Ухвала

17 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 522/18689/14-ц

провадження № 61-48305ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, яка дії від свого імені та від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду транспортним засобом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, яка дії від свого імені та від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду транспортним засобом.

Разом із цим ОСОБА_2 подала до суду клопотання про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 25 січня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року, призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої постановлено питання: на якій відстані знаходиться проїзд з асфальтовим покриттям від земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; які існують варіанти під'їзду (проїзду) до земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; якщо існують варіанти під'їзду (проїзду) до земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та який з них є найбільш технічно оптимальним; чи використовується найближчій проїзд з асфальтовим покриттям для проїзду до земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; чи можливо встановити земельний сервітут відносно земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_2 з метою проїзду до земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_1, якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту; за можливості встановлення земельного сервітуту, які є технічно можливі варіанти для влаштування проїзду (під'їзду) на земельну ділянку що розташована в АДРЕСА_1. Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. У розпорядження експерта надано цивільну справу № 522/18689/14-ц. Витрати з проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків згідно статей 384, 385 Кримінального кодексу України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

10 грудня 2018 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв'язку касаційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з пунктами 12, 14 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи та щодо зупинення провадження у справі.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За змістом наведених правових норм в касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови суду апеляційної інстанції, якими судові рішення суду першої інстанції залишено без змін або ухвалено нове судове рішення у разі зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, тобто ті постанови, якими вирішено по суті справу або питання, перелічені у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України. Постанова апеляційного суду про залишення без змін ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи та про зупинення провадження у справі не підлягає перегляду судом касаційної інстанції. Інше тлумачення вказаних правових норм не узгоджується із завданнями цивільного судочинства, наведеними у статті 2 ЦПК України, щодо розумності розгляду справи судом та сутнісним змістом касаційного провадження.

Ухвала суду першої інстанції про призначення експертизи та про зупинення провадження у справі оскаржувалася в апеляційному порядку на підставі пунктів 12, 14 частини першої статті 353 ЦПК України, які відсутні у переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку, визначеному у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником ухвала Приморського районного суду міста Одеси від 25 січня 2018 року та постанова Апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Помилкове зазначення у постанові Апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи судом, встановленим законом.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 25 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, яка дії від свого імені та від імені ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення земельного сервітуту на право проходу та проїзду транспортним засобом.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук