Справа № 462/7377/18
УХВАЛА

19 грудня 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді - Пилип'юк Г.М.,

за участю секретаря судових засідань - Зубрицької О.М.,

державного виконавця - Жука Я. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові подання старшого державного виконавця Залізничного районного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у місті Львові Шумила А.В. про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи ОСОБА_3 у праві виїду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Залізничного районного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у місті Львові звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи ОСОБА_3 у праві виїду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження ВП №55336079 з примусового виконання постанови №308/8799/17 від 14.09.2017 року, виданої Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави заборгованості в розмірі 204 473,01 грн.

08.12.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та того ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження. Згідно відповіді на запит до ПФУ та ДФС ОСОБА_3 доходів не отримує, відкритих рахунків в фінансових установах не виявлено. Згідно відповіді на запит від 08.12.2017 року рухоме майно зареєстроване за боржником відсутнє. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 нерухомого майна не зареєстровано.

Також, державний виконавець зазначає, що на виклики направлені боржнику, останній не з'явився та пояснень за фактом невиконання вимог виконавчого документу, а також відомостей про його майно не подав.

У зв'язку з тим, що боржник не з'явився на виклик державного виконавця, останній був змушений звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Головний державний виконавець Жук Я. Я. подання підтримав та просить його задоволити.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у відділі виконавчої служби перебуває виконавче провадження ВП №55336079 з примусового виконання виконавчого листа на підставі постанови №308/8799/17 від 14.09.2017 року, виданої Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави заборгованості в розмірі 204 473,01 грн.

08.12.2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, 08.12.2017 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження. Згідно відповіді на запит до ПФУ та ДФС від 08.12.2017 року ОСОБА_3 доходів не отримує, відкритих рахунків в фінансових установах не виявлено. Згідно відповіді на запит від 27.12.2017 року рухоме майно зареєстроване за боржником відсутнє. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1

Поряд із цим, стосовно відомостей про виклик боржника до державного виконавця із матеріалів подання не вбачається наявності повідомлень про вручення поштових відправлень, які б вказували на факт отримання боржником викликів державного виконавця, а відтак відсутні підстави стверджувати про ухилення боржника від виконання виконавчого листа.

Таким чином, розглянувши фактичні обставини справи, подання державного виконавця з доданими документами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання про тимчасове обмеження у виїзді за кордон з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із п. 2, 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Проте, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до принципів, зазначених в ст. 12, 13 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України від 01 лютого 2013 року, викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Окрім цього, при виконанні рішення слід взяти до уваги і наявність у ОСОБА_3 у власності нерухомого майна.

Керуючись положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Залізничного районного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у місті Львові Шумила А.В. про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи ОСОБА_3 у праві виїду за межі України - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд міста Львова.

Суддя: Г.М.Пилип'юк

Оригінал ухвали.