Провадження № 4-с/161/99/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

представника ДВС - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_3 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управлення юстиції у Волинській області ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області (далі Відділ), на обґрунтування вказавши, що у відділі перебуває виконавче провадження № 43939521 (далі ВП), з примусового виконання виконавчого листа № 2-7512/11 від 23.12.2011 року, який був виданий на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2011 року, яким було присуджено стягувати з ОСОБА_4 (далі Боржник) на користь ОСОБА_3 (далі Стягувач) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 6000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що 09.07.2018 року ознайомившись з ВП № 43939521, дізналася про винесення 28.12.2017 року постанови про його (ВП № 43939521) закриття. Як зясувалось, головним державним виконавцем Коренгою А.А. винесено вказану постанову та встановлено сплату аліментів боржником ОСОБА_4 повністю по день повноліття дитини. Вказує, що 20.12.2017 року нею, під диктовку головного державного виконавця Коренги А.А., було написана заява про зняття арешту з майна боржника, на підставі якої була винесена постанова про закриття ВП № 43939521. Стверджує, що в матеріалах даного виконавчого провадження відсутні будь-які відомості, які б засвідчували повне виконання ОСОБА_4 рішення суду від 12.12.2011 року в повному обсязі. Крім того, боржник і надалі продовжує сплачувати аліменти на картковий рахунок її дитини. Враховуючи, що державний виконавець не перевіривши факту виконання рішення суду та стан його виконання, без правових для того підстав, закрив ВП № 43939521, просить суд визнати дії головного державного виконавця Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 при винесенні постанови від 25.12.2017 року про закінчення ВП № 43939521 незаконними та скасувати вказану постанову.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав у повному обсязі, з підстав, зазначених у ній, та додав, що закриття ВП № 43939521 порушує права неповнолітньої дитини заявника ОСОБА_5

Головний державний виконавець Коренга А.А. в судовому засіданні пояснила, що стягувач добровільно написала заяву про виконання боржником зобовязань по сплаті аліментів по день, на який присуджено платежі згідно виконавчого листа № 2-7512/11 від 23.12.2011 року, а тому ВП № 43939521 було закрито. Про наслідки закриття вона розяснювала ОСОБА_3, а також надала останній копію постанови про закриття виконавчого провадження, проте такі відомості відсутні. Додала, що необхідність у вказаному виникла в звязку з потребую боржника виїхати за кордон. В задоволенні скарги просила відмовити.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_6 в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Заяви, клопотання, письмові пояснення на скаргу від нього на адресу суду не надходили.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького МУЮ ОСОБА_2 08.07.2014 року було відкрито виконавче провадження № 43939521, з метою виконання виконавчого листа № 2-7512/11, виданого 23.12.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 600 грн. щомісячно і до повноліття дитини (а.с. 4).

Як вбачається з свідоцтва про народження дитини, серії І-ЕГ № 010662, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького МУЮ, актовий запис 1203, ОСОБА_5 народилася 18.06.2005 року (а.с. 22).

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 від 20.12.2017 року адресована Першому ВДВС м. Луцька, відповідно до якої заявниця просить зняти арешт з майна ОСОБА_4 так як аліменти сплачені повністю по день повноліття дитини (а.с. 5).

Постановою від 25.12.2017 року головним державним виконавцем Коренгою А.А. було вирішено закрити ВП № 43939521 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7512/11, виданого 23.12.2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області (а.с. 6).

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими, для виконання на всій території України.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з виписки по картковому рахунку ОСОБА_3, на рахунок останньої після 25.12.2017 року (дати постанови про закриття ВП № 43939521) від боржника ОСОБА_4 надходили перекази в розмірі в рахунок сплати аліментів, а саме: від 20.01.2018 року сума 603,02 грн. коментар «за січень 2018р.»; від 20.02.2018 року сума 603,02 грн., платник ОСОБА_7, коментар «аліменти від ОСОБА_4 за лютий 2018р.,; від. 18.03.2018 року та 20.05.2018 року суми 753,77 грн. та 301,51 грн. відповідно, платник ОСОБА_7; від 02.06.2018 року сума 603,02 грн., платник ОСОБА_4 (а.с. 7-9).

Вищезазначене підтверджує той факт, що ОСОБА_4 продовжує сплачувати аліменти покладеного відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.12.2011 року, що свідчить про факт невиконання ним обовязків по сплаті аліментів у повному обсязі.

Крім того, в судовому засіданні субєкт оскарження не надав жодного доказу того, що про існування постанови про закриття виконавче провадження № 43939521 було повідомлено його сторлни.

Таким чином, старшим державним виконавцем Першого ВДВС ГТУЮ у Волинській області Коренгою А.А. при винесенні постанови від 25.12.2017 року про закінчення ВП № 43939521, були вищевказані порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірним і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У звязку з наведеним вище, суд прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на дії та бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управлення юстиції у Волинській області ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинські області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 43939521 при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 25.12.2017 року.

Скасувати постанову головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинські області ОСОБА_2 від 25.12.2017 року про закінчення виконавчого провадження № 43939521 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7512/11, киданого 23.12.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений 31 серпня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_8