Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7454/18
Провадження № 2/711/2167/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
14 грудня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М.
при секретарі Слабко Ю.М.
за участю позивачки ОСОБА_1
її представника ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Рушник» про стягнення вкладу та відсотків, стягнення моральної шкоди,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Кредитної спілки «Рушник» про стягнення внеску, процентів та моральної шкоди по Договору № Д 477 від 13.08.2008 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.
Термін дії договору закінчився 13.09.2010 року. Однак всупереч умовам Договору відповідач не повернув їй ні членський внесок ні нараховані проценти,, на її неодноразові звернення не реагує.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Ухвалою суду від 11.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи.
В судове засідання представник відповідача Кредитної спілки «Рушник» не зявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, доказом чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності представника Кредитної спілки «Рушник», повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, та зі згоди позивачки та її представника щодо такого порядку розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до п. 1.3. Договору № Д 477 від 13.08.2008 року на фактично внесений Вкладником внесок (вклад) на депозитний рахунок Спілкою нараховуються проценти в розмірі 37% річних з виплатою процентів щомісячно. За умовами п. 3.1. Договору нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість днів користування Спілкою внеском (вкладом) Вкладника і починається з наступного дня після отримання Спілкою внеску (вкладу) на депозитний рахунок та закінчується в день остаточного розрахунку Спілкою з Вкладником за здійсненим ним внеском (вкладом).
Термін дії Договору закінчився 13.09.2010 року. Позивачка ОСОБА_1 зверталася до голови правління Кредитної спілки «Рушник» із заявами про повернення вкладу (внеску) та процентів за Договором № Д 47 від 13.08.2008 року, однак Кредитна спілка «Рушник» зобовязання не виконала, оскільки не повернула позивачці у передбачений Договором строк вклад та проценти.
Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязані вказаний строк його виконання, то воно підлягає до виконання у цей строк.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти у порядку і строки, які визначені частиною сьомою статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ч. 7 ст. 10 зазначеного закону, повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Строк дії Договору № Д 47 закінчився 13.08.2010 року, а тому відповідно до ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки», п. 3.3 Договору та ст. 530 ЦК України позивачка ОСОБА_1 має право на отримання належного їй внеску та процентів.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, від 31.03.1995 року № 4, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, введеними в дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі зясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В даному випадку, нормами спеціального законодавства та самим Договором № Д 477 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 13.08.2008 року, укладеним між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди. Крім того, в судовому засіданні позивачкою ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 моральна шкода, яка на їх думку заподіяна позивачці відповідачем, не обґрунтована з посиланням на вимоги ст. 23 ЦК України. А тому, в цій частині позову ОСОБА_1 слід відмовити.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Кредитної спілки «Рушник» на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 280, 282, 289 ЦПК України, ст. ст. 3, 10, 11, 22, 23, 510, 526, 530, 1058 ЦК України суд, Законом України «Про кредитні спілки», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Рушник» про стягнення вкладу та відсотків, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Апеляційного суду Черкаської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст складений 14.12.2018 року.

Головуючий: В.М. Скляренко