Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 709/1133/16-ц

провадження № 61-22677св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року в складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Василенко Л. І., Карпенко О. В.,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що з 03 лютого 2011 року по 31 серпня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого ними придбано автомобілі марки Hyundai Accent, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (далі - Hyundai Accent) та марки ВАЗ 21104, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 (далі - ВАЗ 21104), які було зареєстровано на ОСОБА_5 та які він продав без її відома та згоди.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що хоч спірне майно й придбано у період шлюбу сторін, однак позивач не довела, що воно придбано за грошові кошти, отримані внаслідок спільної з відповідачем трудової чи іншої діяльності, та не обґрунтувала розмір компенсації, яка підлягає стягненню з відповідача.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 59 500 грн грошової компенсації вартості її частини у спільному майні, яке неможливо поділити між подружжям у зв'язку з його відчуженням відповідачем.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що спірне майно придбано у період шлюбу сторін, а тому воно є спільним сумісним майном подружжя. Оскільки відповідач здійснив продаж цього майна після розірвання шлюбу без згоди на те позивача, то з урахуванням положень статей 60, 68, 71 СК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача половина вартості від продажу автомобілів.

У касаційній скарзі, поданій 24 січня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Автомобіль Hyundai Accentбуло відчужено 02 квітня 2014 року, тобто у період шлюбу сторін, а кошти, отримані від його продажу, використано в інтересах сім'ї. Однак апеляційний суд не надав указаному оцінки та безпідставно вважав, що зазначений автомобіль було продано відповідачем після розірвання шлюбу, що суперечить наявним у матеріалах справи доказам.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 лютого 2017 року поновлено ОСОБА_5 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Чорнобаївського районного суду Черкаської області.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК Українисудом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

04 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року справу призначено до розгляду.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Апеляційний суд установив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 2011 року до 31 серпня 2015 року.

05 березня 2014 року сторони придбали автомобіль Hyundai Accent, який відповідач відчужив 02 квітня 2014 року за 99 тис. грн, а 11 листопада 2014 року вони придбалиавтомобіль ВАЗ 21104, який ОСОБА_5 продав 06 жовтня 2015 року за 20 тис. грн.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Норма статті 60 СК Українипередбачає презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим презумпція спільності майна може бути спростована, та один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції спільності придбаного у шлюбі майна, покладається на того із подружжя, який її оспорює.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Встановлюючи обставини справи, що мають значення для вирішення спору, апеляційний суд не звернув уваги на те, що автомобіль Hyundai Accent відповідач продав у період шлюбу, та у зв'язку з цим не встановив, яким чином витрачені грошові кошти, отримані від його продажу. Вартість спірного автомобіля підлягає врахуванню при його поділі лише у випадку встановлення судом здійснення відповідачем його відчуження без волі позивача і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або його приховання.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов передчасного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації половини вартості автомобіля Hyundai Accent.

Вирішуючи питання щодо автомобіля ВАЗ 21104, апеляційний суд правильно встановив, що цей автомобіль придбано у період шлюбу, однак відповідач його відчужив після розірвання шлюбу, без надання на те згоди позивача, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення компенсації половини його вартості з відповідача на користь позивача.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішенняпро стягнення з відповідача на користь позивача 10 тис. грн компенсації половини вартості автомобіля ВАЗ 21104 та направлення справи в частині вирішення питання щодо автомобіля Hyundai Accent на новий розгляд до апеляційного суду, оскільки в силу статті 400 ЦПК України у Верховного Суду відсутні процесуальні можливості з'ясувати дійсні обставини справи та оцінити докази, які не були досліджені судами попередніх інстанцій, що перешкоджає Верховному Суду ухвалити нове судове рішення в цій частині.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази або необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 412 ЦПК Українипідставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 400, 411, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації вартості частки автомобіля ВАЗ 21104 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 000 (десять тисяч) гривень компенсації вартості частки автомобіля ВАЗ 21104.

Справу в частині вирішення позову щодо автомобіля Hyundai Accentнаправити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. І. Крат

В. П. Курило