Номер провадження: 22-ц/785/5048/18
Номер справи місцевого суду: 513/1134/15-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ковязіної А.Д.

імена (найменування) сторін:

заявник ОСОБА_2

заінтересована особа стягувач правонаступника Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 ОСОБА_1» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт»

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: стягувач Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 ОСОБА_1», правонаступник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» про заміну сторони виконавчого провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_2 на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 07 березня 2018 року щодо заміни сторони виконавчого провадження (суддяБучацька А.І.)

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив замінити ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_5, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року був задоволено позов ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» до ОСОБА_2 та стягнуто борг в загальній сумі 3948479,08 грн.

Також ОСОБА_2 зазначив, що за договором про переведення заборгованості від 13 травня 2017 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, ОСОБА_6 стала новим боржником за кредитними зобовязаннями, що випливають з кредитного договору, який був предметом розгляду справи за позовом ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору про переведення заборгованості первісний боржник ОСОБА_2 переводить на нового боржника ОСОБА_6 заборгованість у повному обсязі за кредитним договором № 010/3-2/437 від 02 листопада 2010 року, укладеним між ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» та ОСОБА_2

Відповідно до п.1.2 договору про переведення заборгованості новий боржник замінює первісного боржника в зобовязанні, що виникла з основного договору і приймає на себе зобовязання первісного боржника за основним договором.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_2 просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме ОСОБА_2 його правонаступником ОСОБА_5

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 07 березня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересована особа: стягувач ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_4, представник ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, визнано встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального права або неправильно застосовано норми матеріального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_4, представник ОСОБА_2 зазначає, що суд при розгляді заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження мав достатньо підстав для задоволення заяви, а тому вважає, що ухвала підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14 листопада 2018 року в якості правонаступника позивача АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Форінт» в якості позивача.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У звязку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 12 грудня 2018 року сторони не зявились, всі були сповіщені належним чином (а.с. 218-222).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2016 року Саратський районний суд Одеської області видав виконавчий лист № 513/1134/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» в особі Одеської обласної дирекції «ОСОБА_3 ОСОБА_1» заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 944 825,08 грн., яких: за кредитом - 1 980 383,52 грн., за відсотками - 1 237 143,17 грн., пеня за відсотками - 291117,19, пеня за тілом кредиту - 436181,21 зобовязання якого є солідарним з ФГ «Кулевча» Саратського район Одеської області та судовий збір в сумі 3654,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Арцизького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції Одеської області ОСОБА_7 від 19 грудня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 531535 - про примусове виконання виконавчого листа № 513/1134/15-ц, від 28.11.2016 року.

Ухвалу про відкриття виконавчого провадження боржник ОСОБА_2 отримав 28 грудня 2016 року.

13 вересня 2017 року постановою старшого державного виконавця було зупинено виконавчі провадження у звязку з тим, що боржник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звертаючись до суду, в своїй заяві посилався на укладений 13 травня 2017 року договір про переведення заборгованості за кредитним договором № №010/3-2/437 від 02.11.2010 року, укладений між первісним боржником ОСОБА_2 та новим боржником ОСОБА_6, відповідно до якого, первісний боржник переводить заборгованість в повному обсязі за кредитним договором № 010/3-2/437 від 02.11.2010 року, укладеним з ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1». Первісний боржник зобов'язується сплатити новому боржнику за прийнятні заборгованості визначену цим договором плату, а новий боржник замінює первісного боржника у зобов'язанні, що виникає із основного договору, і приймає на себе обов'язки первісного боржника за основним договором. Підписанням даного договору сторони підтверджують, що ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» належним чином повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором № 010/3-2/437 від 02.11.2010. Не пізніше 4 календарних днів первісний боржник за основним договором сплачує новому боржнику за основним договором плату за прийняття заборгованості шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок нового боржника.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, суд виходив з того, що кредитор АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» не надавав будь-якою згоди на заміну боржника у зобовязаннях по кредитному договору № 010/3-2/437 від 02 листопада 2010 року.

Також заявником не було надано до суду належних та достовірних доказів щодо надання кредитором згоди на заміну боржника ОСОБА_2 правонаступником ОСОБА_6 за кредитним договором № 010/3-2/437 від 02 листопада 2010 року.

Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобовязанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 521 ЦК України визначено, що форма правочину щодо заміни боржника у зобовязанні визначається відповідно до положень статті 513 цього кодексу.

Стаття 513 ЦК України встановлює, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадженню суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступникаом може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволені заяви, оскільки заява ОСОБА_2 є необґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, представника ОСОБА_2 про те, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, визнано встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушені норми процесуального та матеріального права, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки судове рішення ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, також судом при розгляді справи дотримані норми матеріального та процесуального права.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 07 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 13 грудня 2018 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_8