Провадження № 2/369/1194/18
10.12.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Дубас Т.В.,
за участю секретаря - Ріпка Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області про позбавлення батьківських прав, -
У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 10 жовтня 2009 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. У шлюбі в них народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3.
11.01.2016 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між сторонами був розірваний.
Між позивачем та відповідачем не виникало спору, щодо місця проживання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, малолітня донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач після розірвання шлюбу не цікавиться життям та здоров'ям доньки, самоусунувся від виховання та спілкування з донькою, не надає матеріальної допомоги, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, зокрема не піклується про стан його здоров'я, фізичний, моральний і духовний розвиток, не цікавиться її життям та не спілкується з нею.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? усіх вдів його заробітку , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Тому позивач просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.10.2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

20.12.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали від 24.10.2017 року.

Ухвалою Києво-Свтяошинського районного суду Київської області від 27.12.2017 року відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.02.2018 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано від Служби у справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Київської області висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

23.02.2018 року до канцелярії суду надійшла заява від ОСОБА_2 про визнання позовних вимог, проти розгляду справи у його відсутності не заперечує.

20.08.2018 року в провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., згідно протоколу автоматизованого розподілу від 20.08.2018 року, здійсненого на підставі розпорядження № 162 від 20.08.2018 року, надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2018 року призначено підготовче судове засідання у вказаній цивільній справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.09.2018 року залучено до участі у справі у якості третьої особи Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 10.12.2018 року.

У судове засідання позивач та її представник не з'явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

У судове відповідач не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Представник Органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з'явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Направили до суду висновок по суті спору.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_4.

Згідно копії свідоцтва про зміну імені ОСОБА_1 змінила прізвище на «ОСОБА_1» (свідоцтво НОМЕР_5).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.01.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (справа №369/12003/15-ц).

Зі свідоцтва про народження виданого 16 березня 2011 року виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області НОМЕР_6 вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.12.2015 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? усіх вдів його заробітку , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 03.11.2015 року до досягнення дитиною повноліття (справа № 369/12004/15-ц).

Обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (частина четверта статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК України).

Згідно довідки про неотримання аліментів виданої начальником відділу Києво-

Святошинського районного відділу ДВС Київської області від 26.07.2017 року вбачається, що у відділі відсутні підтверджуючі документи про сплату аліментів у період з 03.11.2015 року по 30.06.2017 року ОСОБА_2 аліментів на користь доньки ОСОБА_3.

Згідно довідки №8 від 15.05.2017 року виданої ТОВ «Ярина Клуб» вбачається, що ОСОБА_3 відвідує центр з вересня 2016 року. Активну участь у вихованні дитині приймає мати - ОСОБА_1

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської райдержадміністрації від 22.011.2018 року №С137405.2144.2 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

П. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позивачем у такій справі, згідно ст. 165 СК України та абз. 1 п. 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", може бути один з батьків.

Разом з тим, звертаючись з позовом до суду, позивач, в якості обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки, зазначає, що після розлучення і по цей час відповідач не бере участі у вихованні своєї дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток та взагалі матеріально не підтримує, що, в свою чергу, свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов'язками та самоусунення від виховання та утримання своєї дитини.

Вимогами ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст.ст. 3,18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, як роз'яснено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, а також враховуючи те, що обставини ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по належному вихованню та утриманню дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позов в частині позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640 грн.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 56, 58, 61, 63 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Васильківської районної державної адміністрації Київської області, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) батьківських прав відносно донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: АДРЕСА_2) суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. (шістсот сорок грн).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Дубас