АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 760/891/18 Головуючий у суді першої інстанції: Лазаренко В.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/6215/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції : Прокопчук Н.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: судді-доповідача: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,
при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Соломянського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сергієнка Олексія Миколайовича, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.С.А.» (ТОВ Гарант Ойл Групп»), заступник начальника Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сергієнко Олексій Миколайович, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та просив: - визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника відділу Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнка О.М. з приводу невнесення до Бориспільського міськрайонного суду Київської області або Солом`янського районного суду м. Києва подання про примусове проникнення на склад ПММ № 2 Військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться по АДРЕСА_1 ; - зобов`язати заступника начальника відділу Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у київській області Сергієнка О.М. звернутися до Бориспільського міськрайонного суду Київської області або Солом`янського районного суду м. Києва із поданням про примусове проникнення на склад паливно-мастильних матеріалів № 2 за адресою: АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_1 з метою виконання виконавчого листа № 2/760/4856 та припинення дій командування Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України при вчиненні перешкод при відпуску палива (виконанні умов договору відповідального зберігання № 1-Г від 20 січня 2016 року) за заявками ОСОБА_2 з належних ТОВ «Ю.С.А.» резервуарів складу ПММ № 2.

В обґрунтування скарги зазначав, що на виконанні у Бориспільському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Київській області перебуває виконавче провадження ВП № 54138042 з виконання виконавчого листа № 2/760/4856 про зобов`язання ТОВ «Ю.С.А.» виконати умови договору відповідального зберігання № 1-Г від 20 січня 2016 року, який був виданий на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Ю.С.А.» про стягнення штрафних санкцій та зобов`язання вчинити певні дії. 21 липня 2017 року заявником було подано до державного виконавця заяву про звернення державного виконавця до суду із поданням про примусове проникнення на територію складу паливно-мастильних матеріалів № 2 за адресою: АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_1 з метою виконання рішення у справі № 760/11898/16-ц в межах ВП № 54138042.

Разом з тим, відповіді на вказану заяву ОСОБА_2 отримано не було, а при ознайомленні 05 січня 2018 року з матеріалами виконавчого провадження представнику скаржника стало відомо про те, що листом від 11 серпня 2018 року державним виконавцем було відмовлено у задоволенні заяви про звернення до суду із клопотанням про примусове проникнення до приміщення, що знаходиться на території військової частини НОМЕР_1 , що свідчить про неналежне виконання державним виконавцем своїх обов`язків при примусовому виконанні судового рішення.

Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 р. у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця відмовлено.

У поданій ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , апеляційній скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження судового розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального права, є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що судом при розгляді скарги ОСОБА_2 не було враховано положення законодавства про обов`язковість рішення суду, сприяння виконання якому в першу чергу покладається на державного виконавця. Державний виконавець відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження» зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішення, які залежать від характеру виконуваного рішення. В даному випадку на думку скаржника доцільним заходом примусового виконання рішення було звернення з поданням до суду про примусове проникнення на територію складу ПММ № 2 військової частини НОМЕР_1 для зобов`язання ТОВ «Ю.С.А.» (нова назва ТОВ «Гарант Ойл Групп») виконати умови договору відповідального зберігання № 1-Г від 20 січня 2016 року з огляду на перешкоджання посадовими особами військової частини НОМЕР_1 у доступі до майна, яке належить боржнику та знаходиться на території військової частини.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.
Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIIIапеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв`язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Гарант Ойл Групп» підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники судового розгляду не з`явилися. Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця суд першої інстанції виходив з того, що звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є правом державного виконавця, а не його обов`язком, а тому він не може бути зобов`язаний судом до вчинення дій, які віднесені не до його обов`язків, а до його прав.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Ю.С.А.» про стягнення штрафних санкцій та зобов`язання вчинити певні дії було зобов`язано відповідача виконати умови договору відповідального зберігання № 1-Г від 20 січня 2016 року.

На виконання вказаного рішення суду 12 червня 2017 року був виданий виконавчий лист № 2/760/4856.

Постановою заступника начальника відділу Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнка О.М. від 16 червня 2017 року було відкрито виконавче провадження ВП № 54138042.

21 липня 2017 року ОСОБА_2 було подано до заступника начальника відділу Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнка О.М. заяву про звернення до суду з поданням про примусове проникнення на територію складу паливно-мастильних матеріалів № 2 за адресою: АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_1 з метою виконання рішення у справі № 760/11898/16-ц в межах ВП № 54138042 про зобов`язання ТОВ «Ю.С.А.» (нова назва ТОВ «Гарант Ойл Групп») виконати умови договору відповідального зберігання № 1-Г від 20 січня 2016 року.

Листом від 11 серпня 2017 року за підписом в.о. начальника відділу Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнка О.М. боржника ТОВ «Гарант Ойл Групп» було повідомлено про те, що військова частина НОМЕР_1 не є стороною виконавчого провадження, а отже у державного виконавця відсутні підстави для звернення до суду із поданням про примусове проникнення на територію складу паливно-мастильних матеріалів № 2 до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до умов договору відповідального зберігання № 1-Г від 20 січня 2016 року, що був укладений між ТОВ «Ю.С.А.», яке в подальшому змінило свою назву на ТОВ «Гарант Ойл Групп», та ОСОБА_2 , товариство прийняло на відповідальне зберігання нафтопродукти, які належать ОСОБА_2 та зобов`язалося зберігати їх протягом погодженого терміну та їх повернути в асортименті і кількості згідно з Додатком № 1 до договору.

Згідно з пунктом 1.2. Договору, зберігання нафтопродуктів здійснюється на складі паливно-мастильних матеріалів № 2, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 на території військової частини НОМЕР_1 у ємностях, які є власністю ТОВ «Ю.С.А.».

Договір та Додаток до нього укладені та підписані сторонами договору без погодження та залучення до участі в них військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до акту державного виконавця від 04 липня 2017 року (а.с. 18), заступником начальника Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнко О.М. було встановлено, що боржник у виконавчому провадженні ВП № 54138042 рішення суду не виконує з огляду на те, що представник військової частини НОМЕР_1 , на території якої зберігаються нафтопродукти, які належать ОСОБА_2 , перешкоджає їх відвантаженню.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України закріплено аналогічне положення: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені права та обов`язки виконавців при примусовому виконанні рішень. Зокрема, згідно п. 3 ч. 2 вказаної статті виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Пунктом 13 частини 3 вказаної статті закріплено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звертався до Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області із заявою, в якій просив державного виконавця звернутися з поданням до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про примусове проникнення на територію складу паливно-мастильних матеріалів № 2 до військової частини НОМЕР_1 для зобов`язання ТОВ «Ю.С.А.» виконати умови договору відповідального зберігання від 20 січня 2016 року № 1-Г.

Вказана заява була зареєстрована у Бориспільському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Київській області 21 липня 2017 року за вх. № 933.

11 серпня 2017 року в.о. начальника відділу Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Сергієнко О.М. було надано відповідь на дану заяву та зазначено, що у державного виконавця відсутні підстави для звернення до суду із клопотанням про примусове проникнення на територію складу паливно-мастильних матеріалів № 2 до військової частини НОМЕР_1 , оскільки вказана військова частина не є стороною виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2/760/4856.

А відтак, державним виконавцем було належним чином розглянуто заяву ОСОБА_2 та надано відповідь на неї.

Окрім того, суд першої інстанції надійшов до вірного висновку про те, що звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб, є правом державного виконавця, а не його обов`язком, а відтак відповідно до положень ЗУ «Про виконавче провадження» суд не вправі зобов`язати державного виконавця до вчинення вказаних дій.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що ОСОБА_2 звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця просив зобов`язати його звернутися із поданням про примусове проникнення на територію військової частини НОМЕР_1 , порядок доступу до якої як до військового формування Збройних Сил України затверджується спеціальним Наказом. При цьому військова частина НОМЕР_1 не є учасником виконавчого провадження,не була стороною і в укладеній між боржником і стягувачем угоді та у правовідносинах з ОСОБА_2 не перебуває.

Під час апеляційного розгляду представник ТОВ «Гарант Ойл Групп» підтвердив, що з питання витребування свого майна до військової частини НОМЕР_1 боржник не звертався і остання не є учасником виконавчого провадження, у межах якого заявлено клопотання.

З огляду на таке й ті обставини, що чинним законодавством передбачено спеціальний режим доступу на територію військової частини та виключно право державного виконавця на звернення до суду із поданням про примусове проникнення до приміщень, з урахуванням положень ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено обов`язки та права державного виконавця при виконанні рішень суду, колегія суддів надходить до висновку, що державним виконавцем при виконанні виконавчого листа № 2/760/4856 не було допущено бездіяльності, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість скарги.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог процесуального закону і не може бути скасована з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Соломянського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст постанови складений: 31 серпня 2018 року