Справа № 1224/490/12
Провадження № 22-ц/810/364/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Єрмакова Ю.В.. (суддя-доповідач)

суддів - Луганської В.М., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргу Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області

на ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 жовтня 2018 року (суддя Москаленко В.В.)

учасники справи:

заявник - Рубіжанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

заінтересовані особи: стягувач - ОСОБА_1, боржник - ОСОБА_2

про вирішення питання про примусове проникнення до житла,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018 року старший державний виконавець Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Люблінський Є.О звернувся до суду із поданням про вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника.

В обґрунтування подання зазначив, що на примусовому виконанні у Рубіжанському МЮ ДВС ГТУЮ у Луганській області перебуває виконавче провадження № 47143025 від 06.04.2015 з виконання виконавчого документа № 2/425/1/15 від 03.04.2015 виданого Рубіжанським міським судом Луганської області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 14801,38 гривень. Державним виконавцем були зроблені запити до реєстраційно-облікових установ для перевірки майнового стану боржника, боржнику направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження, неодноразово здійснювалися виклики боржника та виходи за місцем мешкання боржника за адресою: АДРЕСА_1, але боржник був дома відсутній, про що були складені акти. Вважає, що подальше виконання вищезазначеного виконавчого провадження без примусового проникнення до квартири боржника, для здійснення перевірки майнового стану, є неможливим.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 жовтня 2018 року відмовлено старшому державному виконавцю Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Люблінському Є.О. в задоволенні подання про вирішення питання про примусове проникнення до житла відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Рубіжанським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області подано апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі скаржник просить ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.10.2018 року скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити подання про примусове проникнення до житла.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що державним виконавцем неодноразово були здійсненні виходи за місцем знаходження майна боржника, але здійснити перевірку майнового стану не вдалося, про що складено відповідні акти державного виконавця.

Боржник ігнорує неодноразові виклики державного виконавця. Зазначені обставини судом не враховано.

Крім того, суд зазначив, що державний виконавець не з'явився в судове засідання та не підтримав своє подання, але судом першої інстанції не було повідомлено державного виконавця про дату та час розгляду вказаного подання, що призвело до позбавлення можливості підтримання свого подання.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Стягувач, боржник у судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, старшого державного виконавця Люблінського Є.О., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла наступного.

Відмовляючи в задоволенні подання про примусове проникнення до житла, суд першої інстанції виходив з того, що подання не містять доказів вручення боржнику ОСОБА_2 ні постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.04.2015 року, ні викликів до відділу ВДВС, також не надано доказів, що боржник саме ухиляється від виконання рішення суду та перешкоджає у вільному доступі до житла. Крім того, суд виходив з того, що в порушення вимог ч.2 ст.439 ЦПК України державний виконавець не з'явився у судове засідання та не підтримав своє подання.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки він не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.439 ЦПК України, суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Зважаючи на те, що під час розгляду подання обов'язковою є участь державного чи приватного виконавця, розгляд подання має бути проведений в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця про примусове входження до житла, суд першої інстанції зазначає, що в судове засідання державний виконавець не з'явилися, причин неявки суду не повідомив, не підтримав своє подання.

Однак, матеріали справи не містять у собі доказів на підтвердження повідомлення державного виконавця про розгляд подання, незважаючи на те, що подання державного виконавця надійшло до суду першої інстанції 11.10.2018 року, в якому, крім іншого, зазначені засоби зв'язку (номер телефону та електронна адреса), а ухвала постановлена судом першої інстанції 12.10.2018 року, у зв'язку з чим довід апеляційної скарги про неповідомлення судом державного виконавця про розгляд подання, є слушним.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, судова колегія не надає висновків іншим доводам апеляційної скарги, оскільки вони можуть бути предметом розгляду в суді першої інстанції при розгляді вказаного подання з урахуванням вимог ч.2 ст.439 ЦПК України, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 367, 368, 372, 374, 379, 381-383, 384, 387 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Рубіжанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області задовольнити частково.

Ухвалу Рубіжанського міського суду Луганської області від 12 жовтня 2018 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 16 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: