Справа № 211/1842/18
Провадження № 2/211/1324/18
У Х В А Л А

про вирішення питання про відвід судді

05 вересня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулько А.С.,

позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про недовіру судді Ніколенко Д.М., -

встановив:

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_4 було подано заяву про недовіру судді Ніколенко Д.М. у звязку із порушенням рівноправності сторін і упередженості до позивача, що унеможливлює розгляд справи, а саме відмова головуючого досліджувати всі обставини по справі та долучати докази відповідача, про які зазначається в тексті зустрічної позовної заяви. Вказану заяву підтримали відповідач та інші її представники - ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 заперечував проти задоволення даної заяви, оскільки вважає дії головуючого судді законними та обґрунтованими. Зазначив, що на даний час судом здійснюється дослідження всіх обставин справи, а право на подання доказів відповідачем не було реалізоване через пропуск строку.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши заяву та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Ч.ч.3, 5 ст. 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 отримала позов з додатками та копію ухвали від 17 травня 2018 р. 03 серпня 2018 року.

Ухвалою суду від 17.05.2018 р. відповідачу встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов та в такий же строк для подання відповідачем зустрічного позову, крім того, у зазначений строк відповідач мав право надіслати суду всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Згідно вхідного штампу, відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом 27.08.2018 р., тобто з пропуском строку, при цьому в якості доказу було надано лише висновок експерта. Клопотання про поновлення строку з зазначенням причини такого пропуску, суду не надано, рівно як і не надано доказів, на які остання посилалась в своїй зустрічній позовній заяві.

Ухвалою суду від 05.09.2018 року в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, відшкодування витрат на інформаційно-консультаційні послуги для поновлення порушених прав було відмовлено.

В ході судового розгляду відповідачу декілька разів розяснювалось її право на подання доказів разом із клопотанням про поновлення процесуального строку, однак лише після надання права на вступне слово позивачу та відповідей на питання відповідача і її представників, було знову заявлене клопотання про відкладення розгляду справи та надання часу на подання доказів. Розяснивши вчергове порядок надання доказів з посиланнями на норми діючого Цивільного процесуального кодексу України, судом було відмовлено в задоволенні клопотання, що і стало підставою для написання заяви про відвід головуючого у справі представником відповідача.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді (ч. 5ст. 36 ЦПК України).

Представником відповідача не надано жодного доказу на підтвердження заявленого відводу судді.

Оцінюючи заявлений відвід, суд приходить до висновку, що правові підстави для відводу судді Ніколенко Д.М. в розумінні ст. ст. 36-37 ЦПК України, відсутні, і ніяким чином вказані обставини не свідчать про упередженість та необ'єктивність саме судді Ніколенко Д.М. при розгляді даної справи. За таких обставин вказану заяву про відвід необхідно залишити без задоволення.

Згідно ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.33,36,39,40,260,261 ЦПК України, суд

ухвалив:

в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про недовіру судді Ніколенко Д.М.- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.М.Ніколенко