18.12.2018 Справа № 756/2399/18
Ун.№756/2399/18
Пр.№2-др/756/24/18
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Майбоженко А.М.
секретаря - Ковган О.І.
за участю представника заявника - ОСОБА_1
позивача - ОСОБА_2
представника позивача - ОСОБА_3
відповідача - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів позики,
Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 14.08.2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів позики.

Під час судових дебатів відповідачем ОСОБА_5 та його представником - адвокатом ОСОБА_6 було заявлено про надання доказів, які підтверджують розрахунок судових витрат протягом 5 днів після ухвалення рішення у справі. 19.08.2018 року представником відповідача такі докази направлені суду.

03.09.2018 року представник відповідача ОСОБА_5 звернулась до суду від його імені з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_5 19 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 228 грн. витрат, пов'язаних з оплатою комісії банку при перерахуванні цих коштів, 27 грн. витрат за направлення кореспонденції.

Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення у справі суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.270 ЦПК України передбачено випадки для ухвалення додаткового рішення. Так, зокрема, згідно п.4 цієї норми, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.2-4 цієї ж статті, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Представник заявника в судовому засіданні просила ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_5 19 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 228 грн. витрат, пов'язаних з оплатою комісії банку при перерахуванні цих коштів, 27 грн. витрат за направлення кореспонденції.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_3 просив відкласти вирішення цього питання, посилаючись на те, що він не ознайомився з доказами, якими обґрунтовано необхідність стягнення судових витрат. Після відмови суду у задоволенні даного клопотання зазначив, що він не ознайомившись з поданими доказами позбавлений можливості висловити свою думку з приводу обґрунтованості стягнення судових витрат. Позивач та відповідач ОСОБА_4 підтримали представника позивача.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає за необхідне зауважити про те, що 07.11.2018 року дану справу повернуто судом апеляційної інстанції для ухвалення додаткового рішення Оболонському районному суду м.Києва. З того часу дане питання призначено до розгляду в судовому засіданні 22.11.2018 року. Копію ухвали судді Київського апеляційного суду від 26.10.2018 року спрямовано позивачу ОСОБА_2 Повістку про виклик до Оболонського районного суду м.Києва на розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення в даній справі у зазначену вище дату нею ж отримано 15.11.2018 року. Відомості про отримання судової повістки представником позивача - адвокатом ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутні, однак 22.11.2018 року він подав суду клопотання про відкладення справи за заявою ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення у зв'язку з хворобою. В судове засідання 14.12.2018 року доказів, які б підтверджували поважність причин неявки суду не подано. Протягом часу, з моменту надходження справи до суду та призначення судового засідання для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення будь-хто з учасників справи, зокрема позивач чи її представник, з її матеріалами не ознайомлювався за відсутності будь-яких перешкод щодо цього. Підстави відкладення справи визначені ч.2 ст.223 ЦПК України, до переліку випадків, що зумовлюють відкладення розгляду справи не відноситься не ознайомлення учасника справи з її матеріалами за відсутності об'єктивних перешкод для цього. З цих підстав судом відхилено клопотання представника позивача щодо відкладення розгляду справи за заявою ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення.

Позивачем та її представником не подано будь-яких заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу, не доведено неспівмірності понесених витрат, не подано клопотання про їх зменшення.

Дії суду щодо зменшення розміру таких витрат за власним бажанням та на підставі самостійного розрахунку виходить за межі повноважень суду, зміст яких випливає з принципу змагальності, закріпленого ст.12 ЦПК України.

Отже, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі договору про надання правової допомоги №15/18 від 24.04.2018 року, відповідачем ОСОБА_5 сплачено грошові кошти за надання професійної правничої допомоги в даній справі у розмірі 19 000 грн. 14.08.2018 року між сторонами даного договору підписано Акт про надання правової допомоги, в якому детально визначено опис робіт (наданих послуг).

Суд вважає правильним покласти дані витрати на позивача в даній справі в повному обсязі.

Крім того, суд вважає правильним стягнути з позивача також витрати у розмірі 228 гривень, сплачені відповідачем ОСОБА_5 банківській установі за переказ коштів згідно квитанції №N1B8D48930 від 17.05.2018 року, оскільки ці витрати безпосередньо пов'язані з оплатою витрат на професійну правничу допомогу.

Також суд не вбачає підстав для відмови у стягненні з позивача на користь відповідача ОСОБА_5 27 гривень витрат, пов'язаних з оплатою поштових послуг по направленню відзиву на позов, оскільки такі витрати понесені відповідачем та спрямовані на судовий захист своїх прав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України , суд ,-

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки Вінницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_5, реєстраційни номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання: АДРЕСА_3)

-19 255 (дев'ятнадцять тисяч двісті п'ятдесят п'ять) гривень судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.М.Майбоженко