ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5234/16 Номер провадження 22-ц/814/703/18Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Пилипчук Л.І.

секретар: Радько О.М.

за участі представника відповідача - Ярмолюка А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Київського районного суду м. Полтава від 14 квітня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мейд Фо Трейд" про визнання договору недійсним, зобов'язання видати наказ та сплатити соціальні внески, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ "Мейд Фо Трейд" про визнання договору недійсним, зобов'язання видати наказ та сплатити соціальні внески. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що з 23 листопада 2015 року працював в ТОВ «Мейд Фо Трейд», але трудові відносини з відповідачем належним чином оформлені не були. На початку березня 2016 року він підписав цивільно-правовий договір з відповідачем, не усвідомлюючи який саме договір ними було укладено. Також вказував, що 24 березня 2016 року під час виконання ним трудових обов'язків стався нещасний випадок, внаслідок чого він отримав тяжку травму: сталася травматична ампутація лівого передпліччя на рівні середньої третини. Тільки під час проведення розслідування нещасного випадку, він дізнався про те, який саме договір підписав, та про його наслідки.

Посилаючись на те, що він перебував в трудових відносинах з відповідачем, позивач просив суд визнати недійсним з 01 березня 2016 року цивільно-правовий договір №5, укладений між ним та ТОВ «Мейд Фо Трейд»; зобов'язати ТОВ «Мейд Фо Трейд» не пізніше наступного дня після набрання рішенням законної сили, видати наказ про прийняття його - ОСОБА_3 на роботу з 23 листопада 2015 року; зобов'язати ТОВ «Мейд Фо Трейд» протягом десяти днів після набрання рішенням законної сили сплатити за нього соціальні внески за період з 23 листопада 2015 року по 05 липня 2016 року.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час виникнення правовідносин між позивачем та ОСОБА_5, останній у трудових відносинах з ТОВ «Мейд Фо Трейд» не перебував до 03 грудня 2015 року. Подальше прийняття ОСОБА_5 на посаду директора ТОВ «Мейд Фо Трейд» не потягло зміни правовідносин з ОСОБА_3 При цьому позивач виконував зобов'язання за цивільно-правовим договором, який відповідає вимогам закону.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просив рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2017 року - рішення Київського районного суду м. Полтави від 14 квітня 2017 року - скасовано. Позов ОСОБА_3 - задоволено частково. Зобов'язано ТОВ «Мейд Фо Трейд» не пізніше наступного дня після набрання законної сили рішенням суду видати наказ про прийняття ОСОБА_3 на роботу з 23 листопада 2015 року. Зобов'язано ТОВ «Мейд Фо Трейд» протягом десяти днів після набрання рішенням суду законної сили виплатити соціальні внески щодо ОСОБА_3, починаючи з 23 листопада 2015 року з урахуванням середньої номінальної заробітної плати одного штатного працівника за видом економічної діяльності «Оброблення деревини та виготовлення виробів з деревини та корка, крім меблів; виготовлення виробів із соломки та рослинних матеріалів для плетіння» по Полтавській області. В іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що договір підряду між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на виконання певного обсягу робіт - відсутній. Сторонами не заперечувалося, що роботи позивачем виконувалися на території ТОВ «Мейд Фо Трейд» за рахунок матеріалів товариства та на його користь. Відповідачем підтверджено, що після лікування позивач повертався на роботу у товариство, травма ОСОБА_3, отримана не під час виконання пусконалагоджувальних робіт, а під час обробки деревини разом з іншими працівниками на багатопильному верстаті. Отже, такі обставини є характерними не для цивільно-правових відносин підряду, а для трудових правовідносин і свідчать про те, що ОСОБА_3, перебував у трудових відносинах не з ОСОБА_5, а з ТОВ «Мейд Фо Трейд».

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року рішення апеляційного суду Полтавської області від 25 липня 2017 року - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що з 23 листопада 2015 року ОСОБА_3, за домовленістю з ОСОБА_5 та за його дорученням, виконував різні роботи, направлені на облаштування цеху та території, налагодження виробництва, трудові відносини належним чином оформлені не були. 01 березня 2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Мейд Фо Трейд» в особі директора - ОСОБА_5 було укладено цивільно-правовий договір, за умовами якого позивач зобов'язався провести пусконалагоджувальні роботи на деревообробних верстатах /т.1 а.с. 8/. В свою чергу, ОСОБА_3 зазначав про те, що він не усвідомлював, який саме договір він підписав. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час виникнення правовідносин між позивачем і ОСОБА_5 останній у трудових відносинах із підприємством не перебував до 03 грудня 2015 року, тому до призначення його на посаду не міг здійснювати прийом на роботу до ТОВ «Мейд Фо Трейд», а подальше прийняття ОСОБА_5 на роботу не потягло за собою зміни правовідносин між ним і позивачем.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. Так, відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно з частиною першою статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі.

Стаття 626 ЦК України визначає загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку. Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається. Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина 1 статті 843 ЦК України).

Таким чином, основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду. В свою чергу, трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов'язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, за виконані роботи на території, належній іншій особі, а не ТОВ «Мейд Фо Трейд», позивач отримував оплату саме від ОСОБА_5, а не від товариства.

Цивільно-правовий договір укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Мейд Фо Трейд» 01 березня 2016 року, умовами договору визначено, що ОСОБА_3 зобов'язався провести пусконалагоджувальні роботи на деревообробних верстатах. Зазначений договір укладено з 01 березня 2016 року по 31 березня 2016 року.

Окрім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно актів комісії з розслідування нещасного випадку за формою Н-1 та Н-5 вбачається, що ОСОБА_3 виконував саме пусконалагоджувальні роботи, під час виконання цих робіт і отримав травму. ОСОБА_3 було підписано акти виконаних робіт, на підставі яких оплачувались саме пусконалагоджувальні роботи.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відносини між ТОВ «Мейд Фо Трейд» та ОСОБА_3 не містять ознак трудових правовідносин, як між роботодавцем та найманим працівником, оскільки в даному випадку мало місце укладення цивільно-правової угоди, а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_3 - відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків місцевого суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтава від 14 квітня 2017 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Кузнєцова О.Ю.

Пилипчук Л.І.