Справа № 444/1693/18
Провадження № 2/444/886/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крехівської сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги, мотивує тим, що 16 травня 2009 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу будівлю складу заг площею 257,7 кв.м. за адресою Львівська обл., Жовківський р-н, с. Руда Крехівська. вул. Л. Українки, 2 «д». 16 травня 2009 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу будівлю складу заг площею 282,1 кв.м. за адресою Львівська обл., Жовківський р-н, с. Руда Крехівська. вул.Л. Українки, 2 «г». Сплатив вартість будівель 4800,00 грн., що стверджується квитанціями № 157,158 від 16.05.2009р.

Зазначає, що 04.05.2009 року засновниками ТзОВ «Крехів» було прийнято рішення про продаж ОСОБА_1 вказаних вище будівель, що стверджується протоколом. 16 травня 2009 року Позивачу було видано накладні про передачу йому згаданих будівель.

9.05.2009 року між ТзОВ «Крехів» та Позивчем було підписано акт приймання передачі будівель.

Крім цього зазначає, що тривалий час намагався зареєструвати за собою право власності на згадане нерухоме майно, однак через ряд змін в законодавстві на підставі наявних документів це зробити не можливо.

Через необізнаність у законодавстві Позивач не здійснював державної реєстрації права власності на майно.

Вказує, що на сьогоднішній день це зробити не можливо через те, що угода не є нотаріально посвідчена, а попередній власник у якого Позивач купив будівлі припинив свою господарську діяльність. Наголошує, що з 2009 року у нікого до нього не виникало жодних претензій, щодо володіння згаданим майном. Просить задоволити позов.

Позивач в підготовче засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача в підготовче засідання не з»явились, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлений, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача надіслано лист в якому останній вказав, що заперечень щодо позовних вимог позивача у нього немає. Окрім цього у даному листі просить розгляд справи проводити у відсутності його представників, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Оскільки сторони в підготовче засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація підготовчого засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, 16 травня 2009 року позивач уклав договір купівлі-продажу будівлю складу заг. площею 257,7 кв.м. за адресою Львівська область Жовківський район с. Руда Крехівська. вул. Л. Українки, 2 «д». 04.05.2009 року засновниками ТзОВ «Крехів» було прийнято рішення про продаж позивачу вказаних вище будівель, що стверджується протоколом. 16 травня 2009 року позивач також уклав договір купівлі-продажу будівлю складу заг. площею 282,1 кв.м. за адресою Львівська область Жовківський район с. Руда Крехівська. вул. Л. Українки, 2 «г», що стверджується відповідними накладними, та сплатив вартість будівель 4800,00 грн., що стверджується квитанціями № 157,158 від 16.05.2009 р.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що 9.05.2009 року між ТзОВ «Крехів» та Позивачем було підписано акт приймання передачі будівель. Останній тривалий час намагався зареєструвати за собою право власності на згадане нерухоме майно, однак через ряд змін в законодавстві на підставі наявних документів це зробити не можливо.

На сьогоднішній день це зробити не можливо через те, що угода не є нотаріально посвідчена, а попередній власник у якого купив будівлі припинив свою господарську діяльність, про що свідчить витяг з єдиного державного реєстру від 25.05.2018р.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти право чини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Статтею 207 ЦК України, передбачено правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Право чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (стороною).

Згідно ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо право чин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимог щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий право чин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Згідно п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інше речове право» вирішуючи питання про правомірність набуття права власності суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

До державної реєстрації права власності за новим набувачем покупець за договором про відчуження майна, виконаним сторонами, не має права розпоряджатися цим майном, оскільки право власності на нього зберігається за продавцем, проте має право на захист свого володіння на підставі статті 396 ЦК. При цьому слід мати на увазі, що після оплати вартості проданого майна і передання його покупцеві, але до державної реєстрації переходу права власності, продавець також не має права ним розпоряджатися, оскільки це майно є предметом виконаного продавцем зобов'язання, яке виникло з договору про відчуження майна (пункт 1 частини першої статті 346 ЦК), а покупець є його законним володільцем. У разі укладення нового договору про відчуження раніше переданого покупцю майна без розірвання попереднього договору чи визнання судом його недійсним продавець несе відповідальність за його невиконання у виді відшкодування збитків новому покупцеві.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і підлягають до задоволення.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно : будівлю складу, площею 282,1 кв.м, що знаходиться за адресою : Львівська область Жовківський район с. Руда Крехівська, вул. Л. Українки 2 «г».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно : будівлю складу, площею 257,7 кв.м, що знаходиться за адресою : Львівська область Жовківський район с. Руда Крехівська, вул. Л. Українки 2 «г».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.