Справа № 373/2617/13-ц
УХВАЛА

30 серпня 2018 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Керекези Я.І.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький подання державного виконавця Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Переяслав-Хмельницького міськрайонного ВДВС ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним поданням та просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №2/373/915/13 виданим 08.01.2014 про стягнення на користь ПАТ «Приватбанк» боргу в розмірі 29594 грн.03 коп.

Посилається на те, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 41851493, відкрите на підставі виконавчого листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 29594 грн.03 коп., який рішення суду не виконує. Про борг він повідомлений. Факт несплати коштів підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

В судовому засіданні державний виконавець Свириденко Я.В. подання підтримала, просить задовольнити.

Судом встановлено наступне.

06 листопада 2013 року заочним рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 29301 грн. 02 коп. заборгованості за кредитом від 24 липня 2007 року №КЗXRRX01640219.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції з 04.02.2014 знаходиться виконавче провадження №41851493, відкрите на підставі виконавчого листа Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь боргу в розмірі 29594 грн. 02 коп.

04.02.2014 державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

З метою виявлення майна боржника державним виконавцем були неодноразово направлені запити до ОДПІ, УПФУ, Центру надання послуг повязаних з використанням транспортних засобів, Переяслав-Хмельницького МРЦЗ, Держтехнагляду.

07.04.2014 державним виконавцем Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та внесено до реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна боржника.

20.11.2014 року державним виконавцем описано належне на праві приватної власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

У поданні зазначено, що 04.02.2014 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця з`явитись до відділу 12.02.014, боржник до відділу не з`явився. 23.01.2018 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця з`явитись до відділу 07.02.2018, боржник до відділу не з`явився. 03.07.2018 на адресу боржника направлено виклик державного виконавця з`явитись до відділу 11.07.2018, боржник до відділу не з`явився.

В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення боржника про виклик до ДВС, натомість з копій конвертів доданих до матеріалів справи, вбачається, що вони повернуті відправнику у звязку з закінченням терміну зберігання.

З акту від 09.09.2014 вбачається, що державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника, боржник був відсутній .

13.11.2014 року державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника.

З відповіді Переяслав-Хмельницького ГУМВС України в Київській області вбачається, що здійснити примусовий привід боржника не можливо, в звязку з його відсутністю за вказаною адресою.

В поданні зазначено, що 24.05.2017 державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника, боржник був відсутній .

Також в поданні зазначено, що рішення на даний час боржником не виконано, декларації не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом Відповідно до ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших осіб за участю державного (приватного виконавця.

Порядок здійснення права громадян України, зокрема, на виїзд з України і вїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

За змістом п.5ч.1 ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є не тільки наявність невиконаних зобовязань, але і ухилення від їх виконання.

Ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням суду, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту умисного ухилення останнього від виконання своїх зобовязань.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтвердили факт умисного ухилення ОСОБА_3 від виконання зобовязань, покладених на нього рішеннями суду.

Сам факт відкриття виконавчого провадження та невиконання боржником зобовязання самостійно не може свідчити про умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього судовими рішеннями обовязків.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до положення ч.3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту умисного ухилення боржника від виконання зобовязання.

Будь-яких належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду державним виконавцем не надано, тому невиконання судового рішення боржником в даному випадку не є свідчення його ухилення та не дає суду права обмежити боржника в його конституційному праві свободи пересування, та права вільно залишити територію України.

Крім того, в порушення ст. 441 ЦПК УКраїни, подання подане не державним виконавцем, який відкривав відкривав виконавче провадження.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.33 Конституції України, Протоколом №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХIIІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя Я. І. Керекеза