пр. № 4-с/759/110/18
ун. № 487/1269/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

за участю секретаря Медвідчук В.В.,

представника скаржника адвоката Кушнаренка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Заступника начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С., -

ВСТАНОВИВ:
14.03.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою дії та рішення державного виконавця Заступника начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. та просив суд :

- визнати неправомірними дії Заступника начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. відносно виконання виконавчого листа №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданого Свтошинським районним судом м.Києва,

- визнати неправомірною та скасувати постанову Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області про виконавче провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Свтошинським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №014/1 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн.,

- визнати неправомірною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 22.12.2017 р. до виконавчого провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Свтошинським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №014/1 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн., винесену заступником начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказував на те, що відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2012 р. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Київської регіональної дирекції стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/1812/73/53511 від 21 березня 2007 року в сумі 18689,65 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 149283,53 грн. (сто сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні п`ятдесят вісім копійок). На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист. 11.07.2014 р. ОСОБА_1 було знято з реєстраційного обліку в АДРЕСА_1 та зареєстровано 22.03.2017 р. в АДРЕСА_2 однак, не дивлячись на те, що на момент відкриття виконавчого провадження він як боржник не був зареєстрований в м.Сміла державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника. Вказуючи на те, що в 2015 р. він був призваний до лав української армії та в вересні 2015 р. отримав поранення, в 2017 р. при виконанні службових обов`язків також отримав тяжку травну та тривалий час знаходився на лікуванні в госпіталі, та винесення вказаних постанов державним виконавцем суттєво порушує його права. Посилаючись на положення ЗУ «Про виконавче провадження » просив заявлені вимоги скарги задовольнити.

Скаржник в судове засідання не з`явився, направив до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому можливо розглянути справу в його відсутності.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги скарги та просив їх задовольнити вказуючи на обставини справи викладені в скарзі та в поясненнях до заперечень.

Представник особи, дії якої оскаржуються, державного виконавця Заступника начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С в судове засідання не з`явився, суду надано заперечення з приводу заявлених вимог скарги, в яких представник в задоволенні вимог скарги просить відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника скаржника, вважає встановленими наступні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2012 р. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Київської регіональної дирекції стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/1812/73/53511 від 21 березня 2007 року в сумі 18689,65 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 149283,53 грн. (сто сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні п`ятдесят вісім копійок).

На виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається з матеріалів справи, в виконавчому листі місце реєстрації проживання боржника зазначено : АДРЕСА_1 .

Після звернення стягувача з заявою до державного виконавця ро відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва від 16.10.2012 р. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль`в особі Київської регіональної дирекції стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/1812/73/53511 від 21 березня 2007 року в сумі 18689,65 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 149283,53 грн. (сто сорок дев`ять тисяч двісті вісімдесят три гривні п`ятдесят вісім копійок) державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Посилання скаржника на те, що на момент відкриття провадження він не мешкав в м.Сміла а переїхав до м.Миколаїв не можуть слугувати підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження оскільки на момент відкриття виконавчого провадження 02.09.2016 р. ОСОБА_1 , боржник по даному провадження не був зареєстрований в м.Миколаїв, оскільки як вбачається з паспорту останнього зареєстровано 22.03.2017 р. в АДРЕСА_2 таким чином не є можливим задоволення вимог в яких скаржник просить визнати неправомірними дії Заступника начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С. відносно виконання виконавчого листа №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданого Святошинським районним судом м.Києва, та визнати неправомірною та скасувати постанову Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області про виконавче провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Святошинським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №014/1 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Частинами 1 та 2 ст. 68 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Згідно ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції до 05.10.2016 року, у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з`ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана постанова про звернення стягнення на доходи боржника від 22.12.2017 року яка була направлена до військової частини НОМЕР_3 , де ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах, була винесена заступником начальника саме Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яшник Мариною Степанівною, що суперечить змісту ч. 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

У той же час, державним виконавцем при винесенні постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.12.2017 року не було враховано, що відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Після дослідження матеріалів справи, суд приходить до висновку, що державним виконавцем передчасно було винесено оскаржувану постанову, оскільки на час її винесення не було проведено повну перевірку майнового стану боржника і не було встановлено відсутності у нього іншого майна, достатнього для задоволення вимог стягувача. Окрім того, у матеріалах справи відсутня заява стягувача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника, а сума боргу перевищує п`ять мінімальних розмірів заробітної плати.

Окрім того, державним виконавцем було допущено порушення вимог ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Натомість, у визначений ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» строк державним виконавцем не було у повному обсязі проведено перевірку майнового стану боржника, не було здійснено вихід за його місцем проживання для перевірки наявності у нього рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення.

Наведене підтверджує доводи, викладені у скарзі щодо неправомірності оскаржуваної постанови державного виконавця, а тому дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). (ч.2 ст. 451 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258-260, 268, 450-452 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Заступника начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 22.12.2017 р. до виконавчого провадження за №АСВП: 52123577 за виконавчим листом №2/2608/5284/12 від 23.10.2013 року виданим Свтошинським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №014/1 від 02.03.2007 р. в сумі 18689,65 доларів США що становить 150776,37 грн., винесену заступником начальника Смілянського міського відділу ДВС Головного територіального відділу юстиції в Черкаській області Яшник М.С.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.П`ятничук