_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/497/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1967 року по день смерті ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мачуха ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина. У встановлений законом строк він звернувся до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак державний нотаріус відмовив у вчинені нотаріальних дій, у зв'язку з тим, що у нього відсутні документи, що підтверджують факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з зданою заявою.

Ухвалою судді від 26.10.2018 року заяву було залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору.

На виконання вимог даної ухвали, 01 листопада 2018 року заявником надано до канцелярії суду квитанцію № 18219157 про сплату судового збору у розмірі 352, 40 гривень. У зв'язку з чим ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2018 року було відкрито провадження у справі.

В ході судового засідання, яке відбулось 29 листопада 2018 року, до початку слухання справи по суті, представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила витребувати від Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі (65080, м. Одеса, вул. Космонавтів, 11А) належним чином засвідчену копію спадкової справи № 230/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 29 листопада 2018 року клопотання представника заявника було задоволено в повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання з`явилась представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, яка заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Представник зацікавленої особи Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_3, про що 28 грудня 2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області складено відповідний актовий запис № 13225.

Після її смерті відкрилась спадщина на: ? частку квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28 жовтня 2005 року , зареєстрованого і записаного у реєстровій книзі за № 19- 20889. Право власності на вказану частку квартири було зареєстровано за ОСОБА_3 в КП «ОМБТІ та РОН» 08.12.2005 року; № запису 684, в книзі: 586 пр-126; автомобіль ВАЗ модель 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ від 06.03.2001 року.

У відповідності зі ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Статтями 1261-1264 ЦК України визначені черги спадкоємців за законом: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Четверта черга спадкоємців за законом. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини

Заявник, ОСОБА_2, протягом встановленого законом строку вернувся до до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, на підставі якої була відкрита спадкова справа №230/2018.

Проте, 14 червня 2018 року державний нотаріус Третьої одеської нотаріальної контори видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в зв'язку з тим, що у заявника відсутні документи, що підтверджують факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частини друга та четверта статті 3 Сімейного кодексу України).

А отже встановлення факту проживання однією сім'єю має значення для захисту матеріальних інтересів осіб, в тому числі права на спадкування.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а тому п'ятирічний строк необхідно обчислювати і з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Заявник просить суд встановити той факт, що він дійсно з 1967 року по день смерті ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, проживав однією сім'єю, посилаючись на необхідність оформлення спадкових прав.

Суд вважає, що доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справ ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_2, що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, де його батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у віці 32 років померла мати заявника, ОСОБА_6, про що 9 липня 1964 року Міським ЗАГС м. Одеси в книзі записів актів громадянського стану зроблено відповідний актовий запис про смерть № 3162.

16 червня 1967 року ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_3, після реєстрації шлюбу якій було присвоєно прізвище «ОСОБА_3», про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_5 помер, про що 31 липня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси зроблено відповідний актовий запис за № 7182 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4.

Заявник вказує на те, що на момент смерті батька ОСОБА_3 вже була непрацездатною особою у віці 61 рік, тому турботу про неї він взяв на себе. 25.04.2016 року ОСОБА_3 була визнана інвалідом II групи загального захворювання, на підтвердження чого надав довідку до акта огляду МСЕК № 796950

На підставі Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 приватизували квартиру АДРЕСА_1 та 28 жовтня 2005 року їм було видано Свідоцтво про право власності на житло, що зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 19-20889.

З копії паспорта гр.. України серії НОМЕР_5 вбачаэться, що заявник ОСОБА_2 з 12 листопада 1984 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.

Також згідно паспорта померлої, ОСОБА_3, серії НОМЕР_6 встановлено, що вона також була зареєстрована з 13 липня 1971 року за адресою АДРЕСА_1.

Факт реєстрації заявника з померлою за однією адресою підтверджується також довідками ОСББ «Корольова 14» № 2602 від 26.02.2018 року та довідкою про склад сім'ї від 30 січня 2018 року.

Також, з матеріалів справи вбачається, що всі витрати, пов'язані з похованням ОСОБА_3 заявник взяв на себе, що підтверджується договором на організацію та проведення поховання № 037674 від 29.12.2017 року; квитанцією до прибуткового касового ордеру від 29.12.2017 року за організацію і проведення поховання.

Аналізуючи наявні матеріали в світлі наведених правових норм, суд визнає належними і допустимими надані заявником докази, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують факт спільного проживання заявника ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 однією сім'єю з 1967 року до дня смерті останньої - ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У судовому засіданні встановлено, що заявник не має іншої можливості документально підтвердити факт свого постійного проживання разом з ОСОБА_3 однією сім'єю, але встановлення даного факту породжує певні юридичні наслідки, оскільки з визначенням місця проживання заявника з спадкодавцем законодавство пов'язує прийняття спадщини, при цьому спір про право у даному випадку відсутній, оскільки з копії спадкової справи № 230/2018 вбачається, що окрім заявника ніхто з заявою про прийняття спадщини не звертався.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

На підставі викладеного та ст.ст. 1217, 1264, 1268, п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, керуючись ст.ст. 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Одеська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 року більш ніж п'ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 1967 року по день смерті ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.