Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2161/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого - судді Леньо В.В., при секретарі - Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності. За клопотанням позивача до участі у справі як співвідповідача залучено ОСОБА_3

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла бабуся позивача - ОСОБА_4, останнє місце проживання якої було АДРЕСА_1 що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Дротинської сільської ради від 25.06.2018 року №02-13/219.

На день смерті моєї бабусі - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 разом з нею були зареєстровані та проживали в АДРЕСА_1 наступні члени сім'ї: ОСОБА_5 - син, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 - невістка, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 - внук, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_1 - внук, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Дротинської сільської ради від 25.06.2018 року №02-13/219.

За час свого життя ОСОБА_4 заповіт не залишала.

Після смерті бабусі, ОСОБА_4, відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку по АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_4, батько позивача - ОСОБА_5, прийняв спадщину, яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 оскільки продовжував в ньому проживати, доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку, вести господарство, тобто прийняв спадкове майно, однак зареєструвати за собою не встиг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 помер.

За час свого життя мій батько позивача - ОСОБА_5, заповіт не залишав.

Одразу ж після смерті свого батька, ОСОБА_5., позивач вступив в управління і володіння житловим будинком АДРЕСА_1

Позивачем подано письмову заяву до державного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті мого батька - ОСОБА_5.

22.06.2018 року державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було видано відмову №242/01-16 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_5 у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок і було рекомендовано звернутися до суду.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства, порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно то позивач змушений звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.23).

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, однак до суду подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.29, 53).

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_5 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно: житловий будинок з АДРЕСА_1, який розташований по АДРЕСА_1 який зареєстрований за померлою ОСОБА_4 (а.с. 8).

Спадкоємці першої черги є відповідачі по справі, як рідний син та дружина померлого, які претензій щодо спадкового майна не ставлять.

Позивач є спадкоємцем першої черги, як син померлого.

Згідно довідки КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» №562 від 13.07.2018 року, житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений, його вартість становить 106781 грн., рахується за ОСОБА_4

Згідно довідки виконавчого комітетом Дротинської сільської ради від 25.06.2018 року №02-13/219 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.9).

В порядку цивільного законодавства позивач прийняв спадщину, оскільки на момент смерті проживав разом з спадкодавцем.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за ним необхідно визнати право власності.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_1, мешканцем АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 загальною корисною площею 62,6 кв.м., в тому числі житловою пл. 32 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо