Справа № 513/1111/17
Провадження № 2/513/183/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього заборгованість у загальній сумі 20901,81 гривня. Позов обґрунтував тим, що відповідач не виконує свої зобовязання за кредитним договором № б/н від 13 березня 2012 року, укладеним між ними, про надання кредиту у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявився, надіслав заяву, в якій підтримав позов, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не зявився, надав заяву, в якій позов визнав частково, просив зменшити суму пені (а.с. 117).

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики.

Частина 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобовязаний сплатити кредитору неустойку.

Відповідно договору № б/н від 13 березня 2012 року, укладеному між ПАТ Комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10-26).

Відповідач погодився з тим, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджено його підписом у заяві.

Згідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

АТ "КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно пункту 2.1.1.5.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язався на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.1.1.2.7. Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, тобто у порушення умов договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України прийняті на себе зобовязання не виконав.

Позивач надав розрахунок заборгованості за договором, згідно якого станом на 04 липня 2017 року заборгованість складала 20901,81 гривня, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3989,63 гривні; заборгованість по процентам за користування кредитом 7717,01 гривня; заборгованість за пенею 7723,66 гривень, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень - штраф (фіксована частина), 971,51 гривня - штраф (процентна складова).

За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

Окрім того, згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 21.10.2015 № 6-2003цс15, від 11.10.2017 №347/1910/15-ц.

У звязку із зазначеним суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу.

Ст. 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до 3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Заявлена позивачем до стягнення сума неустойки (пені) складає 7723 гривень 66 копійок, що значно, майже вдвічі, перевищує суму самого кредиту - 3989 гривень 63 копійки, відповідач хворіє, має порушення рухової функції правої ноги, не працює, а тому суд вважає необхідним застосувати правило ч. 3 ст. 551 ЦК України про співмірність розміру пені із розміром заподіяних збитків і зменшити розмір пені до 3500 гривень.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню в сумі 15206,64 гривні, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3989,63 гривні; заборгованість по процентам за користування кредитом 7717,01 гривня; заборгованість за пенею 3500 гривень.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1600 гривень (а.с. 1).

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 16806 гривень 64 копійка (15206,64 грн. + 1600 грн.).

Керуючись ст. ст. 509, 526, 527, 530, ч.1 ст.598, 599, 610, ч.2 ст.615, 629, 256, 258, 267, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 10-13, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 06 січня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299, , на рахунок № 3111 у АТ КБ "ПриватБанк", заборгованість станом на 04 липня 2017 року за кредитним договором № б/н від 13 березня 2012 року в сумі 15206 (пятнадцять тисяч двісті шість) гривень 64 копійки, з яких: заборгованість за тілом кредиту 3989,63 гривні; заборгованість по процентам за користування кредитом 7717,01 гривня; заборгованість за пенею 3500 гривень; та судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень, а всього 16806 (шістнадцять тисяч вісімсот шість) гривень 64 копійки.

В задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Бучацька