ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/175/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Спірідонової Т.В., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю учасників справи: представника позивача Вакуляка В.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 серпня 2018 року (суддя Карплюк О.І.) у цивільній справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и в :

У червні 2017 року ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 5 березня 2016 року між ОСОБА_6 як дарувальником та ОСОБА_5 як обдарованим укладено договір дарування. Умовами договору було зазначено, що дарувальник дарує, а обдаровуваний приймає у свою власність право на частку пайового фонду майна члена КСП (майновий сертифікат) СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ»; що право на частку пайового фонду майна члена КСП (майновий сертифікат) СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ», що відчужується за даним договором, належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) Серії НОМЕР_1, виданого 8 червня 1999 року Грузевицькою сільською радою Хмельницького району, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників того ж дня. Частка дарувальника визначена в розмірі 11 814 грн. або 0,44288062 (п. 2 договору дарування). Договором також передбачено, що дарувальник свідчить, що частка пайового фонду в майні члена КСП СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ» в натурі йому не виділялась, обмежень щодо свого права на розпорядження часткою майнового паю немає, право на частку пайового фонду в майні члена КСП СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ» на момент укладення договору нікому іншому не продане, не подароване, не відчужене іншим способом, не надане в заставу, не передане в оренду чи безоплатне користування, не є предметом обтяження, в податковій заставі і під забороною (арештом) не перебуває, права третіх осіб (права наймача, право застави тощо) щодо майнового паю відсутні, питання права власності на майнові паї не є предметом судового розгляду, будь-які спори відносно зазначених майнових паїв відсутні, майнові права не внесені до статутного капіталу юридичних осіб (п. 3 договору дарування).

Позивач вважає зазначений договір дарування, укладений між відповідачами, недійсним, оскільки його умови суперечать вимогам чинного законодавства. Дійсно, ОСОБА_6 належало право на частку пайового фонду майна члена КСП на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай КСП (майновий сертифікат) Серії НОМЕР_1. Однак, в подальшому він разом з іншими співвласниками майна КСП СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ» через уповноважену особу уклав договір викупу майна з оплатою продукцією та послугами від 28 травня 2002 року, за умовами якого майно, яке їм належало в результаті розпаювання КСП СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ», було передано у власність позивачу ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ». Таким чином, право власності на право на частку пайового фонду майна члена КСП у ОСОБА_6 припинено.

У зв'язку з цим позивач просив суд визнати недійсним договір дарування права на частку пайового фонду майна члена (майновий сертифікат) КСП СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ» від 5 березня 2016 року, укладений між відповідачами, судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 серпня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування права на пайовий фонд майна СТОВ Агрофірма «»ГРЕЧАНИ, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 5 березня 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» судовий збір в сумі по 800 грн. з кожного.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим у зв'язку з тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду їм не відповідають. Неповнота з'ясування обставин справи стала можливою внаслідок порушення судом норм процесуального права.

Посилається на те, що місцевий суд не взяв до уваги, що особи, власники майнових паїв із якими ОСОБА_5 у встановленому законом порядку уклав договори дарування належних їм майнових прав (в тому числі, з ОСОБА_6.), будь-яким іншим способом їх не відчужували, свідоцтва, які підтверджують їх право власності на майнові паї КСП СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ» у встановленому законом порядку не анульовані, і будь-якого належного їм на майнові паї майна в натурі вони не отримували та не розпоряджались цим майном у спосіб, визначений п. 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62.

На підтвердження зазначених обставин апелянт посилається на показання ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були допитані як свідки.

Крім того, за доводами апеляційної скарги в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що будь-хто із власників майнових сертифікатів, які їх ОСОБА_5 подарували, в тому числі, і ОСОБА_6, до цього уповноважували ОСОБА_7 розпорядитись ними чи належним їм майном, зокрема, договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності від 8 червня 2000 року, на який міститься посилання у договорі від 28 травня 2002 року.

ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» вказаного документу не надала, хоча суд першої інстанції представника позивача зобов'язав це зробити.

За доводами апелянта свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що не мала жодних повноважень від власників майнових сертифікатів СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ» на підписання договору викупу майна з оплатою продукцією та послугами від 28 травня 2002 року, а цей договір підписала під примусом голови СТОВ «Агрофірма ГРЕЧАНИ» і одночасно директора ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» ОСОБА_8, від якого була залежна по роботі, оскільки була його підлеглою.

Беручи до уваги факт розрахунку із ОСОБА_6 за належне йому розпайоване майно СТОВ «Агрофірма «ГРЕЧАНИ», місцевий суд жодних доказів з цього приводу не досліджував, а позивач їх в судове засідання не надав.

Посилання суду на те, що даний факт підтверджується лише постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року, на думку апелянта, не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки ОСОБА_6 участі у даній адміністративній справі не брав. Також він не брав участі у цивільній справі, у якій було прийнято рішення від 2 листопада 2016 року.

Також місцевим судом проігноровано факт проведення розслідування в рамках кримінального провадження №0004758 щодо заволодіння майном власників майнових сертифікатів КСП «Агрофірма «ГРЕЧАНИ», у якому ОСОБА_6 є потерпілим.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Кожна особа, згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Майновий пай члена підприємства, відповідно до п. 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 (далі - Порядок), документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (п. 14 Порядку).

Право власності, відповідно до вимог ст. 321 ч. 1 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 346 ч. 1 п. 1 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до вимог ст. 717 ч. 1 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до вимог ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що право власності ОСОБА_6 на пайовий фонд майна СТОВ Агрофірма «ГРЕЧАНИ» припинилось після відчуження його ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ», а тому він не мав права повторно відчужувати його ОСОБА_5

З таким висновком Хмельницький апеляційний суд не погоджується.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 має право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) СТОВ Агрофірма «ГРЕЧАНИ», що підтверджується ксерокопією свідоцтва серії НОМЕР_1 від 8 червня 1999 року (а. с. 6).

28 травня 2002 року між співвласниками майна, що належить їм на праві спільної часткової власності, в особі уповноваженої ОСОБА_7, та ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» укладено договір викупу майна з оплатою продукцією та послугами (а. с. 7).

Вказаний договір є чинним, зважаючи на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 2 листопада 2016 року, що, в свою чергу, спростовує покази свідка ОСОБА_7 про його підписання за вказівкою директора ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» ОСОБА_8 (а. с. 82-83).

На виконання умов вищезгаданого договору позивач сплатив ОСОБА_6 вартість його майнового паю у виді продукції (ячмінь) та послуг (оренда столової), що встановлено постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року (а. с. 56-60).

5 березня 2016 року відповідачі уклали між собою договір дарування, за яким ОСОБА_6 подарував ОСОБА_5 право на пайовий фонд майна СТОВ Агрофірма «ГРЕЧАНИ» (а. с. 5).

Хмельницький апеляційний суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач, звертаючись до суду, послався на те, що оскаржуваний договір дарування є недійсним, оскільки на час його укладення у відповідача ОСОБА_6 припинено право власності на частку пайового фонду майна члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) СТОВ Агрофірма «ГРЕЧАНИ».

Однак позивач не є стороною оспорюваного договору.

Його права зазначеним договором не порушуються з наступних обставин.

Матеріали справи не містять доказів, що у відповідності до договору викупу майна з оплатою продукцією та послугами від 28 травня 2002 року між співвласниками майна, що належить їм на праві спільної часткової власності та ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» у власність ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» перейшла частка майна, що належала ОСОБА_6 Відсутні докази оплати майнового паю ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» ОСОБА_6

Посилання суду на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 2 листопада 2016 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2017 року є необґрунтованим. ОСОБА_6 стороною у цих справах не був.

Як вбачається з матеріалів справи, свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП СТОВ «Агрофірма Гречани» м. Хмельницький у зв'язку з набуттям права на майнову частку (пай) на підставі договорів дарування ОСОБА_5 не видавалися. Відсутні в матеріалах справи докази, що до ОСОБА_5 перейшло право власності на майно, що належить ПСП «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ». Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП СТОВ «Агрофірма Гречани» м. Хмельницький ОСОБА_6 сільською радою не анульовані.

Зазначені обставини суд першої інстанції до уваги не взяв та дійшов до необґрунтованого висновку про підставність позову.

Апеляційний суд, відповідно до ст. 376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції, якщо встановить невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

За таких обставин рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 серпня 2018 року слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування.

Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, суд змінює розподіл судових витрат.

Тому, з приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» на користь ОСОБА_5 слід стягнути судові витрати в сумі 2400 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 1 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма «БЕРЕГИНЯ» на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 2400 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2018 року.

Судді А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

О.І. Ярмолюк