Справа № 372/2583/18
Провадження № 2-1501/18
У Х В А Л А

03 вересня 2018 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ІПК» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Коллаба», Публічного акціонерного товариства «РВС Банк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання припиненими правовідносин іпотеки та скасування рішень про реєстрацію права власності,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Згідно ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно ч. 4 та 5 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви також додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До позовної заяви позивач додав клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, та вказав, що 24.07.2018 року позивачем частково сплачений судовий збір відповідно платіжного доручення №1 в сумі 2119 грн. 00 коп., станом на дату подання позовної заяви залишок коштів на всіх наявних рахунках ТОВ «ІПК» складає 0, 00 грн., що унеможливлює сплату судового збору, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунки державного казначейства України, тобто різниця між сумою судового збору, що визначена законодавством (15858 грн. 00 коп.) та сплаченою позивачем судового збору (2119 грн. 00 коп.) складає 13739 грн. 00 коп., однак доказів на підтвердження свого майнового стану до справи не надано.

Ставки судового збору, пільги щодо його сплати та можливість відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати встановлені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з ч. 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір сплачений позивачем неповністю.

Положеннями ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони,суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці;б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 29 Постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснив, що відповідно до ст.8 Закону № 3674-VI та ст.82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обовязком суду.

Вважаю, що визначені представником позивача підстави відстрочення сплати судового збору слід визнати необґрунтованими, оскільки переконливих доказів такого майнового стану позивача, який би давав достатні підстави для цього суду не подано.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем належних і допустимих доказів доказів на підтвердження матеріального стану, який би давав підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору не надано, а подані докази є непереконливими. Так, суду подано довідку від 24.07.2018 року про відкриті рахунки позивача, з якої вбачається відкриття на імя позивача шести рахунків у різних банківських установах та Казначействі України. Також у матеріалах справи додано виписки по рахунку, з яких вбачається певних рух коштів та здійснення позивачем певних оплат, не повязаних із сплатою судового збору. Надані податкові декларації за попередні періоди не свідчать про відсутність у позивача фінансової спроможності сплатити судовий збір станом на час предявлення позову. Інші наявні у справі докази також не свідчать про незадовільний (тяжкий) матеріальний стан позивача, який є юридичною особою.

Аналогічні розяснення містить п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За таких обставин, враховуючи характер визначених позовом спірних правовідносин, предмет спору, розмір ціни позову, поданих до суду доказів та доводів позивача у позовній заяві, співвіднесення розміру судового зборку із ціною позову, забезпечуючи належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду, з другого боку, підстав для задоволення вимог позивача щодо відстрочки сплати судового збору не вбачаю, тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

В даному випадку, вимоги законодавства про сплату судового збору у незначному у порівнянні із ціною позову розмірі не становлять перешкод у доступі до суду, є справедливими та переслідують законну мету.

Довідка про відриті рахунки ТОВ «ІПК» від 24.07.2019 року та банківські документи про відсутність коштів на банківських рахунках не є достатнім доказом, у підтвердження майнового стану, за якого неможливо сплатити судовий збір, оскільки з наданої довідки неможливо встановити матеріальний стан позивача саме на момент подання позову і надалі протягом місяця - під час наданого позивачеві строку виконання вимог ухвали про усунення недоліків позовної заяви.

Посилання представника позивача на певну практику Європейського суду з прав людини суд вважає безпідставними, оскільки позивачем є юридична особа, тому відповідні рішення ЄСПЛ не є застосовними у спірних правовідносинах.

За таких обставин, вважаю, що переконливих доказів на підтвердження неспроможності позивача як юридичної особи сплатити у цій справі судовий збір суду не представлено, тому в задоволені клопотання слід відмовити.

Таким чином, позивачу необхідно надати позовну заяву в новій редакції з урахуванням вимог ст. 175 ЦПК України та документи щодо сплати судового збору.

Згідно ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч.2 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.ч.4,5,6 ст.95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додавались, копії письмових доказів (договір іпотеки від 22.02.2013 року, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 19.02.2018 року №20/18 та додатки до нього, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, схематичний план земельної ділянки, сертифікат субєкта оціночної діяльності, ліцензія, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) будь-яким чином не засвідчені, позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, відсутнє підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

За таких обставин, вимоги ЦПК України щодо предявлення позову не дотримано.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ІПК» ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ІПК» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Коллаба», Публічного акціонерного товариства «РВС Банк», третя особа - ОСОБА_3, про визнання припиненими правовідносин іпотеки та скасування рішень про реєстрацію права власності, залишити без руху, надавши позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В.Кравченко