Суддя Попова В. О.
Справа № 644/5727/18
Провадження № 2/644/2077/18
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

17 грудня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Попової В.О., за участю секретаря Дашкової К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

03.08.2018 року представник позивача подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.11.2013 року в загальному розмірі 106 125 грн. 41 коп. і сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 25.11.2013 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконував за ним перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 10.06.2018 року становить в загальному розмірі 106 125 грн. 41 коп., яка складається з наступного: 5 196 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом; 91 222 грн. 84 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 176 грн. 44 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 5 029 грн. 78 коп. - штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідач не погашає наявну заборгованість.

Згідно ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.09 2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу неодноразово надсилалась ухвала про відкриття провадження від 05.09.2018 року разом з копією позовної заяви та додатками за зареєстрованим місцем мешкання, яке вказано в позовній заяві та яке підтверджено відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області, однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення з відміткою «за закінченням строку зберігання».

У зв'язку з чим, враховуючи обставини, встановлені при вивченні матеріалів справи після відкриття провадження у справі, до початку розгляду справи, з метою забезпечення можливості реалізації принципу рівності та справедливого балансу між сторонами, згадуваного у чисельних рішеннях ЄСПЛ (пункти 30 - 33 рішення у справі Менчинська проти Росії, пункт 53 у справі Мартіні проти Франці) на підставі положень речення другого ч. 5 ст. 279 ЦПК України, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13.11.2018 року, суд перейшов до розгляду вищенаведеної справи зі спрощенного без виклику сторін в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Представник позивача Савіхіна А.М., що діє на підставі довіреності, в судове засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, повідомлявся про день, час та місце судового засідання належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, яке вказано в позовній заяві та підтверджено відповіддю з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області. Однак адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення.

Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.11.2013 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, таким чином відповідач уклав договір про надання банківських послуг, а саме, отримання кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, отримавши в користування доступ до кредитних коштів, ОСОБА_1 свої зобов'язання з погашення кредиту та відсотків за його використання належним чином не виконує.

Вказані обставини встановлені судом на підставі наданої позивачем копії заяви-анкети, підписаної 25.11.2013 року ОСОБА_1, з якої вбачається, що відповідач виявив бажання оформити на своє ім'я кредитну картку за тарифом обслуговування «Універсальна».

Отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за кредитним договором б/н від 25.11.2013 року підтверджується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що за період з 27.11.2013 року по 10.06.2018 року заборгованість ОСОБА_1 становить в загальному розмірі 106 125 грн. 41 коп., яка складається з наступного: 5 196 грн. 35 коп. - заборгованість за кредитом; 91 222 грн. 84 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 176 грн. 44 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 5 029 грн. 78 коп. - штраф (процентна складова).

Відтак, встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами виник спір з правовідносин зобов'язального характеру, для вирішення якого підлягають застосуванню положення Книги П'ятої Цивільного Кодексу України, зокрема, Глави 48, 49, параграф 2 Глави 71 та умови кредитного договору, укладеного між сторонами.

Аргументи позивача, викладені на обґрунтування наявності підстав для задоволення позову, підтверджуються наданим суду копіями заяви, підписаної 25.11.2013 року ОСОБА_1, що свідчить про волевиявлення відповідача на отримання кредитного ліміту, та розрахунком заборгованості, який підтверджує, як отримання і використання відповідачем кредитних коштів, так і наявність заборгованості з погашення кредиту та відсотків за його використання.

Право позивача на встановлення і зміну розміру кредитного ліміту визначено п.2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 кредитного договору, на що ОСОБА_1 надав свою згоду при укладенні

договору, зокрема на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно п. 2.1.1.5.7 договору, власник карткового рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов'язань.

Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права.

Частину 1 ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частину 1 ст. 546 ЦК України, якою встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - частина 1 ст. 610 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено Договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2.1.1.12.2 договору банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Договору, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5 196 грн. 35 коп. - тіло кредиту, 91 222 грн. 84 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 176 грн. 44 коп. - заборгованість за пенею.

Поряд з цим, аргументи позивача, викладені на обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 5 029 грн. 78 коп. є безпідставними з наступних причин.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З кредитного договору вбачається, що умовами даного договору передбачено два види цивільно-правової відповідальності на випадок неналежного виконання грошового зобов'язання - пеня та штраф.

Положеннями статті 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відтак, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення виконання грошового зобов'язання за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 500 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 5 029 грн. 78 коп.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у Постановах від 21 жовтня 2015 року (справа №6-2003цс15) та від 11.10.2017 (справа №347/1910/15-ц).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає також стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 1 670 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 546, 549, 610, 1048, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 76, 81, 141, 264, 265, 279, 280 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (інд. код НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» ( 01001, м.Київ, вулиця Грушевського,б.1Д, , рах.№ 3111, МФО №305299 ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 25.11.2013 року у розмірі 100 595 (сто тисяч п'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 63 коп., яка складається з наступного: 5 196 грн. 35 коп. - тіло кредиту, 91 222 грн. 84 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 4 176 грн. 44 коп. - заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (інд. код НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» ( 01001, м.Київ, вулиця Грушевського,б.1Д, , рах.№ 3111, МФО №305299 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» (01001, м.Київ, вулиця Грушевського,б.1Д, , рах.№ 3111, МФО №305299) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 670 (одна тисяча шістсот сімдесят) грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено та підписано 17.12.2018 р.

Суддя В.О. Попова