Ухвала

29 серпня 2018 року

місто Київ

справа № 335/10909/17

провадження № 61-37474ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Погрібного С. О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, третя особа - Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивілпроект», про визнання незаконним наказу про звільнення, встановлення періоду роботи без укладення трудового договору, стягнення заробітної плати, визнання дії трудового договору-контракту продовженою на невизначений строк, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 травня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 19 квітня 2018 року у цивільній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, сплати судового збору в частині вимог про встановлення періоду роботи без укладення трудового договору та визнання дії трудового договору - контракту продовженою на невизначений строк.

У серпні 2018 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги: оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 2 560, 00 грн.

Також, ОСОБА_1 заявила судді-доповідачу Погрібному С. О. відвід з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України через наявність інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Ця заява отримана суддею-доповідачем 28 серпня 2018 року.

На обґрунтування заяви про відвід судді ОСОБА_1. посилалася на те, що суддя безпідставно постановив ухвалу від 02 липня 2018 року про залишення касаційної скарги без руху та протиправно зобов'язав сплатити судовий збір, оскільки всі вимоги уточненої позовної заяви позивача стосуються поновлення позивача на роботі, а тому заявник звільняється від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Заявник вважає, що зазначені обставини викликають сумніви в неупередженості та об'єктивності судді Погрібного С. О.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суддя-доповідач зробив висновок про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Погрібного С. О.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб'єктивного критерію, то відсутні підстави стверджувати, що суддя Погрібний С. О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з'являться докази на користь протилежного.

За об'єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об'єктивно виправдані.

Той факт, що суддя Верховного Суду Погрібний С. О. залишив касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху у зв'язку із несплатою судового збору за подання касаційної скарги не дає достатніх підстав для висновків про упередженість судді.

Аналіз змісту заяви про відвід судді Погрібного С. О. дає підстави для висновку, що в ній викладено незгоду зі змістом й мотивами ухвали Верховного Суду від 02 липня 2018 року, що не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді Погрібного С. О., а тому заяву ОСОБА_1 про відвід судді необхідно визнати необґрунтованою.

У такому висновку Верховний Суд має виходити з того, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як й незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Втім, у цій справі доводи заявника носять характер непідтверджених припущень, що не знайшли свого об'єктивного обґрунтування та розумного пояснення, що могло б бути добросовісно сприйнято судом.

Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Таким чином, незгода сторони з процесуальними рішеннями суду, що прийняте в межах його повноважень, реалізованих згідно з вимогами процесуального закону, не може слугувати підставою для його відводу та свідчити про наявність сумнівів в неупередженості його складу.

У зв'язку з визнанням заяви про відвід судді Погрібного С. О. необґрунтованою, вирішення зазначеного процесуального питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, підлягає передачі іншому судді.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Погрібного С. О. визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Погрібного С. О. передати для вирішення зазначеного питання, у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний