КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 357/6176/18

номер провадження: 22-ц/824/2274/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Рубан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_1на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2018 року у складі судді Бондаренко О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства «Росичі», публічного акціонерного товариства Київобленерго» про захист прав споживача електричної енергії та спонукання до укладання тристороннього договору,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до садівничого товариства «Росичі» (далі - СТ «Росичі»), публічного акціонерного товариства Київобленерго» (далі - ПАТ Київобленерго») про захист прав споживача електричної енергії та спонукання до укладання тристороннього договору.

Позовна заява мотивована тим, що йому, ОСОБА_1, на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0644 га з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована у СТ «Росичі» на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області та садовий будинок по АДРЕСА_1. Вказував, що з 1994 року він є членом СТ «Росичі», у 2001 році його садовий будинок був підключений до електромережі СТ «Росичі», на даний час заборгованості перед СТ «Росичі» за спожиту електричну енергію він не має.

Зазначав, що у 2009 році між ним та СТ «Росичі» було укладено договір № 27 про права та обов'язки членів СТ «Росичі» на постачання електричної енергії членам садівничого товариства, в якому не указана схема електропостачання до садових будинків, не визначено розмежування балансової належності електромережі та експлуатаційної відповідальності садівничого товариства та споживачів електроенергії населеного пункту. У червні 2012 року позивач отримав попередження, що електрокабель до його садового будинку знаходиться в аварійному стані та потребує негайної заміни. Протягом 2012 - 2013 років позивач неодноразово письмово звертався до голови правління СТ «Росичі» з проханням зняти пломбу з захисного автомату для надання можливості проведення ремонтних робіт по заміні аварійно-небезпечного кабелю до його будинку, на що отримав відмову. Вказував, що на протязі 2012-2013 років правління СТ «Росичі» вимагало від нього надати технічні умови, рахунок електричного навантаження, заміну схеми електропостачання (з трифазної на однофазну), заміну засобів обліку електроенергії, однак СТ «Росичі» не давало йому можливості ліквідувати аварійну ситуацію. Зазначав, що 26 липня 2013 року з вини СТ «Росичі» сталося закорочення дротів кабелю електропостачання до його будинку, що призвело до спалаху в захисному автоматі. Для виконання ремонтних робіт у присутності бригади електромонтерів та членів СТ «Росичі» було розпломбовано захисний автомат та зняті показники лічильника, про що складено акт від 26 липня 2013 року. Наступного дня, 27 липня 2013 року, позивач повідомив голову правління СТ «Росичі» про аварію та її усунення. Однак голова правління СТ «Росичі» разом з членами цього правління без участі позивача склали акт №1 від 27 липня 2013 року про недопуск до здійснення перевірки садового будинку позивача. 03 серпня 2013 року правління СТ «Росичі» склало протокол №24 про припинення електропостачання до будинку позивача через системне порушення правила користування електроенергії. Позивач зазначав, що припинення електропостачання до його будинку було здійснене без врахування того, що договір №27 про права та обов'язки членів СТ «Росичі» на постачання електричної енергії членам садівничого товариства від 2009 року є чинний, не був розірваний між сторонами та зміни до нього не вносились. Вказував, що правління СТ «Росичі» позбавило його права, як співвласника електрогосподарства СТ «Росичі», користуватись електромережею та отримувати електроенергію.

Вказував, що 31 серпня 2014 року він звернувся до СТ «Росичі» із заявою про підключення електроенергії до його садового будинку, однак СТ «Росичі» відмовило йому, посилаючись на те, що він не є членом садівничого товариства. Також 23 лютого 2017 року він звернувся до голови СТ «Росичі» із заявою про укладення з ним тристороннього договору на постачання електроенергії. Листом СТ «Росичі» від 19 березня 2017 року позивачу відмовлено в укладенні тристороннього договору про користування електроенергією у зв'язку з тим, що у СТ «Росичі» відсутня технічна можливість на приєднання сторонніх осіб та СТ «Росичі» є лише споживачем електроенергії з дозволеною потужністю 100 кВт. Також позивач звернувся до ПАТ «Київобленерго» із заявою про поновлення електропостачання, однак йому було відмовлено. 17 жовтня 2017 року позивач повторно звернувся до СТ «Росичі» за вирішенням даного питанням, на що йому було йому повідомлено, що СТ «Росичі» не є постачальником електроенергії, позивач не є споживачем електроенергії СТ «Росичі» та у зв'язку з тим, що СТ «Росичі» отримує електроенергію від Рокитнянського РП через абонентську мережу СТ «Механізатор», то позивачу потрібно отримати дозвіл та узгодити умови передачі електричної енергії від Рокитнянського РП через мережі СТ «Механізатор» до мереж СТ «Росичі» та виконати технічні умови приєднання нових електроустановок.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просив зобов'язати СТ «Росичі» та ПАТ «Київобленерго» укласти з ним тристоронній договір «Про користування електричною енергією на території населеного пункту СТ «Росичі», зобов'язати СТ «Росичі» поновити електропостачання (підключити електроенергію) до садового будинку по АДРЕСА_1 у СТ «Росичі» на території Сухоліської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у задоволення його позовних вимог про зобов'язання СТ «Росичі» поновити електропостачання (підключити електроенергію) та ухвалити нове рішення в цій частині, яким ці позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим що, суд не звернув увагу на те, що договір № 27 від 2009 про права та обов'язки членів СТ «Росичі» на постачання електричної енергії членам садівничого товариства є чинним, який породжує права і обов'язки сторін цього договору, а тому вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про зобов'язання СТ «Росичі» поновити електропостачання (підключити електроенергію).

СТ «Росичі» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а висновки суду про відмову в позові ОСОБА_1 є правильними. Зазначає, що згідно рішення загальних зборів СТ «Росичі» від 02 липня 2016 року ОСОБА_1 виключено із членів товариства за несплату внесків. Оскільки позивач не є членом садівничого товариства, то положення договору № 27 від 2009 про права та обов'язки членів СТ «Росичі» на постачання електричної енергії членам садівничого товариства на нього не поширюються. Правомірність відключення будинку позивача від електромережі встановлена рішеннями судів, які набрали законної сили. Просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводів в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про спонукання до укладання тристороннього договоруапеляційна скарга не містить, тому відповідно до положень ч.1 ст.376 ЦПК України законність ухваленого у цій частині рішення суду першої інстанції колегією суддів не перевіряється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання СТ «Росичі» поновити електропостачання (підключити електроенергію), суд першої інстанції виходив із їх безпідставності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до статуту СТ «Росичі», який прийнятий загальними зборами від 02 липня 2006 року (протокол №1) та зареєстрований рішенням Сухоліською сільською радою Білоцерківського району від 30 грудня 2006 року № 5-32, з урахуванням змін від 12 листопада 2016 року, що зареєстровані 09 грудня 2016 року, СТ «Росичі» є добровільним об'єднанням фізичних осіб, створеним за рішення установчих зборів засновників відповідно до Закону України «Про громадські об'єднання» (а.с 23-25).

Метою СТ «Росичі» є об'єднання громадян для здійснення та захисту їх прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0644 га, яка розташована в АДРЕСА_1, з цільовим призначення для ведення садівництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 652522, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 25 жовтня 2006 року.

Також ОСОБА_1 є власником садового будинку по АДРЕСА_1, що стверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 липня 2012 року.

Встановлено, що згідно членської книжки садовода ОСОБА_1 з 1994 року прийнятий у члени товариства «Росичі», перейменованого в подальшому на СТ «Росичі».

Також встановлено, що у 2009 році між СТ «Росичі» та ОСОБА_1 укладено договір № 27 про права та обов'язки членів СТ «Росичі» та постачання електричної енергії членам садівничого товариства (а.с.14-15).

Згідно з пунктом 1 цього договору, електропередавальна організація постачає садівничому товариству електричну енергію, яка розподіляється між членами садівничого товариства для забезпечення потреб електроустановок. Член садівничого товариства оплачує голові правління вартість використаної електричної енергії відповідно до показників облікового приладу для здійснення останнім оплати постачальнику вартості використаної електричної енергії.

Тобто, договором передбачено обов'язок СТ «Росичі» постачати електричну енергії виключно членам садівничого товариства.

Відповідно до пункту 5.1 договору, електропостачання члену садівничого товариства може бути обмежено або припинено головою правління у випадках, передбачених пунктом 5.1.1 без попередження та у випадках, передбачених пунктом 5.1.2 з повідомленням члена садівничого товариства не пізніше ніж за три робочих дні, а відповідно до пункту 5.1.3 за приписом уповноважених осіб СТ «Росичі».

Судом першої інстанції встановлено, що 03 серпня 2013 року на підставі рішення правління СТ «Росичі», оформленого протоколом №24, припинено електропостачання до будинку ОСОБА_1 через системне порушення правил користування електроенергією (а.с.29).

Обґрунтовуючи вимоги про зобов'язання СТ «Росичі» поновити електропостачання (підключити електроенергію), позвивач ОСОБА_1 посилався на пункт 3.2.4. договору №27 від 2009 року, відповідно до якого член товариства має право вимагати поновлення електроенергії в установленому порядку після усунення порушень, якщо припинення електропостачання відбулось без розірвання цього договору.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням загальних зборів членів СТ «Росичі» від 02 липня 2016 року, оформленого протоколом №1, виключено ОСОБА_1 із членів товариства за несплату членських внесків (а.с.48). Вказане рішення загальних зборів є чинним.

Таким чином висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не є членом «СТ «Росичі», а тому не має права вимагати від СТ «Росичі» поновити електропостачання (підключити електроенергію) на підставі договору №27 від 2009 року «Про права та обов'язки членів СТ «Росичі» на постачання електричної енергії членам садівничого товариства», є правильними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно не взяв до уваги твердження ОСОБА_1 про порушення його прав, як споживача електроенергії, у зв'язку з припиненням відповідачем у 2013 році електропостачання до його садового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Київської області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування збитків, встановлено, що рішення правління СТ «Росичі» від 03 серпня 2013 року про відключення позивача від електропостачання приймалось на підставі та у відповідності зі статутом товариства, регламентом правління та договором № 27 від 2009 року, без перевищення повноважень, є обґрунтованим та скасуванню не підлягає.

Крім того, у грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до СТ «Росичі», третя особа: ПАТ «Київобленерго», в якому позивач просив зобов'язати відповідача поновити електропостачання до належного йому садового будинку по АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в сумі 15 000 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 квітня 2015 року, у задоволенні вказаного позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.138-145). Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили із того, що відповідач у 2013 році правомірно припинив електропостачання до садового будинку позивача.

Тому наведені обставини, які встановлені вказаними вище судовими рішеннями, що набрали законної сили, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказування та мають преюдиційне значення для даної справи.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, яким судом першої інстанції дана належана правова оцінка, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання СТ «Росичі» поновити електропостачання (підключити електроенергію), за їх безпідставності.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: