Справа № 222/1021/18
Провадження № 2/222/362/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2018 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

за участю секретаря Гранкіній О.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1, свого сина ОСОБА_2, оскільки фактично він у належному йому на праві приватної власності будинку не проживає з липня 2003 року, фактично виїхав до іншого місця проживання, наразі це місто Маріуполь Донецької області, своїх речей в будинку не залишив. Позивач вимушений сплачувати комунальні платежі з урахуванням зареєстрованого в його будинку відповідача, що ставить його в скрутне матеріальне становище.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 04.07.2018 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Крім цього, відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, місце і час розгляду справи. Заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також відзиву на позовну заяву суду не надав.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 19.12.1990 року, посвідченого Володарською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за №1157, є власником домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.11.1985 року ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та його батьком зазначений - ОСОБА_1.

Відповідно до довідки виконкому Нікольської селищної ради Нікольського району Донецької області № 1631 від 18.05.2018 року в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно Акту підтвердження факту не проживання від 18.05.2018 року, складеного депутатом Нікольської селищної ради з участю сусідів, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований, але за даною адресою не проживає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що позивач є їх сусідом. Їм відомо, що в належному позивачу будинку зареєстрований його син ОСОБА_2, який більше 10 років в будинку не проживає, його речей в будинку не має. На даний час його місце проживання їм не відоме.

Відповідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач, який є сином позивача дійсно зареєстрований, але не проживає в будинку позивача понад 1 рік, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування вищезазначеним жилим приміщенням позивача.

Крім цього, на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Повне рішення суду складено 03.09.2018 року.

Датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.Є. Вайновська