Номер провадження: 22-ц/785/1959/18
Номер справи місцевого суду: 491/1409/16-ц
Головуючий у першій інстанції Дорош В. В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

за участі секретаря - Урум Т.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року (в складі судді Дорош В.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

ОСОБА_4 звернулась із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків, а саме: стягнення з відповідачів солідарно в рахунок відшкодування матеріальних збитків внаслідок окроплювання земельної ділянки та втрати врожаю соняшника 22 540 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

Позивачці на праві власності належить земельна АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом від 02.08.2012 року. Відповідачі є суміжними сусідами по земельній ділянці (земельна ділянка №16 площею 1,61 га).

У 2016 році позивачка і відповідачі на своїх земельних ділянках посіяли соняшник. 11.06.2016 року відповідачі за допомогою трактора обробляли свою земельну ділянку і ділянку сусіда ОСОБА_5, які окроплювали гербіцидом «Євролайтінг». З невідомих причин відповідачі обробили і частину земельної ділянки позивачки. 12.06.2016 року відповідачка ОСОБА_3 зателефонувала і повідомила, що вона окропила земельну ділянку позивачки і тому їй слід оплатити її роботу. Через декілька днів чоловік позивачки оглянув земельну ділянку і по слідах трактора виявив пошкодження посіву на площі 0,7 га, при цьому, рослини соняшника на цій ділянці були фактично знищені. Інша частина земельної ділянки хоча і не була окроплена, однак мабуть від парів гербіциду також постраждала і рослини на ній фактично знищені. 27.06.2016 року сільською радою складено акт, яким підтверджуються наслідки окроплювання і встановлено, що соняшник, яким була засіяна земельна ділянка позивачки постраждав саме від гербіциду, який застосували відповідачі.

Після закінчення сільськогосподарського року позивачка звернулась до компетентного органу з приводу розрахунку матеріальної шкоди через пошкодження посіву соняшника і за розрахунками збитки становлять 22 540 гривень.

Посилаючись на те, що відповідачі у добровільному порядку відмовились відшкодувати збитки, збитки завдані з вини відповідачів, 13.05.2017 року остаточно уточнивши позов, позивачка просила стягнути збитки у розмірі 29 844 гривень.

Відповідачі позов не визнали і подали письмові заперечення на позов.

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 11.08.2017 року позов задоволено частково: суд стягнув з відповідачів у солідарному порядку на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 5 968,80 гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору і витрати на правову допомогу.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 просять рішення суду від 11.08.2017 року скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Апеляційна скарга відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зазначає: вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди позивачка повинна була довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу і протиправні дії відповідачів є причиною виникнення збитків, а також довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б отримані позивачкою у 2016 році; позивачка не довела належними та допустимими доказами наявності всіх складових цивільного правопорушення в діях відповідачів; позивачка повинна була надати обґрунтовані розрахунки упущеної вигоди; надані позивачкою докази про наявність упущеної вигоди не є належними та допустимими доказами; суд першої інстанції не взяв до уваги законодавство, яке регулює спірні правовідносини, зокрема Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19.04.1993 року №284 (далі-Порядок); позивачка, надаючи розрахунки збитків не врахувала вимоги зазначеного Порядку; суд не взяв до уваги Методику обчислення розміру винагороди адвокатів, які надають безоплатну вторинну допомогу, що затверджена постановою КМУ від 17.09.2014 року № 465 (далі-Методика), внаслідок чого судом необґрунтовано задоволені вимоги про стягнення витрат на правову допомогу; суд безпідставно залучив до участі у справі ОСОБА_3, яка не є власником суміжної із позивачкою земельної ділянки; власником земельної ділянки кадастровий №НОМЕР_1 площею 1,61 га на підставі свідоцтва про право власності від 13.08.2012 року є ОСОБА_2, який є дієздатною особою, при цьому, земельна ділянка кадастровий №НОМЕР_1 не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 і отримана ОСОБА_2 у власність як частка громадянина у земельному фонді; у відповідачки ОСОБА_3 відсутні будь-які права чи обов'язки стосовно земельної ділянки кадастровий №НОМЕР_1; докази, надані позивачкою є нікчемними і не можуть прийматись судом до уваги; суд неправильно розтлумачив пояснення представника відповідачів стосовно пропозиції відшкодування втрат соняшника, оскільки мова йшла тільки у випадку доведення дійсності завданих збитків, що можливо було встановити шляхом різниці зібраного врожаю соняшника у 2016 році окремо з окропленої та неокропленої частин земельної ділянки за обов'язкової участі відповідачів або їхнього представника; суд не взяв до уваги пояснень свідків; не встановлено місце складання акту від 27.06.2016 року, є сумніви щодо огляду земельної ділянки позивачки і застосування вимірювальних приладів; з пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що під час огляду він стояв на дорозі і фактично не досліджував частину земельної ділянки із пошкодженнями, свідок ОСОБА_7 лише частково оглянув окроплену земельну ділянку і не оглядав неокроплену земельну ділянку, свідок ОСОБА_8 оглянув всю окроплену ділянку і не оглянув неокроплену земельну ділянку, не міг пояснити щодо фактично встановленої ним площі земельної ділянки позивачки, яка була пошкоджена і обставин переносу гербіцидів, свідок ОСОБА_9, який здійснював збір врожаю соняшника у вересні 2016 року на прохання позивачки зазначив про фактичну наявність на земельній ділянці позивачки соняшника; суд не взяв до уваги, що з часу придбання позивачкою насіння сторона позивача не надала жодного доказу, що саме насіння соняшника «Сумо» було висаджено нею у 2016 році; суд не взяв до уваги надані відповідачами докази відеозапису про те, що станом на 02.08.2016 року (53 дні з моменту помилкового скроплення) наявні сходи соняшника на земельній ділянці позивачки та її суміжних сусідів і відсутні будь-які факти знищення сходів соняшника.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Позивачка не скористалась наданим їй законом правом подати відзив, заперечення

