Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.08.2018 р. 145/1279/18

2/145/769/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивачка ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 04 жовтня 1998 року між нею та відповідачем, ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 11.

За час перебування в шлюбі, мають 2 дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

Вона, та відповідач мають різні погляди на життя та сімейні обов'язки. Повна відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми і на протязі 2 років взагалі припинили будь які сімейні стосунки та проживають окремо.

Відповідач не цікавиться ні її життям ні життям дітей.

З підстав наведених вище, збереження їхньої сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим.

Їхнє подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить їхнім спільним інтересам.

Крім того, їх неповнолітній син, проживає та буде проживати з нею, а питання майна, набутого в період перебування в шлюбі, будуть вирішуватись поки що в позасудовому порядку шляхом спільного порозуміння, взаємних поступок та інтересів кожного з подружжя.

Змінювати прізвище після розірвання шлюбу вона не бажає.

Просить розірвати шлюб.

Судовий збір просить стягнути з відповідача на її користь.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

04 жовтня 1998 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб.

Мають дітей: дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвами про їх народження.

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судові витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 263- 265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 04 жовтня 1998 року виконкомом Печерської сільської ради Тульчинського району Вінницької області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 11, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 22 серпня 2018 року.

Учасник справи якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом 30 днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований та проживає, АДРЕСА_2.

Суддя Кіосак Н. О.