Справа № 466/7883/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 грудня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Шаповалової Ю.О.

№466/7883/18; 2/466/2406/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління державної міграційної служби у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку

ВСТАНОВИВ:

02.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, (03.08.1988р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №29 в будинку №6 по вулиці Липинського у м. Львові та зобов»язати Головне управління державної міграційної служби у Львівській області зняти ОСОБА_2, (03.08.1988р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12196403 від 18.10.2006 року.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописку, виданої ЛКП «Варшавське 407» 01.09.2016 року за №4381, в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані позивач ОСОБА_1 власник та ОСОБА_2.

Згідно актів ЛКП «Варшавське 407» від 27.03.2015р., 29.08.2016р., 19.07.2018р., 19.09.2018 року, відповідач ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 не проживає.

Крім того, позивач вказує, що востаннє спілкувалася з відповідачем в телефонному режимі у 2012 році та під час розмови повідомив, що проживає у м. Москва, де одружився та має сімю. Враховуючи вищевикладене, вимушена звернутися з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у її відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи Головного управління державної міграційної служби у Львівській області у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.10.2016 року, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою Львівською державною нотаріальною конторою 26.09.2006 року, належить на праві приватної спільної часткової власності квартира АДРЕСА_3 (а.с. 11-13).

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №4381, виданої 01.09.2016 року ЛКП «Варшавське - 407», в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: позивач ОСОБА_1, 19.03.1940р.н. власник та відповідач ОСОБА_2, 03.08.1988р.н. (а.с. 10).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 31.08.2007 року, однак не проживає в спірній квартирі.

Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 в спірній квартирі АДРЕСА_3 стверджується актами ЛКП «Варшавське - 407» від 27.03.2015 року за №56, від 29.08.2016 року за №169, від 19.07.2018 року за №148, від 19.09.2018 року за №186, згідно яких ОСОБА_2, 03.08.1988р.н. зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, однак не проживає за вищевказаною адресою (а.с. 6-9).

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України особа, яка більше шести місяців не проживає без поважних причин за місцем свого проживання може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше шести місяців за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача та письмовими доказами по справі.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Окрім того, згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід визнати ОСОБА_2, (03.08.1988р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №29 в будинку №6 по вулиці Липинського у м. Львові та зобов»язати Головне управління державної міграційної служби у Львівській області зняти ОСОБА_2, (03.08.1988р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У звязку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню в користь позивача 704,80 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, (03.08.1988р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №29 в будинку №6 по вулиці Липинського у м. Львові.

Зобов»язати Головне управління державної міграційної служби у Львівській області зняти ОСОБА_2, (03.08.1988р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, (03.08.1988р.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) в користь ОСОБА_1, (19.03.1940р.н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 14 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_3