або пояснення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

Позивачці на праві власності належить земельна АДРЕСА_1, що підтверджується державним актом від 02.08.2012 року (а.с.8,9 т.1).

Відповідач ОСОБА_2 є власником суміжної земельної ділянки кадастровий №НОМЕР_1 площею 1,61 га на підставі свідоцтва про право власності від 13.08.2012 року (а.с.56 т.1).

27.06.2016 року з участю депутатів Гандрабурівської сільської ради ОСОБА_6., ОСОБА_10, агронома із захисту рослин ОСОБА_8 і власника земельної ділянки ОСОБА_4 складено акт про те, що рослини соняшника вздовж дороги протягом 83.46 м та по межі між земельними ділянками ОСОБА_4 ті ОСОБА_11 протягом 229.18м на ширині 21.0м, що складає загалом 0.7 га пошкоджені (листя та стовбур пожовкле, листя покручені, рослини відсталі у зрісті) і комісія дійшла висновку, що рослини соняшника на земельній ділянці ОСОБА_4 на площі 0.7 га почали гинути внаслідок попадання на вказані рослини гербіциду «евролайтінг», оскільки соняшник гібриду «Сумо» не стійкий до вказаних гербіцидів (а.с.7 т.1).

10.11.2016 року складено акт-розрахунок матеріальних збитків, заподіяних пошкодженням земельної ділянки позивачки, згідно якого втрати складають 22 540 гривень (а.с.11 т.1).

13.05.2017 року позивачка збільшила позовні вимоги в частині розміру збитків до 29 844 гривень (а.с.184,185 т.1).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, які регулюються нормами ЗК України і Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою КМУ від 19.04.1993 року №284 (далі-Порядок).

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково виходив з того, що належними доказами доведено факт пошкодження рослин соняшника на земельній ділянці позивачки 10.06.2016 року про що відповідачка ОСОБА_3 повідомила по телефону, а також поясненнями відповідачів у суді, які висловили згоду на відшкодування шкоди, при цьому, відповідачка ОСОБА_3 завдала шкоди не навмисними діями (а.с.17-21 т.2).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у цій частині зважаючи на наступне.

Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відшкодування заподіяних збитків. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 152 ч.1, ч.3 п. «ґ», ст. 157 ч.3 ЗК України).

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції, фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п.2 Порядку).

Оцінка збитків власникам земельних ділянок розраховується відповідно до Методики оцінки збитків від наслідків надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру, яка затверджена постановою КМУ №175 від 15.02.2002 року (далі-Методика).

Відповідно до п. «г» Методики розрахунок збитків від втрат незібраної сільськогосподарської продукції (Прс) розраховуються на базі показників середньої врожайності основних видів сільськогосподарських культур для різних регіонів України та середнього прогнозованого рівня оптових закупівельних цін на відповідну сільськогосподарську продукцію з урахуванням нездійснених витрат, необхідних для доведення її до товарного виду, за такою формулою: m i i i i i Прс = S (S x k x У х Ц - З), (12) i=1 j j дод i де S - площа пошкодження і-ї сільськогосподарської культури; i k - середній коефіцієнт пошкодження посівів i-ї сільськогосподарської культури; i У - середня очікувана прогностична урожайність i-ї j сільськогосподарської культури в j-му регіоні; i Ц - прогностична середня оптова ціна i-го виду j сільськогосподарської продукції в j-му регіоні на час після збирання врожаю; i - витрати, необхідні для доведення всього обсягу З втраченої i-ї сільськогосподарської продукції дод до товарного вигляду; m - кількість видів втраченої незібраної сільськогосподарської продукції. При цьому, розрахунок (Прc) потребує обов'язкового перерахування після збирання врожаю.

Проведення огляду земельної ділянки позивачки і складання акту від 27.06.2016 року для визначення збитків власнику земельної ділянки здійснено з порушенням п.2 Порядку, а розрахунок збитків не відповідає п. «г» Методики.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що, у встановленому законом порядку, створена комісія Ананьївської районної державної адміністрації у складі представника районної державної адміністрації, власника земельної ділянки, громадян, які будуть відшкодовувати збитки, представників територіальних органів Держгеокадастру, Держекоінспекції та виконавчого комітету Гандрабурівської сільської ради на території якої знаходиться земельна ділянка позивачки ОСОБА_4, склала акт про спричинення позивачці збитків з вини іншого землекористувача, відповідача ОСОБА_2, і, у встановленому законом порядку, зазначений акт затверджено органами, які створили зазначену комісію.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що на підтвердження факту спричинення збитків позивачці ОСОБА_12 надано акт від 27.06.2016 року, який не відповідає п.2 Порядку, а збитки розраховані не відповідно до п. «г» Методики, тобто недопустимі докази, колегія суддів відмовляє ОСОБА_12 у позові до ОСОБА_2 за недоведеністю вимог.

У позові ОСОБА_12 до ОСОБА_3 слід відмовити з тих підстав, що ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у даній справі.

З матеріалів справи вбачається,що ОСОБА_3 не є власником суміжної із позивачкою земельної ділянки.

Власником земельної ділянки кадастровий №НОМЕР_1 площею 1,61 га на підставі свідоцтва про право власності від 13.08.2012 року є відповідач ОСОБА_2, якому вона надан для ведення особистого селянського господарства (а.с.56 т.1).

Земельна ділянка кадастровий №НОМЕР_1 не є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2.

Оскільки у відповідачки ОСОБА_3 відсутні будь-які права або обов'язки стосовно земельної ділянки кадастровий №НОМЕР_1, вона є неналежним відповідачем у даній справі.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи відповідачів стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і враховані при вирішені питання щодо недоведеності вимог ОСОБА_4 та залучення до участі у справі неналежного відповідача ОСОБА_3

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивачка належними і допустимими доказами не довела спричинення їй збитків відповідачем ОСОБА_2, а залучена до участі у справі ОСОБА_3 не є належним відповідачем, відсутні підстави для ствердження про порушення прав та інтересів позивачки за захистом яких вона звернулася до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про задоволення позову, рішення суду не відповідає обставинам справи і нормам матеріального права, апеляційна скарга відповідачів підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1 ЦПК України).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, судові витрати відповідачів по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги підлягають стягненню із позивачки на користь відповідачів, кожному по 303,16 гривень (а.с.42 т.2).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 11 серпня 2017 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_4 у позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_3 судові витрати у вигляді судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, кожному по 303,16 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 30.08.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков