Справа № 368/757/18
Провадження 2/368/386/18
Рішення

Іменем України

"14" грудня 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

головуючий - суддя Закаблук О.В.

при секретарі Салій Я.С.

За участі учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину, суд, -

В С Т А Н О В И В :

31.05.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину, в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого:

- призначити справу в порядку спрощеного позовного провадження;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання його малолітньої дитини, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 всіх доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісячно, з дня подачі заяви до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9.;

- судові витрати стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступним.

19.06.2015 року між ОСОБА_1 (далі-Позивач) та ОСОБА_2 (далі-Відповідач) було укладено шлюб, у зв'язку з чим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було внесено актовий запис №460 про укладання шлюбу та видано свідоцтво про шлюб.

Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають спільну малолітню дитину, а саме:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Подружнє життя з Відповідачем у Позивача не склалося, оскільки погляди Позивача та Відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізнялись, що призводило до постійного з'ясування відносин та суперечок між Позивачем і Відповідачем. Між Позивачем та Відповідач не було взаєморозуміння та поваги. Крім того, Відповідач дуже сильно зловживає алкогольними напоями, а тому залежним від алкоголю.

Позивач та Відповідач не підтримують подружній відносин, не ведуть спільного побуду, не мають спільного бюджету, взаємних прав та обов'язків щодо один одного. А тому, Позивач звернулась до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу, на даний час рішення не прийнято.

На даний час Позивач та Відповідач проживають окремо, при цьому їх спільна дитина проживає з Позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Кагарлицької міської ради №2261 від 29.05.2018 р.

Отже, дитина на даний час проживає з Позивачем та перебуває на її утриманні.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На даний час Відповідач не виконує встановлений ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок утримувати дитину, оскільки не приймає участі в утриманні дитини, не допомагає Позивачу ні фінансово ні матеріально. Тому у Позивача немає впевненості в стабільності сплати Позивачем коштів на утримання дитини. У зв'язку з чим, Позивач бажає щоби розмір аліментів був закріплений рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач на даний час офіційно не працює, отримує лише допомогу на дитину, однак вказаної допомоги не вистачає для утримання та забезпечення потреб дитини.

Позивачу відомо, що Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, але отримує регулярний дохід, з якого може сплачувати аліменти.

Стан здоров'я Відповідача дозволяє йому працювати та отримувати дохід для сплати аліментів. Відповідач немає захворювань здоров'я які б потребували постійних та значних витрат.

При цьому, дитина періодично хворіють та потребують ліків для лікування, які Позивач не має можливість сама їх забезпечувати.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі-Постанова Пленуму ВСУ) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. З ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Отже, відповідно до вказаних норм Сімейного кодексу України судом може бути прийнято рішення про стягнення з Відповідача аліментів на утримання його малолітньої дитини, а саме ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оскільки на утриманні Відповідача інших дітей та непрацездатних осіб немає, виходячи з розміру отримуваного Відповідачем доходу, потреб дитини які потребують постійного утримання та витрат, Позивач вважає, що з Відповідача може бути стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх доходів. Такий розмір аліментів не буде обтяжливим для Відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Виходячи з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України Позивач має право на утримання від Відповідача до досягнення дитиною трьох років.

На даний час дитині Позивача та Відповідача, не виповнилось трьох років, а тому відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України Відповідач зобов'язаний утримувати Позивача до досягнення дитиною трьох років.

Оскільки Відповідач не надає Позивачу будь-якої допомоги по утриманню вона змушена звертатись до суду та вважає, що з Відповідача необхідно стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1000 гривень.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 174 - 175 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, позивачка просила суд задовольнити позов.

31.05.2018 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

07.09.2018 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду в загальному позовному провадженні, призначено справу до підготовчого судового засідання на 14 год. 00 хв. 25.09.2018 року.

25.09.2018 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_2, в якому він просив суд:

- задовольнити вимогу позивачки про стягнення аліментів на утримання доньки частково. Стягнути з нього на користь позивача, аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ? частки всіх її доходів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття;

- відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення з нього на користь позивачки суми аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно, з дня подачі заяви до досягнення донькою трирічного віку.

25.09.2018 року, суд провівши необхідні процесуальні дії під час підготовчого судового засідання, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України виніс ухвалу про закриття підготовчого судового засідання, та призначив справу до судового розгляду по суті на 12 год. 00 хв. 09.10.2018 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 14.12.2018 року, позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги уточнила, - в сторону зменшення, та просила суд винести рішення, на підставі якого стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 розміру всих видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_2, від позовних вимог на її утримання, - відмовилася, судом роз»яснено позивачці ОСОБА_1 процесуальні наслідки зменшення позовних вимог, які їй зрозумілі.

В судовому засіданні, яке відбулся 14.12.2018 року, відповідач ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги визнав, йому судом роз»яснено процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши маеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову, шляхом винесення судового рішення, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Проте, згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з паспорту позивачки ОСОБА_1, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Також згідно довідки № 2261, виданої 29.05.2018 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, на утриманні позивачки ОСОБА_1 знаходиться малолітня дитина, - ОСОБА_3, 2015 року народження.

Отже, враховуючи місце реєстрації (проживання) позивачки ОСОБА_1, та ту обставину, що на її утриманні знаходиться малолітня дитина, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

19 червня 2015 року позивачка ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, - відповідачем по справі.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії та номер НОМЕР_3 яке видане 19 червня 2015 року відділом державноїреєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, в якому зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець м. Київ, Україна, громадянин України, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженка місто Кагарлик Київської області, Україна, громадянка України, зареєстрували шлюб 19 червня 2015 року, про що 19 червня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 460.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка - ОСОБА_2.

Дружини - ОСОБА_1.

Від спільного шлюбу сторони мають одну спільну неповнолітню дитину, - ОСОБА_3, 2015 року народження.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження:

- серії НОМЕР_4 яке видане 27 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського управління юстиції у м. Києві, в якому зазначено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Київ, Україна, про що 27 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 1817.

В графі «батьки» зазначено:

Батько - ОСОБА_2, громадянин України, - відповідач по справі.

Мати - ОСОБА_1, - позивачка по справі;

Проте, в подальшому спільне шлюбно - сімейне життя у сторін не склалося, і 04.05.2018 року позивачкою ОСОБА_1 було надіслано на адресу Кагарлицького районного суду позовну заяву про розірвання шлюбу.

По результатах розгляду справи № 368/605/18, Кагарлицьким районним судом було винесено рішення, згідно з яким:

- позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задоволено;

- шлюб, зареєстрований 19 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем м. Київ, громадянином України, паспорт громадянина України № НОМЕР_5, виданий 18.06.2018 року органом 8024, ідентифікаційни номер НОМЕР_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженкою м. Кагарлик Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_6, виданий 20 вересня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 яке видане 19 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 460- розірвано;

- встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого воно після набрання законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 115 СК України).

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

- стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_5, виданий 18.06.2018 року органом 8024, ідентифікаційни номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки м. Кагарлик Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_6, виданий 20 вересня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, кошти:

- в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого судового збору при подачі позовної заяви;

Отже, як встановлено судом під час судового засідання, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не підтримують шлюбних відносин тривалий час, а саме, - близько 1 року, проживають на окремих житлових площах в різних населених пунктах.

Неповнолітня дитина перебуває на повному утриманні позивачки ОСОБА_1, що підтверджується довідкою № 2261, виданої 29.05.2018 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області.

Відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку коштів на утримання дочки в належному обсязі не надає.

Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо стягнення аліментів на дитину:

Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789 - ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів:

- наявність споріднення. В даному випадку споріднення між дитиною та відповідачем доведено свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_4 яке видане 27 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського управління юстиції у м. Києві, де в графі «батько» зазначений відповідач, - ОСОБА_2, в графі «мати» зазначена позивачка, - ОСОБА_1.

- недосягнення дитиною, - ОСОБА_3 повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - ОСОБА_2 зобов»язаний утримувати свою дитину, дочку, - ОСОБА_3 до досягнення 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення дочкою повноліття, - до ІНФОРМАЦІЯ_10 року;

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів.

До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації.

Що стосується розміру частки, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Що стосується виду стягуваних аліментів, то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, в даному випадку позивачка ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві бажає стягувати аліменти з відповідача ОСОБА_2 в частці, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 181 СК України, а тому перепон для застосування такого виду стягнення аліментів немає.

Що стосується розміру стягуваних аліментів, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 182 СК України:

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, еребуває на повному утриманні матері, - позивачки по справі, - ОСОБА_1, яка ніде не працює, а тому не спроможна самотужки утримувати дитину, зважаючи на ту обставину, що дитина з віком потребує більших коштів на утримання, причому коштів, які б забезпечували б хоча б мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Що ж стосується прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд окремо зазначає наступне.

Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» у 2018 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 липня 2018 року становить 1559 грн.

Суд зазначає, що в Україні прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу. Крім того, прожитковий мінімум визначається диференційовано залежно від вікового критерію або ж залежно від соціальної та демографічної групи особи: для дітей віком до 6 років; для дітей віком від 6 до 18 років; для працездатних осіб; для осіб, які втратили працездатність.

Такий поділ зумовлений особливостями людського організму, у його потребах в залежності від віку та фізичних можливостей.

Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, за поданням Кабінету Міністрів України щорічно затверджується Верховною Радою України до початку розгляду Державного бюджету України і періодично переглядається відповідно до зростання індексу споживчих цін разом з уточненням показників Державного бюджету України та публікується в офіційних виданнях.

Починаючи з 2006 року, згідно зі змінами, внесеними до частини третьої статті 4 Закону України від 15.07.1999 № 966-XIV "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг.

Набір продуктів харчування формується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я з використанням нормативів фізіологічної потреби організму людини в продуктах харчування виходячи з їх хімічного складу та енергетичної цінності, з урахуванням рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров'я.

Набір непродовольчих товарів формується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в сфері економіки з використанням нормативів забезпечення засобами гігієни, медикаментозними засобами, засобами захисту організму людини від впливу навколишнього середовища, а також засобами влаштування побуту.

Напроти, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, працює, фізично здоровий, в інших шлюбах не перебував, відповідно, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений, інших осіб на своєму утриманні не має, інших об»єктивних обставин, з яких відповідач не може сплачувати аліменти, в судовому засіданні не встановлено.

Отже, враховуючи вищевикладене, та те, що позивачка ОСОБА_1 просить стягувати аліменти в частці від доходу відповідача, суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в фіксованій частці від всих видів заробітку (доходів) відповідача в розмірі 1/4 частки від його доходу на одну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 31.05.2018 року.

Окрім того, суд приходить до висновку щодо допуску до негайного виконання даного судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за адин місяць.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за адин місяць.

Судові витрати.

Щодо судових витрат, то в зв»язку з тим, що позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судових витрат при подачі позовної заяви про стягнення аліментів, такі судові витрати слід стгянути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 84, ст. 180, ч. 3 ст. 181, 183, ч. 1 ст. 184, 191 СК України , п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_5, виданий 18.06.2018 року органом 8024, ідентифікаційни номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки м. Кагарлик Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_6, виданий 20 вересня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки місто Київ, Україна, свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 видане 27 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, - з 31.05.2018 року і до досягнення дитиною 18 - ти річного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_10 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законодавством України для дітей відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_5, виданий 18.06.2018 року органом 8024, ідентифікаційни номер НОМЕР_1, на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення буде проголошено о 08 год. 00 хв. 19.12.2018 року.

Суддя: Закаблук О.В.