УХВАЛА

іменем України

31 серпня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

у складі головуючого судді Овдієнка В. В.

стягувач - ОСОБА_1

боржник - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в залі суду справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2018 року,

у с т а н о в и в:

15 червня 2018 року Зміївським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття, щомісячно, починаючи з 04.06.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

04 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 15.06.2018 по справі №621/1311/18, з наступними вимогами: 1) Скасувати судовий наказ судді Зміївського районного суду від 15.06.2018 по справі №621/1311/18; 2) Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу по вказаній справі.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09 липня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2018 року залишено без руху, встановлено заявникові десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків заяви шляхом подання заяви, яка має відповідати вимогам статті 426 Цивільного процесуального кодексу України в частині зазначення нововиявлених обставин відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України, та подання документу про доплату судового збору в розмірі 176 грн 20 к., і роз'яснено, що в іншому випадку заява буде вважатися неподаною і йому повернута.

В установлений судом строк ОСОБА_2 подав уточнену заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2018 року, яка відповідає вимогам ст. 426 Цивільного процесуального кодексу України, а також доплатив судовий збір.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 не надала судові доказів, які підтверджують факт проживання дитини з нею. Не має ні довідки про зареєстроване місце проживання дитини з матір'ю, ні хоча б акту депутату або будь-яких інших доказів.

За вказаною у заяві адресою: 63460, АДРЕСА_1 - заявниця не проживає. Зазначені у заяві про видачу судового наказу засоби зв'язку також не належать заявниці, що може свідчити про те, що вона взагалі не мала намірів звертатися до суду з такою заявою.

З тексту заяви про видачу судового наказу вбачається, що після розірвання шлюбу син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Ці обставини не відповідають дійсності, оскільки син переважну кількість часу проживає саме разом з ним та його дружиною і саме на його утриманні син і знаходиться: він здійснює догляд за ним, надає необхідну матеріальну допомогу, матеріально забезпечую (надає грошові кошти, купує одяг та взуття, оплачує путівки на море та інше).

Крім того, ОСОБА_1 у своїй заяві посилається на, те, що на даний час між нею та батьком дитини відсутня згода щодо участі батька в утриманні дитини, що змушує її звертатися до суду для вирішення питання про стягнення аліментів в судовому порядку.

Ці обставини не відповідають дійсності, оскільки син проживає з ним і саме він забезпечує його матеріально.

На обґрунтування наявності нововиявлених обставин ОСОБА_2 вказав, що зі змісту заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, а також з огляду на особливості вирішення справ в порядку наказного провадження, вбачається, що про звернення ОСОБА_1 до Зміївського районного суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів та її задоволення судом він не знав і не міг знати, а тому не мав можливості повідомити суду про зазначені вище обставини, які унеможливлюють видачу судового наказу за заявою ОСОБА_1

Таким чином, беручи до уваги те. що станом на день видачі оскаржуваного судового наказу існували обставини, які мають суттєве значення для справи і про які він не міг повідомити судові з огляду на визначений Законом порядок розгляду справ в наказному провадженні, заявниця приховала від суду суттєві обставини, зокрема в частині проживання сина разом з ним, не довівши факту проживання дитини разом з нею, то дані обставини є суттєвими підставами і нововиявленими обставинами в розумінні ч. 1 ст. 423 ЦПК України для перегляду судового наказу, виданого 15.06.2018.

Належним чином повідомлені заявник та боржник в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв не подавали, що не перешкоджає розгляду заяви за їх відсутністю.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 7, 8 статті 170 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ від 15.06.2018 видано відповідно до пункту 4 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, а тому його може бути переглянуто за нововиявленими обставинами.

У заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами заявник ОСОБА_2 вказав на наявність підстав для такого перегляду, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Отже, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 423, пункту 1 частини 1 статті 424 Цивільного процесуального кодексу України нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а строк звернення з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами починає відлік із дня, коли заявник дізнався або міг дізнатися про існування цих нововиявлених обставин, які йому не були відомі на час розгляду справи.

Зазначений висновок, відповідає і роз'ясненням, наданим у пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" №4 від 30.03.2012, на які посилався ОСОБА_2 у своїй заяві.

Водночас, заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, яку подав ОСОБА_2 не містить відомостей про нововиявлені обставини у розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_2 заперечує повідомлені стягувачем ОСОБА_1 обставини, щодо місця проживання її разом з дитиною, його участі в утриманні дитини, а також щодо відсутності домовленості між нею та батьком дитини щодо порядку його участі в утриманні дитини.

Однак, ці обставини не є нововиявленими для ОСОБА_2, оскільки вони йому були відомі, і на них він посилається на обґрунтування заперечень проти стягнення з нього аліментів. А виходячи зі змісту заяви про видачу судового наказу та заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, ці обставини є спірними.

Те що ОСОБА_2 не міг заперечувати проти заяви про видачу судового наказу з посиланням на ці обставини, що обумовлене порядком розгляду заяв про видачу судового наказу, жодним чином не робить для нього ці обставини нововиявленими у розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Оскільки підставами для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, відповідно до 1 частини 2 статті 423 Цивільного процесуального кодексу України є виключно такі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, належить відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити судовий наказ в силі.

Керуючись ст. ст. 13, 161, 170, 423, 424, 429, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Зміївського районного суду Харківської області від 15 червня 2018 року відмовити залишити судовий наказ в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 31 серпня 2018 року.

Головуючий: В. В. Овдієнко