Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання - Бридні О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, органу опіки та піклування Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

встановив :

Позивач звернулася до суду з указаним позовом. Вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить будинок №21, який розташований по вулиці Лісній у м. Волноваха Волноваського району Донецької області. У зазначеному будинку зареєстровані відповідачі її родичі які тривалий час у ньому не мешкають, особистих речей не мають, фактично проживають за іншою адресою. Через реєстрацію відповідачів вона не має можливості оформити субсидію, у звязку з чим просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

У судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, не використали наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, ураховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Від органу опіки та піклування Волноваської міської ради надійшов лист про розгляд справи без присутності представника органу опіки.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи х наступного.

Згідно Договору дарування від 23.10.1993р., витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №24225748, позивач є власником будинку №21, який розташований по вулиці Лісній у м. Волноваха Волноваського району Донецької області (а.с.5-7).

Як убачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 брат позивача зареєстрований в будинку з 22.06.1990 року (а.с.12 зворотній бік)

Відповідач ОСОБА_3 племінниця позивача, зареєстрована у будинку з 23.03.2005 року (а.с.12).

Однак, з тривалий час, понад 10 років фактично в будинку не проживають, своїх речей не мають, що підтверджено актом обстеження жилого будинку на предмет фактичного проживання від 25.072018р., складеним комісією у складі депутата Волноваської міської ради ОСОБА_4, а також сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.15).

Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст.. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.

Ураховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідачів більше одного року в будинку №21, який розташований по вулиці Лісній у м. Волноваха Волноваського району Донецької області без поважних причин, своїх особистих речей в будинку вони не має, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень по 352,40 грн. з кожного.

На підставі ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.19, 81, 89, 263-265 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, органу опіки та піклування Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 з малолітнім ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування будинком №21, який розташований по вулиці Лісній у м. Волноваха Волноваського району Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень по 352,40 гривень з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Мохов