Справа № 2-2403/2007
Номер провадження 4-с/489/59/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Тихонової Н.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Свої вимоги мотивував тим, що 18.04.2007 року державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Миколаєві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 8393084) на підставі вищевказаного виконавчого документа. Заявник вважає дії начальника Центрального ВДВС у м. Миколаєві щодо винесення постанови від 18.04.2007 року під час здійснення контролю за законністю виконавчого провадження № 8393084 - бездіяльність, оскільки вони суперечать вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

Суддя, вивчивши матеріали скарги, виходить з такого.

В скарзі заявник просить визнати незаконною бездіяльність начальника Центрального ВДВС у м. Миколаєві; визнати незаконною та зобовязати начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві скасувати нараховану заборгованість у виконавчому провадженні № 8393084 по виконавчому листу № 2-2403 від 18.04.2007 року, що виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва; зобовязати відповідні органи провести службове розслідування по факту підробки документів, зловживання владою та службовим становищем та службової недбалості державним виконавцем Центрального ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 та начальником Центрального ВДВС м. Миколаїв ОСОБА_3

Проте, з огляду на нижчевикладені положення чинного законодавства вказані вимоги не підлягають розгляду у межах розгляду справи про оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця в порядку цивільного судочинства, а мають розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 447,448 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, заявляти клопотання, користуватися іншими правами, наданими законом.

Частиною 1 статті 74 Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, відповідно до статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" контроль за своєчасністю, правильністю, повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснює начальник відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, та керівник вищестоящого органу.

Як розяснено в п.7 Постанови Пленуму ВАС України від 13.12.2010 р. «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльність державної виконавчої служби», органи державної виконавчої служби є субєктами владних повноважень, а тому до адміністративної юрисдикції належать справи, в яких оскаржуються й інші рішення, дії чи бездіяльність зазначених органів, що не повязані з виконанням виконавчих документів, але випливають з реалізації цими органами інших владних управлінських повноважень.

Відповідно до положень п.1 ч.1ст. 17 КАС України спори фізичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відноситься до компетенції адміністративних судів.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Беручи до уваги викладене, суддя вбачає підстави для відмови в частині у прийнятті скарги ОСОБА_1 на дії начальника відділу державної виконавчої служби в частині вищевикладених вимог.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 186, ч.9 ст.10 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті скарги ОСОБА_1 на дії та бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в частині визнання незаконною бездіяльність начальника Центрального ВДВС у м. Миколаєві; визнання незаконною та зобовязати начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві скасувати нараховану заборгованість у виконавчому провадженні № 8393084 по виконавчому листу № 2-2403 від 18.04.2007 року, що виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва; зобовязання відповідних органів провести службове розслідування по факту підробки документів, зловживання владою та службовим становищем та службової недбалості державним виконавцем Центрального ВДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 та начальником Центрального ВДВС м. Миколаїв ОСОБА_3

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Н.С. Тихонова