Справа № 175/1901/18
Провадження № 2/175/618/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.,

за участю секретаря Лукієнко В.Г.,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який ними було укладено 20.12.1999 р. Шлюб був зареєстрований виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 20.12.1999 р. про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 94. Після реєстрації шлюбу за згодою всіх мешканців вона була вселена та зареєстрована як член сім'ї в квартиру за адресою: смт. Слобожанське (Ювілейне), АДРЕСА_1, яка на момент її вселення належала матері чоловіка, ОСОБА_3 на основі ордеру на житлове приміщення виданим Дніпропетровською районною державною адміністрацією 25.08.1994 р. за № 240. 22.01.2007 р. померла мати її чоловіка ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 144007. Після смерті матері її чоловік ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровської районної державної адміністрації із заявою про зміну умов договору найму житлового приміщення. Розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 24.05.2007 р. за № 1169-Р дозволено зміну умов договору найму житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_2 (Слобожанське), де квартиронаймач ОСОБА_3 на ОСОБА_2. Вони проживали разом з її чоловіком в вказаній квартирі, але вона не була зареєстрована в квартирі, від спільного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження І-КИ № 068066 від 01.09.2000 р. З моменту реєстрації шлюбу вони весь час проживали спільно, разом з дитиною та чоловіком у вказаній квартирі, вона разом з чоловіком брала участь у витратах, пов'язаних з оплатою комунальних послуг, разом обслуговували квартиру та проводили ремонт, вели спільне господарство та мали відповідно спільний побут. Частиною 1 ст. 156 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно ч.1 ст. 156 ЖК України, вони з донькою нарівні з квартиронаймачем користувалися жилим приміщенням, та дотримувалися вимог та обов'язків передбачених Житловим кодексом України. Квартира загальною площею 45,7 кв.м. знаходиться на 8 поверсі житлового будинку та складається із двох житлових кімнат розміром 17,1 та 10,3 кв. м., що підтверджується технічним паспортом від 05.04.2018 р. на квартиру. Договір найму укладено з її чоловіком, а фактично у квартирі проживали вона з чоловіком та донькою.

Згідно зі ст. 65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Про те, що вони проживають однією сім'єю знали всі сусіди, вона неодноразово приймала участь в колективних зборах жителів будинку № 28 по вул. 8 Марта смт. Слобожанське, здавала кошти на впорядження та поліпшення прибудинкової території, отримували поштову кореспонденцію та виконувала інші зобов'язання, що випливають із договору найму житлового приміщення.

02 грудня 2017 року помер її чоловік ОСОБА_2, який був зареєстрований та постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою Слобожанської селищної ради від 11.01.2018 р. № 181. Разом з ОСОБА_2 за вказаною адресою вона постійно проживала і користувалася квартирою до смерті чоловіка як член сім'ї, а також користувалася допоміжним житловим приміщенням в будинку, вона по сьогоднішній день проживає в даній квартирі, підтримує її в належному стані та сплачує за комунальні послуги, що підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг за 2018 р.

На даний час, після смерті її чоловіка постало питання про зміну умов договору найму квартири у звязку зі смертю квартиронаймача та визнання її права користування квартирою №61 у будинку №28 по вул. 8 Марта, Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області.

Просить суд визнати за нею ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Представник Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, але до його початку надав лист в якому просив розглянути справу без участі їх представника.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі « ОСОБА_5 проти Іспанії », від 22 лютого 2007 року в справі « Красуля проти Росії », від 05 травня 2011 року в справі « Ільяді проти Росії », від 28 жовтня 2010 року в справі « Трофимчук проти України », від 09 грудня 1994 року в справі « Хіро Балані проти Іспанії », від 01 липня 2003 року в справі « Суомінен проти Фінляндії », від 07 червня 2008 року в справі « Мелтекс ЛТД ( MELTEX LTD ) та ОСОБА_6 ( MESROP MOVSESYAN ) проти Вірменії » ) свідчить, що право на мотивоване ( обґрунтоване ) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Підставою звернення до суду позивачки є захист майнових прав та інтересів, пов'язаних із реалізацією права власності.

Судом встановлено, що житлова квартира за адресою АДРЕСА_4, була надана у користування наймачу ОСОБА_3 та члену її сімї ОСОБА_2 на підставі ордеру на житлове приміщення №240 від 25.08.1994 року виданого Дніпропетровської районною державною адміністрацією. (а.с.8).

З копії свідоцтва про смерть серія І-КИ №144007 від 23.01.2007 року вбачається, що ОСОБА_3 померла 22.01.2007 року. (а.с.10).

В матеріалах справи є розпорядження районної державної адміністрації від 24.05.2007 р. №1169-Р про зміну умов договору найму житлового приміщення, яким дозволено зміну умов договору найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_5, де квартиронаймач ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серія І-КИ №144007) на ОСОБА_2. (а.с.9).

З копії свідоцтва про одруження серія І-КИ №096054 від 20.12.1999 року вбачається, що ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_1, про що виконкомом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 20.12.1999 року зроблено запис за №94. (а.с.12).

Від вказаного шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-КИ №068066. (а.с.14).

З довідки виданої виконавчим комітетом Слобожанської селищної ради від 11.01.2018 року №181, вбачається, що ОСОБА_1 не була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 був зареєстрований та проживав за даною адресою з 11.04.1995 року по день смерті 02.12.2017 року. (а.с.13).

З копії свідоцтва про смерть серія І-КИ №775385 від 08.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 помер 02.12.2017 року. (а.с.11).

Як зазначила позивач, вона фактично проживала та проживає досі за адресою: АДРЕСА_6, брала участь разом з чоловіком у витратах, повязаних з оплатою комунальних послуг, поточним ремонтом та продовжує сплачувати витрати по утриманню квартири, на підтвердження чого надала копії квитанцій, даний факт не спростовувався відповідачем.

За статтею 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно ч. 1 ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Частинами 1, 2 статті 64 ЖК України встановлено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно із ст. 103 ЖК України, договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки за згодою наймача, членів його сім'ї і наймодавця, за винятком випадків, передбачених Основами житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік, іншими законодавчими актами Союзу РСР і цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Позивач надала суду рішення виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 21 листопада 2018 року №502 про надання згоди на переведення особового рахунку на квартиру, з якої вбачається, що виконавчий комітет Слобожанської селищної ради вирішив перевести особовий рахунок на квартиру №61, що знаходиться в будинку №28 по вул. 8 Марта, смт. Слобожанське з гр.. ОСОБА_2, який помер 02.12.2017 року на його дружину ОСОБА_1 за згодою всіх повнолітніх членів сімї, які зареєстровані в помешканні. Вказане рішення є підставою для внесення необхідних змін в юридичні документи та договори про надання комунальних послуг.

Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає позовні вимоги безпідставними, у повному обсязі недоведеними, а тому не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що їй вчинюються перешкоди у користуванні житловим приміщенням, та її право порушене і потребує захисту, що також підтверджується рішенням селищної ради про надання згоди на переведення особового рахунку на квартиру з померлого чоловіка на її імя.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі вважає, що сплачений нею судовий не підлягає відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 41, ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, ст.ст. 15,16, 391, 392 ЦК України, ст.ст.4,6,10,12,13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268, 272 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання права користування житловим приміщенням відмовити.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Новік