Справа № 646/1774/18
№ провадження 2/646/1568/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.08.18 року м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Янцовська Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з повозом про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою м. Харків, вул. Набережна Гімназична, 26/165, у розмірі 129294,69 гривень.

В поданій до суду заяві позивачка просить зменшити та відстрочити сплату судового збору.

Вивчивши матеріали заяви, суд приходить до наступного.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити або звільнити від його сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, єдиною підставою для зменшення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Аналогічні роз'яснення містить п.29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», згідно якого єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє клопотання про зменшення розміру судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

У клопотанні про зменшення розміру судового збору позивачка навела обставини, які свідчать про розмір її пенсії, подала суду відповідний доказ, зазначила, що інших джерел доходу не має, розмір судового збору.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що розмір судового збору, виходячи з позовних вимог, дійсно є непосильним для позивачки, але у меншому розмірі вона може сплатити судовий збір без шкоди для життєво необхідних потреб, тому наявні підстави для його зменшення. В звязку з тим, що позивачка не визначає розмір судового збору, який вона пропонує встановити їй при зверненні до суду з дійсним позовом, суд вважає необхідним встановити судовий розмір у сумі 650 гривень.

Що стосується клопотання позивачки про відстрочення сплати судового збору, суд не знаходить підстав для його задоволення, оскільки позивачка не навела переконливих доводів, що її матеріальне становище перешкоджає сплаті нею судового збору при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 136, 185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про зменшення та відстрочення сплати судового збору задовольнити частково.

Зменшити розмір судового збору, який підлягає до сплати ОСОБА_1 за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості до 650 гривень.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без руху, надати позивачу строк для сплати судового збору протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Ухвала щодо визначення розміру судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.М. Янцовська