Справа № 712/9142/18
Провадження № 2/712/2095/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд в складі :

головуючого судді Троян Т.Є.

при секретарі Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06.08.2018 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 вересня 1989 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Черкаському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 2416.

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначив, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. В сімї немає порозуміння. Сімя розпалася і примирення не можливе.

Позивач в підготовче судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За приписами статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою статті 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_5 23 вересня 1989 року зареєстрували шлюб у Черкаському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 2416.

Після одруження дружина змінила прізвище на ОСОБА_1.

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні встановлено, що сторони на момент розірвання шлюбу разом не проживають та фактично припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім'ю.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім'ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них.

Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 78, 81, 89, 200, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 110,112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 вересня 1989 року у Черкаському міському відділі ЗАГС, актовий запис № 2416 розірвати.

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян