Справа № 666/2083/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Дорошинської В.Е.

при секретарі Рєпа А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої ДТП, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення шкоди завданої ДТП, мотивуючи його тим, що 07.12.2014 року о 8.35год., в м. Херсоні водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом WILCOX д/н НОМЕР_2, що належать ПП «ЕлітАльфа ЛТД», не впорався з керуванням автомобілем на ожеледиці та здійснив наїзд на паркан по вул. Перекопська 169 в м. Херсоні. Автомобіль, належний ПП «ЕлітАльфа ЛТД», був застрахований за Договором страхування №А1/3330434 від 28.03.2014 року у ТДВ «СТДВ «Глобус». 08.12.2014 року представник ТДВ «СТДВ «Глобус» оглянув пошкоджений паркан, про що були складені Акт огляду пошкодженого майна та Акт огляду місця події. В свою чергу позивач звернулася до спеціалізованої організації для визначення вартості відновлення пошкодженого паркану. 10.12.2014 року ПАТ «Спецбуд-Херсон» було визначено вартість відновлювального ремонту забору, яка відповідно до калькуляції склала 59168,40 грн. На початку березня 2015 року позивач отримала від ТДВ «СТДВ «Глобус» повідомлення від 26.02.2015 року №852-ВПСВ про виплату їй страхового відшкодування в розмірі 11158,50грн. (за мінусом франшизи 500,00 грн. та ПДВ 2331,70грн.). 13 березня 2015 року ТДВ «СТДВ «Глобус» сплатив на позивача користь 11158,50 грн. Оскільки завдана матеріальна шкода позивачу не була відшкодована в повному обсязі вона звернувся до суду та просить суд стягнути з ТДВ «СТДВ «Глобус» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 38341,50грн., та стягнути з ПП «ОСОБА_4 ЛТД» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 9668,40грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2018 року провадження у справі вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.09.2018 року закрито провадження в частині стягнення з Приватного підприємства «ОСОБА_4 ЛТД» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 9668,40 грн.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було встановлено строк в пятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

09.10.2018 року, від відповідача ТДВ «СТДВ «Глобус» на адресу суду на дійшов відзив на позовну заяву, в якому останні пояснили, що відповідальним працівником відповідача начальником сектору розрахунку шкоди п. Абдуманановим Б.В. складено розрахунок вартості матеріального збитку № 165/15, спричиненого паркану з каменю «ракушняка», загальною довжиною 25,5 м., пошкодженого в результаті наїзду 07.12.2014р., розташованого по вул. Перекопська, 169 «А», м. Херсон. Згідно з яким вартість відтворення з урахуванням зносу (залишкова), без ПДВ складає 11 658,50 грн. З урахуванням франшизи, яка становить 500,00 грн. за полісом страхування № АІ/3330434 від 27.03.2014р., розмір страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 склав 11 158,50 грн. (11 658,50 грн. - 500,00 грн.) Вказана сума коштів була перерахована позивачу, що ним визнано у позові та не заперечується. Таким чином, вважаємо, що ТДВ СТДВ «Глобус» виконало свої зобовязання за укладеним полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3330434 в повному обсязі, виплативши страхове відшкодування в розмірі 11158,50 грн. Також зазначили, що калькуляція ПАТ «Спецбуд Херсон», згідно з якою вартість відновлюваного ремонту забору складає 59 168,40 грн. не є незалежним та допустимим доказом по справі, оскільки ПАТ «Спецбуд Херсон» не є експертною організацією або субєктом оціночної діяльності. Просили суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Семенівського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року у справі №547/1680/14-п, ОСОБА_3, було визнано винним у скоєні ДТП, який 07.12.2014 року о 8.35год., в м. Херсоні керуючи автомобілем НОМЕР_1 з причепом WILCOX д/н НОМЕР_2, що належать ПП «ЕлітАльфа ЛТД», не впорався з керуванням автомобілем на ожеледиці та здійснив наїзд на паркан по вул. Перекопська 169 в м. Херсоні.

Згідно до ч.1ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного прана, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі.

Власником автомобіля НОМЕР_1 з причепом WILCOX д/н НОМЕР_2, є Приватне підприємство «ЕлітАльфа ЛТД».

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди завданої цьому майну.

З матеріалів справи судом встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 належний ПП «ОСОБА_4 ЛТД», був застрахований за договором страхування №А1/3330434 від 28.03.2014 року в ТДВ «СТДВ «Глобус».

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З матеріалів справи судом встановлено, що 08.12.2014 року представник ТДВ «СТДВ «Глобус» оглянув пошкоджений паркан, про що були складені Акт огляду пошкодженого майна та Акт огляду місця події. Крім того, начальником сектору розрахунку шкоди п. Абдуманановим Б.В. складено розрахунок вартості матеріального збитку № 165/15, спричиненого паркану з каменю «ракушняка», загальною довжиною 25,5 м., пошкодженого в результаті наїзду 07.12.2014р., розташованого по вул. Перекопська, 169 «А», м. Херсон. Згідно розрахунку вартість відтворення з урахуванням зносу (залишкова), без ПДВ складає 11 658,50 грн. З урахуванням франшизи, яка становить 500,00 грн. за полісом страхування № АІ/3330434 від 27.03.2014р., розмір страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 склав 11 158,50 грн. (11 658,50 грн. - 500,00 грн.)

Вказана сума коштів була перерахована позивачу, про що останнім не заперечується.

За змістом абзацу 2 п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначається, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягай згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Аналізуючи зміст вказаної норми, суд вважає необхідним зазначити, що у разі, якщо розмір збитку є неузгодженим, то виплата страхового відшкодування може бути проведена тільки на підставі незалежної оцінки або експертизи пошкодженого майна.

Судом встановлено, що позивач зверталася до спеціалізованої організації для визначення вартості відновлення пошкодженого паркану, та 10.12.2014 року ПАТ «Спецбуд-Херсон» було визначено вартість відновлювального ремонту забору, яка відповідно до калькуляції склала 59168,40 грн.

Однак, суд не може прийняти вищевказану калькуляцію ПАТ «Спецбуд-Херсон» як належний та допустимий доказ, адже ПАТ «Спецбуд Херсон» не є експертною організацією або субєктом оціночної діяльності. Інших належних та допустимих доказів розміру реальних збитків та матеріальної шкоди які були завдані позивачу внаслідок ДТП від 07.12.2014 року останньою до суду не надано.

Таким чином, оскільки ТДВ СТДВ «Глобус» виконало свої зобовязання за укладеним полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3330434 в повному обсязі, виплативши за оцінену шкоду страхове відшкодування в розмірі 11158,50 грн., а завдання більшого розміру шкоди ніж сплачено страхового відшкодування позивачем не доведено, суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтовані та такі що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 22 ЦК України, ст.ст. 22, 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення шкоди завданої ДТП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.Е. Дорошинська