Справа № 484/3902/18
Провадження № 2/484/1619/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочно)

14.12.2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Закревського В.І.

при секртарі судового засідання - ОСОБА_1

за участі позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку № 2 по вулиці Костя Гордієнко (Комсомольській) в м. Первомайську Миколаївської області, посилаючись на те, що відповідачка, сестра колишнього власника будинку, яка на момент підписання договору купівлі-продажу перебувала за кордоном, тому не змінила своє місце проживання у вказаному будинку, хоча давала обіцянку протягом 6 місяців змінити реєстрацію місця проживання. Впродовж 4 років відповідачка проживає на території Росії, не змінила місце мешкання та з того часу в даному будинку не проживає, приїзжати на територію України не планує та зі слів колишнього власника будинку підтримує позов щодо втрати права на користування вказаним будинком. Виходячи із порівняльного аналізу ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, позивач приходить до висновку, що положення ст.ст. 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сімї, а положення ст. 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї (правова позиція викладена у постанові ВСУ від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16). На даний час позивач не може в повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном, оскільки відповідач створює перешкоди у здійсненні цих прав, а тому єдиним способом захисту прав позивача є звернення до суду для визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у вказаному будинку.

Ухвалою суду від 31.10.2018 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи був повідомлена у відповідності до ст.128 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи та вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Позивач є власником будинку № 2 по вулиці Костя Гордієнко (стара назва Комсомольська), в місті Первомайську Миколаївської області на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 01.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4, за реєстровим № 1241 (а.с. 10-11). Вказаний житловий будинок був зареєстрований за позивачкою, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.08.2014 року № 25037722 (а.с. 8-9).

Згідно копії домової книги відповідач зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 (стара назва Комсомольська), в місті Первомайську Миколаївської області з 17.09.2009 року (а.с. 5-6).

Довідкою про склад сімї та проживання без номеру, виданої 25.08.2018 року квартальним комітетом № 60 м. Первомайська Миколаївської області, підтверджується місце реєстрації відповідача у вказаному будинку, а факт непроживання у ньому актом квартального комітету про непроживання особи за місцем реєстрації від 25.08.2018 року (а.с. 4, 7).

Впродовж 4 років відповідачка проживає на території Росії, не змінила місце мешкання та з того часу в даному будинку не проживає, приїзжати на територію України не планує та зі слів колишнього власника будинку підтримує позов щодо втрати права на користування вказаним будинком. Місце її знаходження позивачу не відоме, звязку з нею не підтримує.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи із порівняльного аналізу ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України та ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, суд приходить до висновку, що положення ст.ст. 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сімї, а положення ст. 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї (правова позиція викладена у постанові ВСУ від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16).

Оскільки ОСОБА_3 було зареєстровано у будинку за згодою колишнього власника будинку ОСОБА_5, між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням у будинку, останній не є членом сімї власника, не проживає та не користуються зазначеним житловим приміщенням у будинку більше чотирьох років, суд вважає, що ОСОБА_3 втратила право користування житловим приміщенням у будинку № 2 по вулиці Костя Гордієнко (стара назва Комсомольська), в місті Первомайську Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_2 (місце реєстрації: вул. Костя Гордієнко, 2, м. Первомайськ Миколаївської області, РНОКПП: НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (останнє місце реєстрації: вул. Костя Гордієнко, 2, м. Первомайськ Миколаївської області, паспорт серії ЕО № 849975, виданий 18.08.2000 року Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку № 2 по вулиці Костя Гордієнко (стара назва Комсомольська), в місті Первомайську Миколаївської області.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апелчційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне судове рішення складено 14.12.2018 року.

СУДДЯ: