У х в а л а

Іменем України

27 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 629/1013/17

провадження № 61-38509ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держави України в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди.

Ухвалою судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю на розгляд Печерському районному суду міста Києва.

Не погодившись із вказаною ухвалою, 19 березня 2018 року (здано до відділення поштового зв'язку 16 березня 2018 року) ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року була залишена без руху, як така, що не відповідає вимогам статей 354, 356 ЦПК України, а саме апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, при подачі апеляційної скарги не сплачено судовий збір, в апеляційній скарзі не зазначено інших учасників справи.

На виконання ухвали Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року ОСОБА_1 надала заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та копію апеляційної скарги. При цьому, в копії апеляційної скарги не зазначено інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) відповідно до вимог статті 356 ЦПК України.

Доказів сплати судового збору суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надала. У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначала, що розмір її пенсії становить 1619,25 гривень на місяць, однак з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не зверталася.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року визнано неподаною і повернуто заявнику.

25 травня 2018 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року, ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2018 року у вищевказаній справі.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості Верховному Суду поновлювати строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної про це заяви сторони.

Зі змісту касаційної скарги, а також доданих до неї документів не вбачається заяви про поновлення строку на касаційне оскарження указаного судового рішення із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Таким чином, заявнику слід звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку касаційного оскарження, у якій навести підстави для поновлення такого строку.

Водночас, ухвала Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року не підлягають касаційному оскарження з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи, що Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року не була предметом апеляційного перегляду, а ухвала Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року про залишення без руху не входить до переліку судових рішень, які відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку, тому у відкритті касаційного провадження в частині оскарження даних судових рішень необхідно відмовити.

Окрім того, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі заявником не зазначено всіх учасників справи, а саме Відкрите акціонерне товариство «Державний Ощадний Банк України», Кабінет Міністрів України.

Таким чином, заявнику необхідно надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням повного найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) та надіслати суду копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом, оскільки заявником не надано доказів сплати судового збору, або документів, які б свідчили про наявність пільг щодо сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи, що касаційна скарга подана у травні 2018 року, то судовий збір за її подання складає 352,40 грн.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 6007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку -207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у частині оскарження ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2018 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Кабінету Міністрів України про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 вересня 2018 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак