 року.

Згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами обчислення цивільно-правових строків. Позовна давність установлюється в законі з метою упорядкування цивільного обороту за допомогою стимулювання суб'єктів, права чи законні інтереси яких порушені, до реалізації, до реалізації права на їх позовний захист протягом установленого строку.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (частини перша та третя статті 264 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У правовідносинах, в яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, якщо умовами договору визначено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з даним позовом, який підлягає частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості в користь банку за тілом кредиту у розмірі 407,74 грн., а також стягнення відсотків за користування кредитом за період з жовтня 2014 року по 30 листопада 2015 року, тобто з моменту не сплати чергового платежу до спливу останнього дня місяця дії картки, у розмірі визначеному умовами договору, в загальній сумі 188,5грн., виходячи з розрахунку: за період з 01.10.2014 року по 31.03.2015 року, де відсоткова ставка становила 34,80% - 70,75 грн. (407,74 х 34,80% : 100% = 141,89 грн. /річні/ : 365дн. х 182дн. = 70,75грн.); за період з 01.04.2015 року по 30.11.2015 року, де відсоткова ставка становила 43,20% - 117,75 грн. (407,74 х 43,20% : 100% = 176,14 грн. /річні/ : 365дн. х 244дн. = 117,75грн.).

Щодо нарахування та стягнення процентів від суми позики після спливу строку кредитування в даному випадку зі спливом останнього дня місяця дії картки, колегія суддів вважає, що право кредитодавця нарахувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Дана позиція узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12.

Отже, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України слід стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми за період з 01 грудня 2015 року по 06 березня 2018 року в сумі 27,67 грн., виходячи з розрахунку: 407,74 х 3% : 100% = 12,23 грн. /річні/ : 365дн. х 827дн. = 27,67грн.).

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Як вбачається з умов кредитного договору, що комісія в сумі 3100 грн. встановлена за кредитне обслуговування карти, тому нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме: за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, колегія суддів вважає незаконним.

Дана позиція узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16.

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 2.1.1.7.6 кредитного договору визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору (500 грн. + 5 % від суми позову). Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с. 26).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слід з відповідача стягнути штраф у фіксованій частині в розмірі 500 (п'ятсот) гривень.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" слід задовольнити частково, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт Серія НОМЕР_4, виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 21 грудня 1996 року, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м.Київ, ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570) заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 123 (одна тисяча сто двадцять три) гривні 91 копійка, з яких: тіло кредиту - 407,74 грн.; проценти за користування кредитом 188,5 грн., 3% річних за невиконання грошового зобов'язання в сумі 27,67 грн. та 500 грн. штрафу.

В решті позовних вимог - відмовити.

Згідно з ч.1 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Колегія суддів, вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт Серія НОМЕР_4, виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 21 грудня 1996 року, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570) судовий збір у розмірі 1057 (одна тисяча п'ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2018 року - скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт Серія НОМЕР_4, виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 21 грудня 1996 року, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м.Київ, ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570) заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 123 (одна тисяча сто двадцять три) гривні 91 копійка, з яких: тіло кредиту - 407,74 грн.; проценти за користування кредитом 188,5 грн., 3% річних за невиконання грошового зобов'язання в сумі 27,67 грн. та 500 грн. штрафу.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт Серія НОМЕР_4, виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 21 грудня 1996 року, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) в користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1д, м.Київ, ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570) судовий збір у розмірі 1 057 (одна тисяча п'ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова апеляційного суду є остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 вересня 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи