Номер провадження: 22-ц/785/7958/18
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Кононенко Н.А.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представників: ПАТ «УкрСиббанк» - адвоката Гроднової А.М.,

ОСОБА_4, ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання припиненою іпотеки,

встановив:

ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діяла в інтересах ОСОБА_8, звернулися до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» з вимогою про визнання іпотеки припиненою за Іпотечним договором від 18 червня 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д. зареєстрованою в реєстрі за № 2658.

Позивачі обґрунтовували свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями ОСОБА_10 Після смерті ОСОБА_10 залишилося спадкове майно, яке обтяжене іпотекою ПАТ «УкрСиббанк» та забезпечує виконання зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту від 18 червня 2007 року. А також зважаючи на той факт, що ОСОБА_10 померла, а ПАТ «УкрСиббанк» не пред'явив вимоги до спадкоємців у термін визначений чинним законодавством, ПАТ «УкрСиббанк» вважається таким, що втратив право вимоги до спадкоємців. А тому, враховуючи, що основне зобов'язання припинено у зв'язку зі смертю позичальника та пред'явленням кредитором вимог до спадкоємців з пропуском встановленого чинним законодавством строку, іпотека за кредитним договором також підлягає визнанню припиненою.

Заочним рішенням Приморського районного судум. Одеси від 15 травня 2018 рокупозов було задоволено.

Визнано такою, що припинена іпотека за Іпотечним договором від 18 червня 2007 року, укладена між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_10, посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., зареєстрованою в реєстрі за № 2658.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2018 року заява ПАТ «УкрСиббанк» про скасування заочного рішення була залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк»ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч.1 ст. 599 ЦК України, абзацу першого ч.1. ст. 17 Закону України «Про іпотеку» підставою припинення іпотеки є припинення основного зобов'язання. Враховуючи, що в даному випадку основне зобов'язання за кредитним договором припинено, то і похідне зобов'язання за Іпотечним договором від 18 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 2658, також слід визнати припиненим.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, 18 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_10 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого Банк надав їй кредит в іноземній валюті в сумі 305000,00 доларів США строком до 18.06.2028 р., зі сплатою 12,5 % річних (далі - Кредитний договір).

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, в той же день, а саме 18 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_10 було укладено Іпотечний договір, відповідно до умов якого іпотекодавецьОСОБА_10 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що складається з 6 (шести) житлових кімнат та підсобних приміщень загальною площею 161,5 кв.м, житловою площею 102,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належалаіпотекодавцю на праві приватної власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_10 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть№ НОМЕР_1 (а.с.19). Спадкоємцями першої черги після її смерті є ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_8, опікуном якого є ОСОБА_5

Разом з тим, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2017 року,по справі № 522/22817/14 у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до вище вказаних спадкоємців: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, в інтересах якого діяла ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.06.2007 року було відмовлено у повному обсязі (а.с.15-18).

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 17 січня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» було залишено без задоволення, вищевказане рішення Приморського районного суду м.Одеси від 21 липня 2017 року було залишено без змін (а.с.53-55).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити що представник ПАТ «УкрСиббанк» в суді апеляційної інстанції адвокат Гроднова А.М. вказала, що ними була подана касаційна скарга на вищевказані судові рішення, однак Верховним Судом їм було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/22817/14-ц від 21 липня 2017 року було встановлено, що 21 серпня 2014 року відповідач - ПАТ «УкрСиббанк» отримав заяву спадкоємця ОСОБА_7, якою останній повідомив банку про те, що позичальник ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а 18.08.2014 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ярош О.М., на підставі заяви ОСОБА_7 про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу № 03/2014 до майна ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Тобто, починаючи з 21.08.2014 року ПАТ «УкрСиббанк» стало відомо про відкриття спадщини і розпочався сплив строку для пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців.

Так, суд виходив із того, що відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За змістом ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не було встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися для сплати спадкоємцям.

У відповідності до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Проте, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Таким чином, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а відповідальність за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог, передбачених ст. ст. 1281, 1282 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Однак, за змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Проте, ПАТ «УкрСиббанк» пред'явив вимогу про погашення боргу до спадкоємців померлої ОСОБА_10лише 27 березня 2015 року, тобто пропустив шестимісячний строк, передбачений для пред'явлення вимог до спадкоємців.

Таким чином, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2017 року було встановлено, що оскільки ПАТ «УкрСиббанк» пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, ПАТ «УкрСиббанк» позбавлений права вимоги до цих спадкоємців.

Тобто, судовим рішенням вказано, що недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог, які є присічними(преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

При цьому, суд вказав, що таких правових позицій дотримувався Верховний Суд України в постанові від 08.04.2015 р. по справі №6-33цс15,положення якої, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, в редакції, яка діяла на час ухвалення судового рішення, були обов'язковими для всіх судів на території України.

Таким чином, судом було враховано, що оскільки боржник ОСОБА_10 померла, а кредитором було пропущено шестимісячний строк для пред'явлення його вимог до спадкоємців, то основне зобов'язання є припиненим.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З цих підстав, судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено, що основне зобов'язання по Кредитному договору, укладеному 18 червня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_10, припинено.

У зв'язку з цим, посилання представника апелянта ПАТ «УкрСиббанк» в суді апеляційної інстанції адвоката Гроднової А.М. на те, що матеріали справи не мають доказів отримання ПАТ «УкрСиббанк» 21 серпня 2014 року заявиспадкоємця ОСОБА_7, якою останній повідомив банк про те, що позичальник ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також безпідставними є доводи заявника апеляційної скарги про те, що оскільки вищевказаними судовими рішенням не було встановлено, що Кредитний договір припинений, то і вважати припиненим Договір іпотеки, у суду не було правових підстав.

Такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з того, що у разі недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог, які є присічними(преклюзивними), ці обставини позбавляють кредитора права вимоги до спадкоємців.

Тобто, враховуючи, що ПАТ «УкрСббанк» дізнався про смерть боржника та іпотекодавця ОСОБА_10 21 серпня 2014 року, а пред'явив вимоги до спадкоємців лише 27 березня 2015 року, тобто більше ніж через 6 місяців, то втратив право вимоги до спадкоємців ОСОБА_10

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 599 ЦК України, абзацу першого ч.1. ст. 17 Закону України «Про іпотеку» підставою припинення іпотеки є припинення основного зобов'язання, тобто в даному випадку припинення зобов'язання за Кредитним договором.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що оскільки позичальник за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18 червня 2007 року ОСОБА_10 померла, а ПАТ «УкрСиббанк» вважається таким, що позбавлений права пред'явлення вимог до спадкоємців у зв'язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ст. 1281 ЦК України, тобто у зв'язку з припиненнямосновного зобов'язання, то іпотеку за Іпотечним договором від 18 червня 2007 року, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.Д., зареєстровану в реєстрі за № 2658, слід визнати припиненою з підстав ч.1 ст. 599 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У зв'язку з цим, та враховуючи, що ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не оскаржували судове рішення, то їх вимоги, які зазначені у відзиві на апеляційну скаргу (а.с.174-176) про необхідність зміни резолютивної частини рішення, задоволенню не підлягають.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.12.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Н.А. Кононенко