Провадження № 2/522/2023/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 серпня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, -
До суду 27.06.2017 року звернувся позивач з позовом до ОСОБА_1 та просив: стягнути з відповідача на користь позивача 31 948,71 грн. та судові витрати у розмірі 1600 грн.
Ухвалою суду від 07.07.2017 року (суддя Нікітіна С.Й.) провадження у справі відкрите.
У звязку з рішенням Вищої ради Правосуддя від 22.08.2017 року №2503/0/15-17 по справі було проведено автоматизований розподіл справи між суддями.
Справа надійшла до провадження судді Тарасова А.В. та ухвалою суду від 09.11.2017 року прийнята до провадження.
На підставі рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя №3943/1дп/15-17 від 07.12.2017 року, справа передана на повторний автоматизований розподіл судової справи.
Справа надійшла до провадження судді Бондар В.Я. та ухвалою суду від 02.02.2018 року прийнята у провадження, розгляд справи призначено здійснювати за правилами загального позовного порядку з призначенням підготовчого засідання на 28.02.2018 року.
Розгляд справи підготовчому засіданні призначеному на 28.02.2018 року було відкладено на 21.03.2018 року, у звязку з наданням часу відповідачу для надання відзиву.
У підготовче засідання призначене на 21.03.2018 року сторони не зявилися, наступне судове засідання призначено на 20.04.2018 року.
У звязку з перебуванням судді у відряджені судове засідання не відбулося, розгляд справи призначений на 07.08.2018 року.
Ухвалою суду від 07.08.2018 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті на 29.08.2018 року.
У судове засідання призначене на 29.08.2018 року сторони не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності,т проти заочного розгляду справи не заперечував.
Згідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів, ухвалює заочне рішення. Оскільки представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд розглядає справу та приймає рішення у відповідності до статті 263, 265 ЦПК України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 06.11.2015 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №016396/4600/0000016, згідно якого було застраховано автомобіль НОМЕР_2 (а.с.17-18).
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
22 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» з заявою №00183349 про подію, що має ознаки страхового випадку та просила виплатити їй страхове відшкодування (а.с.7).
Згідно ремонтної калькуляції №00183349 від 23.12.2015 року вартість ремонту автомобіля після вирахувань становить 34 123,71 грн. (а.с.28).
Згідно Страхового акта №00183349 від 19.01.2016 року вищевказана дорожня-транспортна пригода визнана страховим випадком, а виплата страхового відшкодування підлягала сума 31 948,71 грн. (а.с.6).
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» виплатило страхове відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 31 948,71 грн. (за вирахуванням франшизи), що підтверджується Наказом №00183349ЕК від 19.01.2016 року (а.с.5) та платіжним дорученням №003267 від 01.02.2016 року (а.с.39).
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).
Відповідно до частини першої статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Вимога позивача (страховика потерпілої) до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв'язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов'язанні.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В підготовчому засіданні ОСОБА_1 свідчення про страхування його автомобіля, не надав.
Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За таких обставин, вимоги ПрАТ «СК «Уніка» до ОСОБА_1, як винної у ДТП особи є субригацією та в даному випадку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані.
Таким чином, з урахуванням того, що ПАТ «СК «Уніка» виплатило застрахованій особі, яка постраждала внаслідок ТДП, повну суму відновлювального ремонту у розмірі 31 948,71 грн. та факт того, що винним у ДТП визнано ОСОБА_1, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволеню у повному обсязі.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням №021747 від 26.05.2017 року.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У звязку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то і судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 11, 23, 979, 990, 1166, 1187, 1194 ЦК України; Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"; ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 30.08.2018 року.
Суддя В.Я.Бондар