ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2839/18 Справа № 201/4166/18 Суддя у 1-й інстанції - Ходаківський М.П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обгрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2017 року було розірвано. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач лише на її вимогу передає незначні суми, яких не вистачає для забезпечення дитини усім необхідним. На підставі викладеного, позивач просила суд стягнути з відповідача на її корить аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісяця, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з 18 квітня 2018 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 11 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове, про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на несправедливість рішення суду, порушення судом норм матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості».

Закон України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001року вказує на те, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька.

Положеннями ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За вимогами статті 182 СК України, - при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З матеріалів справи вбачається, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2011 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2017 року (а.с.9, 10).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2017 року рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 травня 2017 року залишено без змін (а.с.11, 12).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Судом встановлено та не заперечується сторонами дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідач мешкає окремо, працює водієм у ТОВ «Металваер», його дохід з 13 липня 2018 по 31 серпня 2018 склав 5 025 грн. 17 коп. (а.с.56).

Відповідач надав до суду першої інстанції заяву, в якій просив стягувати з нього аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1500 грн. (а.с.30).

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи майновий стан відповідача, який не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 грн., враховуючи, що відповідач працює та його дохід з 13 липня 2018 по 31 серпня 2018 склав 5 025 грн. 17 коп., дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 5000 грн. щомісяця належними доказами по справа не підтверджуються.

Доводи апеляційної скарги про неповне з"ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до переоцінки висновків рішення суду та тлумачення норм права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді