Провадження № 2/369/3728/18
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Водала А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що на підставі розпорядження виконавчого комітету Вишневої міської ради № 131 від 30 листопада 1993 року набув право власності на квартиру № 15 по вул. Європейська (Жовтнева) 6 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області. Разом з ним право власності на зазначену квартиру набули: дружина - ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_4, яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_2 та син - ОСОБА_5. На даний час разом з ним по зазначеній адресі зареєстровані: дружина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. З 2015 року ОСОБА_2 переїхала проживати до невідомого йому чоловіка у м. Київ, адреса проживання не відома і з того часу не проживає разом з нами по вищезазначеній адресі, при цьому покинула свою доньку ОСОБА_6, яка залишилась проживати разом з нами. Вказаний факт підтверджується актами депутата Вишневої міської ради від 22 серпня 2018 року та 25 вересня 2018 року, згідно яких на спірній житловій площі зареєстрована, але фактично не проживає більше трьох років ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також це підтвердили сусіди ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.Крім того, відповідач будучи зареєстрована в квартирі не несе жодних витрат по утриманню квартири в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги. Також реєстрація ОСОБА_2 у вказаній квартирі змушує нести додаткові витрати, які пов'язані зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються.
Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_6 (Жовтнева) 6 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області з 2015 року, не несе жодних витрат по утриманню квартири в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги, то вона втратила право користування квартирою внаслідок її відсутності без поважних причин понад один рік та підлягає зняттю з реєстрації по вказаній адресі.
Тому позивач просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП: НОМЕР_1), такою що втратила право користування квартирою № 15 по вул. Європейська (Жовтнева) 6 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області та зняти її з реєстраційного обліку.
Представник позивач направив до суду письмову заяву, згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причин неявки суду не повідомлено.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі розпорядження виконавчого комітету Вишневої міської ради № 131 від 30 листопада 1993 року набув право власності на квартиру № 15 по вул. Європейська (Жовтнева) 6 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області. Разом з ним право власності на зазначену квартиру набули: дружина - ОСОБА_3, дочка - ОСОБА_4, яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_2 та син - ОСОБА_5. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло виданим виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 01 грудня 1993 року.
30 січня 2014 року ОСОБА_2 свою частину квартири подарувала своїй мамі ОСОБА_3, що підтверджується Договором дарування частини квартири від 30 січня 2014 року посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_10.
На даний час разом з позивачем по зазначеній адресі зареєстровані: дружина -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Що підтверджується довідкою про реєстрацію проживання особи від 21 серпня 2018 року № 5725 виданою виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області.
З 2015 року ОСОБА_2 переїхала проживати до невідомого чоловіка у м. Київ, адреса проживання якого не відома і з того часу не проживає разом з позивачем по вищезазначеній адресі, при цьому покинула свою доньку ОСОБА_6, яка залишилась проживати разом з дідусем і бабусею.
Цей факт підтверджується актами депутата Вишневої міської ради № 1/04-1473 від 22 серпня 2018 року та № 1/04-1648 від 25 вересня 2018 року, згідно яких на спірній житловій площі зареєстрована, але фактично не проживає більше трьох років ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також це підтвердили сусіди ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.
Крім того, відповідач будучи зареєстрована в квартирі не несе жодних витрат по утриманню квартири в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги. Також реєстрація ОСОБА_2 у вказаній квартирі змушує позивача нести додаткові витрати, які пов'язані зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживала більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням:квартирою № 15 по вул. Європейська (Жовтнева) 6 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області. Тому в цій частині вимоги позову підлягають задоволенню.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Отже, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою дня зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчинити ці дії не має потреби.
Суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов'язки з реєстрації місця проживання громадян.
Тому, у вимогах позову щодо зняття відповідачки з реєстрації місця проживання суд відмовляє.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.
Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації, задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт: СТ 291960, виданий 05 травня 2012 року Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_1, такою що втратила право користування квартирою № 15 по вул. Європейська (Жовтнева) 6 в м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області.
В решті вимог позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2018 року.
Суддя: ОСОБА_11