У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокурора м. Жмеринка ОСОБА_3 про визнання добросовісного відношення прокурора ОСОБА_3. до своїх посадових обов'язків при контролі досудового слідства по справі № 0000020 від 12.08.2016 та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2018 ОСОБА_1 вкотре звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокурора м. Жмеринка ОСОБА_3 про визнання добросовісного відношення прокурора ОСОБА_3. до своїх посадових обов'язків при контролі досудового слідства по справі № 0000020 від 12.08.2016 та відшкодування шкоди.

Як зазначає позивач, даний позов поданий на підставі рішення судді Саландяк О.Я. від 19.11.2016, по справі № 130/2204/18, при цьому змінено підстави позову.

Обставиною звернення до суду з позовом зазначено те, що близько двох років підряд порушена кримінальна справа за ухилення боржника ОСОБА_2 від сплати аліментів на його користь. Контроль за провадженням цієї справи веде прокурор ОСОБА_3., яка добросовісно виконує свої обов'язки зазначені в КПК України.

Крім того позивач в позові посилався на докази, зокрема на кримінальне провадження за вищевказаним номером.

Обґрунтував шкоду добросовісністю виконання прокурором своїх обов'язків, всі два роки провадження по кримінальній справі борг по аліментам з боку боржника виріс в три рази, йому не має на що жити.

Зазначена підстава звільнення від судового збору п. 13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Просив суд: 1. На підставі його клопотання витребувати докази; 2. Визнати, що слідчий у вказаній в його заяві кримінальному провадженні добросовісно виконує всі вказівки прокурора ОСОБА_3.; 3. Визнати, що захист прав громадянина, передбачений ст. 2 КПК України про швидке, неупереджене слідство - не підпадає під цивільну юрисдикцію, зазначену в статтях 1173, 1174, п. 6 ст. 1176 ЦКУ; 4. Визнати, що незважаючи на постійне скасування судом постанов слідчого на підставі не виконання ним вказівок прокурора ОСОБА_3 - постанови слідчого не суперечать приписам закону і вважаються законними; 5. Визнати, що добросовісне виконання прокурором ОСОБА_3. при контролі за не виконанням слідчим її вказівок ніяким чином не порушує право ОСОБА_1 на достатній прожитковий мінімум; 6. Визнати відсутність причинного зв'язку між добросовісним виконанням прокурором ОСОБА_3. своїх обов'язків при проведенні слідства і шкодою ОСОБА_1; 7. Визнати, що держава Україна порушує його права, гарантовані йому її законами та Конституцією, а прокурор ОСОБА_3 просто проходила повз цієї Держави і випадково опинилась в зоні інтересів цієї держави; 8. На цій підставі просив стягнути з Держави Україна 200000 грн. моральної шкоди за наявність таких законів, які не дозволяють стягнути шкоду з прокурора ОСОБА_3.

Суддя ознайомившись з позовною заявою дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як задекларовано в ч. 2 ст. 44 ЦПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема пунктом 3) передбачено подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Як зазначає безпосередньо позивач його позов поданий на підставі рішення судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Саландяк О.Я. від 19.11.2018, зі змісту якого вбачається, що позивач звернувся до суду фактично з тими самими позовом. Позивач в поданому позові не просить суд захистити його порушені або оспорювані права, а визнати відношення відповідача добросовісним, що не являється оспорюваним правом, або таким, що підлягає захисту, що фактично нівелює завдання цивільного судочинства, визначені діючим ЦПК України.

З огляду на вказане, вважаю, що ОСОБА_1 допустив зловживання процесуальними правами, оскільки подав до суду завідомо безпідставний позов, який має очевидно штучний характер.

Оскільки вказані дії позивача не відповідають завданням та суперечать засадам цивільного судочинства, розцінюються судом як зловживання процесуальними правами.

Згідно з ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Таким чином, заява ОСОБА_1 підлягає поверненню.

При цьому, Європейський суд з прав людини, практика якого, в силу вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», як і Конвенція, є обов'язковою для застосування, у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що «право на суд» та право на доступ до суду не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише таким способом та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (п. 59 рішення «Де Жуфр де ла Прадель проти Франції», п. 28 рішення «Станєв проти Болгарії та ін.»). Тобто, реалізація права на суд однією із сторін спору має відбуватись таким чином, щоб не порушувати права іншої сторони.

Керуючись ст.ст. 44, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокурора м. Жмеринка ОСОБА_3 про визнання добросовісного відношення прокурора ОСОБА_3. до своїх посадових обов'язків при контролі досудового слідства по справі № 0000020 від 12.08.2016 та відшкодування шкоди - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з моменту її підписання.

Суддя А.М. Заярний

Ухвала підписана 17.12.2018