Номер провадження: 22-ц/785/7383/18
Номер справи місцевого суду: 509/2210/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Справа №509/2210/17

Провадження №22-ц/785/7383/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Драганової Ю.С.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариства «Укрсоцбанк»,

відповідач ОСОБА_2,

третя особа ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Гандзій Д.М. 07 серпня 2018 року в смт. Овідіополь Одеської області,

встановив:

В червні 2017 року ПАТ «УкрСибббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, і в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 07 грудня 2011 року було укладено кредитний договір №670СІ10111207, згідно положень якого позивачем надано ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 98 000 грн. В забезпечення виконання ОСОБА_3 зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 07 грудня 2011 року було укладено іпотечний договір, відповідно до якого відповідач передала Банку однокімнатну квартиру №52, розташовану за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, 47.

Станом на 15 травня 2017 року внаслідок невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору виникла заборгованість у розмірі 11449,78 грн., що стало підставою звернення Банку до суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу нерухомого майна на прилюдних торгах.

Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №670СІ10111207, яка станом на 15 травня 2017 року становила 218601,71, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на однокімнатну квартиру №52, розташовану за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, 47, яка належить іпотекодавцю ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнала.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечував.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 серпня 2018 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором кредиту №670СІ1 від 07.12.2011 року в загальному розмірі 218601,71 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 95666,66 грн., заборгованості за відсотками 103297,41 грн., інфляційних витрат за кредитом 8187,86 грн., інфляційних витрат за відсотками 11449,78 грн. - звернуто стягнення на предмет іпотеки за нотаріально посвідченим договором іпотеки від 07.12.2011 року за реєстровим № 1025, а саме: на однокімнатну квартиру, загальною площею 28,7 кв.м, житловою площею 12,8 кв.м, що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, 47, кв. 52, яка належить на праві власності ОСОБА_2 згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 31575429 від 07.10.2011 року виданого на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.11.2001 року (реєстр. № 2079), шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 621154 грн., визначеною звітом ТОВ «Бізнес Ассіст» про незалежну оцінку вартості майна від 10.04.2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 серпня 2018 рокуу справі №509/2210/17 та ухвалити нове, яким відстрочити виконання рішення суду першої інстанції строком на один рік в частині реалізації іпотечного майна на прилюдних торгах в рахунок виконання зобовязання за кредитним договором.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову банку, однак. з урахуванням того, що відповідачі визнали свій борг перед банком, не враховано того, що відповідачі не мають іншого житла та не вирішив питання про відстрочку виконання рішення суду строком на один рік.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент розгляду справи відповідачами не надано доказів погашення заборгованості.

Колегія суддів, погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07.12.2011 року відповідно до договору кредиту № 670СІ1, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, останній отримав в банку у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 98 000 грн., що підтверджується умовами вказаного договору та заявою на видачу готівки на вказану від 07.12.2011 року, що не заперечувалось в судовому засіданні 3-ою особою ОСОБА_3 (а.с. 7-15).

В забезпечення виконання кредитних зобовязань за кредитним договором ОСОБА_3 між банком та ОСОБА_2 було узгоджено та укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки як з майновим поручителем від 07.12.2011 року за реєстровим № 1025, відповідно до умов якого, ОСОБА_2 передала в іпотеку позивачу однокімнатну квартиру, загальною площею 28,7 кв.м., житловою площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, №47АДРЕСА_1, яка належить їй на праві власності, згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 31575429 від 07.10.2011 року, виданого на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.11.2001 року реєстровій № 2079 (а.с. 16-19).

В звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору станом на 15.05.2017 року ОСОБА_3 має прострочену заборгованість в загальному розмірі 218601,71 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 95 666,66 грн., заборгованості за відсотками 103 297,41 грн., інфляційних витрат за кредитом 8 187,86 грн., інфляційних витрат за відсотками 11 449,78 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 24-28).

Заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 24.06.2016 року, яке набрало законної сили, задоволений позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 та стягнуто з останнього на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 670СІ1 від 07.12.2011 року в розмірі 243 627,70 грн., з яких : 95 666,66 грн. заборгованість за кредитом, 73 750,05 грн. заборгованість за процентами, 23 733,21 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 16 699,15 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 18 755,04 грн. інфляційні витрати за кредитом та 15 023,58 грн. інфляційні витрати за відсотками, на виконання якого був виданий виконавчий лист від 20.07.2016 року (а.с. 74-77).

Зазначене судове рішення не виконане, що не спростовувалось відповідачем ОСОБА_3

14.06.2017 року Банком на адресу позичальника та майнового поручителя було направлено письмову вимогу про усунення порушень та вимогу про добровільне виселення № УСБ-178, яку було отримано ними, що підтверджується поясненнями відповідача, та в якій банк вимагав від позичальника ОСОБА_3 у 30-ти денний строк сплатити заборгованість по кредиту, відсотках за його користування та неустойку. Також попереджено сторін, що у разі невиконання цієї вимоги, банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру, загальною площею 28,7 кв.м., житловою площею 12,8 кв.м., що знаходиться за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, №47АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про іпотеку», шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки чи вчинення виконавчого напису нотаріуса (а.с. 29-31).

Ціна предмету іпотеки була визначена звітом ТОВ «Бізнес Ассіст» про незалежну оцінку вартості майна від 10.04.2018 року, та яка станом на 10.04.2018 року складає 621 154 грн. (а.с. 116-174).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Іпотечним договором передбачено право іпотекодержателя застосувати один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задовольнити вимоги Іпотекодержателя: за рішенням суду, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Оскільки, позичальник та поручитель не виконали свої зобовязання за кредитним договором, не виконали вимоги банку від 14.06.2017 року, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення кредитної заборгованості.

В судовому засіданні колегії суддів, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 погоджувалися з наявною заборгованістю за договором кредиту та порушення ними умов договору кредиту щодо своєчасного внесення платежів на погашення кредиту, проте вважали, що Банк мав укласти з ними договір про реструктурування боргу .

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції повинен був надати відстрочку у виконанні рішення на один рік, не можуть бути підставою для скасування судового рішення як незаконного.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання на підставах, передбачених частиною третьою та четвертою вказаної статті.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач зверталась до суду першої інстанції з заявою про відстрочення виконання рішення.

ОСОБА_2 не позбавлена права звернутись до суду першої інстанції з відповідною заявою або іншим шляхом захистити свої права.

Інших доводів,які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції,в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 серпня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12.12.2018 року

Судді апеляційного суду

Одеської області: ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6