Справа № 286/478/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Невмержицького С. С.

з секретарем Аврамчук Л. В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритомиу судовому засіданні в м. Овруч позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 Зауберга Костянтиновича про визнання майна спільною власністю, виключення його з опису та зняття арешту: третя особа: Овруцький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання автомобіля ОСОБА_6 2012 р.в., державний номер НОМЕР_1 майном, яке належить ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_5 на праві спільної приватної власності, виключити вказане майно (автомобіль) з опису та арешту, описаного та арештованого відповідно до постанови старшого державного виконавця Овруцького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 29.11.2017 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що старшим державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_7 24.07.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника (ВП 54323285) ОСОБА_5, а саме автомобіля марки ОСОБА_6 2012 року виготовлення, державний номер НОМЕР_1, яка (постанова) була направлена для виконання до територіального сервісного центру №1843 м. Коростень, та порушує його права як співвласника вказаного вище автомобіля.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали та просять позов задовольнити з зазначених у тексті позову підстав.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 щодо задоволення позову заперечили та просять суд в його задоволенні відмовити .

Відповідач ОСОБА_5 щодо задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, подав до суду відзив в якому просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №349116 виданого Овруцьким районним відділом ЗАГС, 16.05.1992 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 уклали шлюб, про що зроблено запис №62 ( а.с.5).

17.10.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 910.18929, згідно якого позичальнику було надано кредит у сумі 55257,75 грн. для фінансування купівлі транспортного засобу. Поручителем по даному кредитному договору виступив ОСОБА_1, що підтверджується договором поруки від 17.10.2012 року (а.с.9-11). Таким чином підтверджується,що спірний автомобіль був придбаний родиною ОСОБА_1 під час шлюбу.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною третьою статті 368 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому автомобіль ЗАЗ ТF698К кузов Y6DTF698KCO305177 д.н.з. НОМЕР_1, 2012 р.в., сірого кольору є спільною власністю подружжя. Зареєстрований вказаний автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САО № 281349, на ОСОБА_5 з провом керування ОСОБА_1.

З рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 17.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 за договорами позики від 01.04.2016 року та 01.12.2016 року позичила у ОСОБА_3 10020 доларів США з метою заняття підприємницькою діяльністю. Взяті на себе зобов»язання перед ОСОБА_3 не виконала ,тому останній звернувся до суду за захистом своїх інтересів.

Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 17.05.2017 року у справі №286/807/17 позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3, заборгованість за договором позики в сумі 10020 доларів США, що еквівалентно 264825,60 грн., та судові витрати в сумі 3016,40 грн.

29.11.2017 року старшим державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у виконавчому провадженні №54323285 винесено постанову, якою описано та накладено арешт на майно: автомобіль ЗАЗ ТF698К кузов Y6DTF698KCO305177 д.н.з. НОМЕР_1, 2012 р.в., сірого кольору, що належить боржнику: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12-14).

В судовому засіданні співвласник спірного автомобілю ОСОБА_1пояснив , що на вказаному транспортному засобі він займається перевезенням пасажірів, і це на сьогоднішній день є його єдиний заробіток, яким він забезпечує сім»ю. Накладений державним виконавцем арешт на атомобіль унеможливлює реалізацію ним права володіти, користуватися та розпоряджатися спірним майном.

На підтвердження заняття підприємницькою діяльністю ( перевезення пасажирів) ОСОБА_1 надав суду копію ліцензії Головної державної інспекції на автомобільному транспорті видану приватному підприємству « Драга», про надання останьому дозволу на внутрішні перевезення пасажирів на таксі, внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення (а.с.95). Також було надано дорожні листки №№337,229,116, (а.с.92-94) №№23,32,64,88,228,227,226,36.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1 ОСОБА_4 протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Положеннями ч. 1 ст. 317 ЦК України, передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Пунктом 30 постанови № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року передбачена рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними), та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Обставини, встановлені в ході розгляду даної справи, свідчать про те, що позивач позбавлений можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися спірним майном в звязку з накладенням на останнє арешту в межах виконавчого провадження , за яким ОСОБА_1 не є боржником.

Враховуючи доведення позивачем факт належності йому на праві спільної сумісної власності спірного майна, а саме: автомобіля ЗАЗ ТF698К кузов Y6DTF698KCO305177 д.н.з. НОМЕР_1, 2012 р.в., суд приходить до висновку, що, накладений на це майно арешт в межах виконавчого провадження, за яким боржнико є ОСОБА_5, слід зняти.

Крім цього, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі по 352,40 грн. з кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст.ст. 77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України ,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати автомобіль марки ОСОБА_6 ЗАЗ TF698K 2012 р.в., д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, сірого кольору спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_5.

Зняти арешт з описаного та арештованого старшим державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області відповідно до постанови від 29.11.2017 року автомобіля марки ОСОБА_6 ЗАЗ TF698K 2012 р.в., д/н НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 сірого кольору.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 352,40 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення виготовлений 07.06.2018 року.

Суддя: ОСОБА_8