АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-4043/10Головуючий у 1-й інстанції Галіян Л.Є.
Провадження № 22-ц/789/589/18 Доповідач - Сташків Б.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Храпак Н. М., Хома М. В.,

за участю секретаря ОСОБА_1

та сторін представника позивача КС Добра справа ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №2-4043/10 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2010 року, ухваленого суддею - Галіян Л.Є., у справі за позовом кредитної спілки Добра справа до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2010 року представник КС «Добра справа» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 27 лютого 2009 року з відповідачем ОСОБА_6 та забезпеченим порукою ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4

В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_6В, починаючи з 27 березня 2009 року не сплачує відсотки за користування кредитом та не сплачує тіло кредиту, внаслідок чого станом на березень 2010 року виникла заборгованість у розмірі 86 985 грн. 16 коп. Оскільки відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 зобовязалась відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_6 зобовязань за договором кредиту, тому просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість у розмірі 86 985 грн. 16 коп., з яких: 55120 грн. - несплачений кредит; 31865, 16 грн. - несплачені відсотки по збільшеній відсотковій ставці в розмірі на 100% більше ніж ставка з моменту виникнення заборгованості з 27 березня 2009 року по березень 2010 року.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 в користь кредитної спілки «Добра справа» 86985 грн. 16 коп. заборгованості за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 в користь кредитної спілки «Добра справа» 990 грн. понесених судових витрат.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 квітня 2018 року заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2010 року - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог КС Добра справа відмовити.

Зокрема зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, та не враховано усі обставини справи. Вказує, що судом помилково застосовано норми ст. 554 ЦК України, оскільки при забезпеченні боргу відразу декількома поручителями між ними не виникає солідарного зобов'язання. Норми закону, якими врегульована порука, не містить положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. Зазначає, що предметом спору у даній справі містить різні самостійні договори поруки за якими кожен із поручителів поручився відповідати перед кредитором разом із позичальником, як солідарні боржники. Також умовами договорів поруки передбачено право кредитора пред'являти свої вимоги безпосередньо до поручителя.

Крім того, зазначає, що порука припинилася, внаслідок пред'явлення вимог до поручителів поза межами шестимісячного строку, оскільки позивач на підставі п.4.5 Кредитного договору підвищив на 100% вказану в п.1.1. Договору відсоткову ставку, а тому строк обраховується з 27 березня 2009 року.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник КС Добра справа зазначає що позивачем у встановлений строк було вчинено дії щодо реалізації свого права за договором поруки. Вказує що наданий позивачем розрахунок є належним доказом, який підтверджує кредитну заборгованість, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а заочне рішення без змін.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 не з'явилися, однак про час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав викладених в ній.

Представники КС Добра справа ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги просив її залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на мотиви викладені у відзиві.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що вона підлягає до часткового задоволення.

Задовільняючи позовні вимоги КСДобра справа суд першої інстанції виходив з того, що через невиконання кредитного зобов'язання, порушуються прав позивача, які підлягають захисту, шляхом стягнення солідарно з відповідачів в користь позивача заборгованості по кредитному договору.

Колегія суддів не може повністю погодитися повністю з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27 лютого 2009 року між кредитною спілкою «Добра справа» та відповідачем ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 88/09, за яким останній отримав грошові кошти у кредит в сумі 55120 грн. на строк з 27 лютого 2009 року по 27 лютого 2012 року та зобовязався повернути кредит та сплати проценти у розмірі 28 % річних на початкову суму ( а.с.6).

З метою забезпечення виконання зобовязань боржника ОСОБА_6, 27 лютого 2009 року між кредитною спілкою «Добра справа» та відповідачами ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 укладено договори поруки, згідно з якими поручителі зобовязуються відповідати перед кредитором за виконання Боржником своїх зобовязань, що виникли за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року (а.с.7,8,9).

Станом на березень 2010 року сума заборгованості відповідача ОСОБА_6 за кредитним договором становить 86985 грн. 16 коп., в тому числі: 55120 грн. неповернений кредит та 31865,16 грн. несплачені відсотки по збільшеній відсотковій ставці в розмірі на 100% більше ніж ставка з моменту виникнення заборгованості з 27.03.2009 р. по березень 2010 р.

Згідно норм ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виходячи з норм ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Колегія суддів вважає, що оскільки відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року, починаючи з 27 березня 2009 року не сплачує відсотки за користування кредитом та не сплачує тіло кредиту, порушуються права позивача, а тому висновки суду першої інстанції щодо стягнення кредитної заборгованості на користь КС Добра справа є обґрунтованими.

Разом з тим, вирішуючи питання в частині позовних вимог щодо солідарного стягнення заборгованості із відповідачів (поручителів) ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, колегія суддів виходить з наступного.

За своєю юридичною природою порука є договірним зобов'язанням, адже виникає на підставі договору.

За нормами статті 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що в разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов'язання, виникає кілька самостійних зобов'язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов'язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.

Порука кількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов'язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).

Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючисьстаттею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі або частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не має права пред'явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором.

У справі, яка переглядається, предметом спору є різні самостійні договори поруки, за якими кожен з поручителів поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж кредитного договору.

З огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки підстав для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України немає.

Отже, поручителі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4, не несуть у такому разі солідарно відповідальність, оскільки не можна сказати про їхню спільну поруку.

При цьому, судова колегія приходить до висновку, що відсутність підстав для солідарного стягнення з поручителів заборгованості за окремими договорами поруки, не зумовлює відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості з кожного поручителя окремо.

Такі ж висновки застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року в справі№ 6-511цс15 та від 21 вересня 2016 року в справі № 6-1252цс16.

Доводи зазначені в апеляційній скарзі, щодо припинення поруки у зв'язку і з пропуском кредитором шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя колегія суддів вважає не обґрунтованими, з наступних підстав.

Так, згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У п.6.1. договору поруки №88/09 від 27 лютого 2009 року зазначається, що порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання Кредитного договору не пред'явить вимог до поручителя. З матеріалів справи вбачається, що з позовними вимогами КС Добра справа звернулася у квітні 2010 року, тобто в межах строку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п 1, 3, 4 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виходячи з викладеного апеляційна скарга представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції слід змінити. Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь кредитної спілки Добра справа 86 985 грн. 16 коп. заборгованості за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року; стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_8 солідарно на користь кредитної спілки Добра справа 86 985 грн. 16 коп. заборгованості за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року; стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_4 солідарно на користь кредитної спілки Добра справа 86 985 грн.16 коп. заборгованості за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року. У решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2010 року в частині способу стягнення заборгованості за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 як солідарних боржників - змінити .

Стягнути з ОСОБА_6 ( 48700, Тернопільська обл., м. Борщів, вул. Коновальця, 10 РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_7 ( 48700, Тернопільська обл., м. Борщів, вул. Коновальця, 10 РНОКПП НОМЕР_2) солідарно на користь кредитної спілки Добра справа (вул. Замкова,14,офіс 314, м. Тернопіль,46001, , п/р0204 у від. Укрексімбанку м. Тернополя МФО 322313) 86 985 (вісімдесят шість тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 16 коп. заборгованості за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року.

Стягнути з ОСОБА_6 ( 48700, Тернопільська обл., м. Борщів, вул. Коновальця, 10 РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_8( 48700, Тернопільська обл., м. Борщів, вул. Коновальця, 10 РНОКПП 6) солідарно на користь кредитної спілки Добра справа (вул. Замкова,14,офіс 314, м. Тернопіль,46001, , п/р0204 у від. Укрексімбанку м. Тернополя МФО 322313) 86 985 (вісімдесят шість тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 16 коп. заборгованості за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року.

Стягнути з ОСОБА_6 ( 48700, Тернопільська обл., м. Борщів, вул. Коновальця, 10 РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_4( 48700, Тернопільська обл., м. Борщів, вул. Зелена,29 РНОКПП НОМЕР_3) солідарно на користь кредитної спілки Добра справа (вул. Замкова,14,офіс 314, м. Тернопіль,46001, , п/р0204 у від. Укрексімбанку м. Тернополя МФО 322313) 86 985 (вісімдесят шість тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять) грн.16 коп. заборгованості за кредитним договором № 88/09 від 27 лютого 2009 року.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Тернопільської області набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту даної постанови.

День складання повного тексту постанови 31 серпня 2018 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Судді: Храпак Н.М.

ОСОБА_9