ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/253/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Хмельницької міської ради на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року, суддя Карплюк О.І., в справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання,

встановила:

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа, виданого на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.08.2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до виконавчого комітету Хмельницької міської ради про забезпечення житлом.

На обґрунтування заяви зазначила, що на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.08.2015 року, 25.05.2018 року їй було видано виконавчий лист. Оскільки вона перебуває на денній формі навчання в Національному університеті «Львівська політехніка» з 01.09.2016 року по 30.12.2017 року, тому пропустила строк предявлення виконавчого листа до примусового виконання в органи ДВС.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.07.2018 року заяву задоволено. Поновлено строк для предявлення виконавчого листа, виданого на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17.08.2015 року про зобовязання виконавчого комітету Хмельницької міської ради забезпечити ОСОБА_1 благоустроєним житлом відповідно до її черги у списку осіб, які потребують надання житла у позачерговому порядку.

Мотивуючи своє рішення суд вказав на те, що оскільки строк пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі виконавчий комітет Хмельницької міської ради просив скасувати вказану ухвалу та постановити судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянта вказав на порушення судом норм процесуального права, оскільки питання про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання було розглянуто судом без повідомлення представника міськвиконкому, чим порушено вимоги ст. 433 ЦПК України. Ухвала суду не містить мотивів, за яких суд прийшов до висновку про поважність пропуску строку. Судом не враховано, що заявник пропустила строк без поважних причин, оскільки її перебування на навчанні обєктивно не могло зашкодити ОСОБА_1 звернутися до органу виконавчої служби із завою про предявлення виконавчого документа до виконання.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду без змін, посилаючись на її законність та відповідність судовій практиці ЄСПЛ.

В судовому засіданні представник апелянта підтримала апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 в суді проти апеляційної скарги заперечила, підтримала оскаржуване судове рішення.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.08.2015 року, яке набрало законної сили 16.09.2015 року, зобовязано виконавчий комітет Хмельницької міської ради забезпечити ОСОБА_1 благоустроєним жилим приміщенням відповідно до її черги у списку осіб, які потребують надання житла, у позачерговому порядку.

14.05.2018 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Хмельницького міськрайонного суду про видачу виконавчого листа.

25.05.2018 року заявниця отримала виконавчий лист, а 02.07.2018 року звернулася в суд із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Задовольняючи заяву, суд виходив з поважності причин пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання, однак такий висновок є помилковим.

Статтею 260 ЦПК України встановлено вимоги до ухвали суду. Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

В порушення вказаної норми оскаржувана ухвала не містить мотивів, з яких суд дійшов до висновку про поважність пропуску строку. Суд обмежився лише констатацією факту поважності причин, які зазначила заявник та необхідністю в звязку з цим поновити пропущений строк (а.с. 135).

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт, який є учасником справи, не брав участі в судовому засіданні, даних щодо його повідомлення про час та місце проведення судового засідання справа не містить.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі апелянт обґрунтував незаконність ухвали суду також і у звязку з порушенням його права на особисту участь у розгляді справи судом, з урахуванням вимог п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

За змістом положень частин першої, другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції Закону України, який був чинним на дату набрання рішенням суду законної сили, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Позивач у справі, ОСОБА_1, з 17 серпня 2015 року знала про наявність рішення Хмельницького міськрайонного суду, оскільки були присутня в суді при проголошенні судового рішення (а.с. 85, 86). У червні 2015 року вона звернулася до Апеляційного суду Хмельницької області з апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції. Ухвалою суду апеляційної інстанції від 16 вересня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, рішення суду залишено без змін. При проголошенні цієї ухвали апелянт також була присутньою, таким чином була обізнана з її змістом.

02.07.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з заявою про поновлення строку на предявлення виконавчого документа до виконання. Однак 03.07.2018 року вона звернулася до суду із заявою про залишення без розгляду раніше поданої нею заяви про поновлення строку, яка була задоволена судом шляхом постановлення ухвали від 11.07.2018 року.

12.07.2018 року вона повторно звернулася до суду з аналогічною заявою про поновлення строку, яка була задоволена судом шляхом постановлення оскаржуваної ухвали.

Як на підставу поважності причин пропуску строку для предявлення виконавчого листа до виконання, ОСОБА_1 посилалася на перебування на денній формі навчання у Національному університеті «Львівська політехніка» в період з 01.09.2016 року по 30.12.2017 року.

Однак, враховуючи встановлені вище обставини справи, процесуальну поведінку заявника, яка виразилася у її бездіяльності, відсутності ініціативи протягом значного періоду часу щодо виконання рішення суду, колегія суддів приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску строку.

При цьому необхідно звернути увагу на ту обставину, що строк предявлення виконавчого листа до виконання в даному випадку закінчився 17.09.2016 року, однак із завою при видачу виконавчого листа ОСОБА_1 звернулася до суду лише 14.05.2018 року. До цього часу заявником не було вчинено жодних дій, направлених на виконання судового рішення, предявлення виконавчого листа до виконання.

Перебування заявника на денній формі навчання у Національному університеті «Львівська політехніка» в період з 01.09.2016 року по 30.12.2017 року жодним чином не могло вплинути на пропуск річного строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» для предявлення виконавчого листа до виконання. Сам по собі факт навчання обєктивно не був перешкодою для вчинення заявником відповідної процесуальної дії, враховуючи місце, умови навчання, його період, місце виконання судового рішення та строк, протягом якого виконавчий документ міг бути предявлений до виконання.

Верховний Суд України у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-711цс15 зазначив, що суд має право поновити пропущений строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувача та поважності причин пропуску цього строку.

Заявником не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, а тому суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_1 Суд не має права поновити строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання за відсутності відповідних поважних причин пропуску цього строку.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про відмову у поновленні строку для предявлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Хмельницької міської ради задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня

2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У поновленні строку для предявлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 серпня 2015 року про зобовязання виконавчого комітету Хмельницької міської ради забезпечити ОСОБА_1 благоустроєним жилим приміщенням відповідно до її черги у списку осіб, які потребують надання житла у позачерговому порядку, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повна постанова складена 13.12.2018 року.

Головуючий Судді: