Справа № 297/1767/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Берегівського районного суду від 28.11.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Берегівського районного суду від 28.11.2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про збільшення розміру стягуваних аліментів задоволено. Збільшено розмір стягнених аліментів встановленого рішенням Берегівського районного суду від 06.10.2008 року та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення посилаючись на те, що Берегівським районним судом 28.11.2017 року було винесене заочне рішення, з яким він не згідний, оскільки обставини справи судом встановлені не у повному обсязі. По-перше, зазначив, що про розгляд справи він не був повідомлений належним чином, оскільки ні копії позовної заяві, а ні судової повістки про виклик до суду він не отримував. Про наявність заочного рішення дізнався від позивачки на початку січня місяця 2018 року, а тому строк на його перегляд вважає не порушеним. Крім цього, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1 000 гривень щомісячно, оскільки більший розмір сплачувати наразі не може. Також зазначив, що позивачкою не було надано суду жодного доказу про те, що він, відповідач, має можливість сплачувати аліменти в розмірі 2 000 гривень щомісячно. Відповідно до норм Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх дітей в однаковій мірі. Однак, як вбачається із позовної заяви позивачка хоче перекласти обовязок по утриманню доньки повністю на відповідача.

Заявник ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, про місце, дату та час були повідомлені належним чином ( а.с. 72, 73).

Позивачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_6 в судове засідання також не зявились, про місце, дату та час були повідомлені належним чином (а.с. 71).

Перевіривши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 287 ЦПК України передбачено, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів був призначений на 18.10.2017 року (а.с. 10).

У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи розгляд справи було відкладено на 28.11.2017 року (а.с. 15).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 155 повістку про виклик до суду на 28.11.2017 року відповідач ОСОБА_1 отримав 17.11.2017 року (а.с. 17).

28.11.2017 року позивачкою ОСОБА_2 була подана через канцелярію суду заява, згідно до якої остання просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 18).

28.11.2017 року відповідач ОСОБА_1 повторно не зявився на розгляд справи про, що свідчить довідка секретаря судових засідань від 28.11.2017 року (а.с. 19).

Отже, судом встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки без поважних причин і докази, на які він посилається, не мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, про неможливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 2000 гривень відповідачем не надано жодного доказу.

Слід також зазначити, що згідно до Закону України 2475-VIII від 03.07.2018 року, який набирає чинності 28.08.2018 року частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Отже, відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 травня 2017 року- 1777 гривень, а відповідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 липня 2018 року - 1944 гривні.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Берегівського районного суду від 28.11.2017 року, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 260, 287 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Берегівського районного суду від 28.11.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягуваних аліментів - залишити без задоволення.

Заочне рішення Берегівського районного суду від 28.11.2017 року може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: ОСОБА_7