Справа № 307/1323/18
Провадження № 2/307/948/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І. при секретарі Панчишин В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Виноградівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві зазначив, що представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до ДВС Виноградівського районного управління юстиції з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 29 березня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1637 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 10 березня 2006 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 14.11.2016 року грошових коштів у сумі 27274,18 гривень. Разом з виконавчим написом до Виноградівського РВ ДВС було надіслано розрахунок від 14.11.2016 року, доручення ОСОБА_3 і заява про відкриття виконавчого провадження. До Виноградівського РВ ДВС виконавчий напис було надіслано тому, що він дійсно в 2009 році був прописаний в м. Виноградів, хоча фактично весь час проживав в м. Тячів. Отримавши виконавчий напис та додані документи державним виконавцем Виноградівського РВ ДВС було заблоковано його розрахункові рахунки в ПАТ «Креді ОСОБА_4». Про факт відкриття виконавчого провадження та арешт розрахункового рахунку, йому стало відомо тільки в квітні 2017 року, після чого він звернувся до РВ Виноградівського ДВС де 27 квітня 2018 року отримав копію матеріалів виконавчого провадження. Із наданих йому документів виконавчого провадження, в тому числі поданих представником ПАТ КБ «Приватбанк» документів видно, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус грубо порушив вимоги ст.ст.87 та 88 «Умови вчинення виконавчого напису» Закону України «Про нотаріат».

Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1637, виданий 29.03.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач вказує, що виконавчий напис вчинено відповідно до п.2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих надписів, що є порушенням ст..87 Закону України «Про нотаріат» та глави 16 наказу Міністерства юстиції України №295/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», адже банком не надано кредитного договору нотаріусу. Як вбачається з виконавчого напису, вчиненого на підставі п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, примірник договору нотаріусом підшито до виконавчого напису, що перебуває на виконанні у відділі ДВС. Також зазначив, що чинне законодавство не містить жодного застереження з приводу погодження нотаріусом із боржником суми боргу, котра пропонується до стягнення за виконавчим написом. Виконавчий напис вчинено нотаріусом у відповідності до вимог чинного законодавства, доказів зворотного позивачем на виконання власного процесуального обовязку щодо доведення заявлених вимог в розпорядження суду не представлено. Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 в судовому позовні вимоги не визнав, посилаючись на відзив на позовну заяву та просить в задоволенні позову відмовити.

Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник Виноградівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору №б/н від 10 березня 2006 року позивачу ОСОБА_1 було надано кредит та згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором вказаним кредитним договором станом на 14 листопада 2016 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» становить 27274 гривень 18 копійок, з яких 2583,14 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 22916,08 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 гривень - заборгованість по штрафу ( фіксована частина); 1274,96 гривень заборгованість по штрафу ( відсоток від суми заборгованості).

Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 29 березня 2017 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1637, згідно якого стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 27274 гривень 18 копійок, з яких 2583,14 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 22916,08 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 гривень - заборгованість по штрафу ( фіксована частина); 1274,96 гривень заборгованість по штрафу ( відсоток від суми заборгованості).

При цьому строк, за який проводиться стягнення за вказаним виконавчим написом нотаріуса зазначено в самому виконавчому написі з 10.03.2006 року по 14.11.2016 року.

25 червня 2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся із заявою до відділу державної виконавчої служби Виноградівського районного управління юстиції з проханням відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого документу від 29.03.2017 року по справі №1637 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 27274,18 гривень.

Згідно постанови державного виконавця Тячівського районного відділу ДВС від 11 вересня 2017 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1

Відповідно до п.19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону.

Відповідно до п.2.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Згідно п.3.1 Глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно із п.3.2 Глави 16 Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172.

Пунктом 3.5 Порядку передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Згідно висновків Верховного суду України, що містяться у правовій позиції, висловлені ВС України в постанові від 29.10.2014 року у справі №6-169цс14, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожен черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо умовами договору погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту ( місяця, дня) невиконання позичальниками кожного з цих зобовязань.

Також, в правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 4 березня 2015 року у справі № 6-27цс 15, зазначено наступне: «Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Тобто, із вказаних норм права вбачається не тільки обмеженість строками можливості вчинення напису нотаріусом, а й що така заборгованість або інша відповідальність боржника має бути безспірною і не потребує додаткового доказування.

В судовому засіданні встановлено, що в тексті оспорюваного виконавчого напису зазначена розшифровка сум з яких складається зазначена у виконавчому написі заборгованість за кредитним договором від 10 березня 2006 року за №б/н в розмірі 27274 гривень 18 копійок, з яких 2583,14 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 22916,08 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 500 гривень - заборгованість по штрафу ( фіксована чатсина); 1274,96 гривень заборгованість по штрафу ( відсоток від суми заборгованості). при цьому строк, за який проводиться стягнення за вказаним виконавчим написом нотаріуса зазначено в самому виконавчому написі з 10.03.2006 року по 14.11.2017 року, тобто майже 11 років та вісім місяців.

Таким чином, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису, нотаріусом не звернуто уваги на пропуск строків, оскільки з дня виникнення права вимоги про стягнення неустойки (штрафу, пені) минуло більше року.

Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Доводи представника відповідача про дотримання вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» щодо безспірності заборгованості позичальника за кредитним договором, суд вважає безпідставними, так як у заявлену суму включена і неустойка (штраф, пеня), по частині якої однорічний строк позовної давності на момент вчинення виконавчого напису сплив.

Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача ПАТ КБ «Приватбанк».

Керуючись ст.ст. 5, 12, 81, 209, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», п.п.2.1, 3.1, 3.2, 3.5, Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 29 березня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №1637, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користьПублічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 27274 (двадцять сім тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 18 копійок заборгованості за кредитним договором від 10 березня 2016 року, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 704 гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2018 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко