АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/3067/17 22-ц/774/1084/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа № 213/3067/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Чубіна А.В.,

сторони : позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2018 року, яке ухвалене суддею Поповим В.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст якого складено 19 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «ІнГЗК») про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті її сина ОСОБА_4, який був смертельно травмований 28 вересня 2016 року під час виконання трудових обов'язків майстра зміни № 4 ОВД № 1 рудозбагачувальної фабрики № 2 ПрАТ «ІнГЗК». Просила суд стягнути з відповідача на її користь 1500000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, стягнуто з ПрАТ «ІнГЗК» на її користь моральну шкоду спричинену смертю сина у розмірі 1000000 грн. В іншій частині позову відмовлено.Стягнуто з ПрАТ «ІнГЗК» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, відповідач ПрАТ «ІнГЗК» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру стягнутої моральної шкоди, та зменшення його з 1000000 грн. до 80000 грн.

Вважає, що стягнутий судом розмір моральної шкоди є необгунтовано завищеним, для такого роду правовідносин, та не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості.

Суд, надав невірну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, оскільки згідно умов колективного договору позивачу була виплачена лише сума у розмірі 1378 грн. в якості допомоги на захоронення, сума ж у розмірі 180000 грн. була виплачена позивачу на добровільних засадах.

Також, відповідач звертає увагу на те, що наявні у матеріалах справи копії чеків додані в якості доказів і до матеріалів цивільної справи № 213/3084/17 та безпідставно зараховані судом відносно кожного позивача окремо, що не відповідає дійсності.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду в частині обов'язку відповідача по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої смертю працівника під час виконання ним трудових обов'язків відповідачем не оскаржено, тому апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині стягнутого судом розміру моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що позивач є матір'ю ОСОБА_4, який працював майстром зміни №4 ОВД №1 РЗФ-2 на ПАТ «Інгулецький ГЗК» та виконуючи 28 вересня 2016 року свої робочі обов'язки, знаходячись в будівлі перевантажувального вузла №8 рудозбагачувальної фабрики №2 в рядах А-Б вісях 1-2 загинув на робочому місці внаслідок обрушення, обвалення будівель, споруд та їх елементів (а.с. 8).

Згідно Акту № 8 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затверджений 26 грудня 2016 року заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Корольовим К.В. основною причиною нещасного випадку є неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування тощо; супутні причини - порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, устаткування машин, механізмів тощо, невиконання посадових обов'язків (а.с. 10-23).

Відповідач свою вину у настанні нещасного випадку який призвів до загибелі ОСОБА_4 не заперечує, оспорює лише розмір моральної шкоди, яку позивач визначила у 1500000 грн.

Враховуючи глибину фізичних і душевних страждань позивача, те, що ці страждання у нього довічні, ступень вини відповідача, з винних дій та бездіяльності посадових осіб якого і загинув син позивача та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку що визначена позивачем сума моральної шкоди в розмірі 1500000 грн. є завищеною та не доведеною і на думку суду сума такої шкоди має бути визначена у розмірі 1000000 грн.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанови від 31.03.95 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно частинам 3 та 4 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно частини 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Верховний Суд України в постанові від 19 грудня 2011 року по справі N 6-65цс11, яка прийнята за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, а саме, частини 3 ст. 23 ЦК України, визнав розумним та справедливим розмір грошової компенсації на відшкодування батькам моральної шкоди, завданої вбивством їх сина, в 1000000 грн.

Разом з тим Європейський суд з прав людини в рішенні Нечипорук та Йонкало проти України, № 42310/04, 21.04.2011 року, визнав вимогу заявників про відшкодування їм нематеріальної шкоди в розмірі 80000 євро надмірною і встановив відшкодування в розмірі 35000 євро, і лише першому заявникові, а в у справі Юрій Волков проти України № 45872 19.12.2013 року була встановлена Судом компенсація нематеріальної шкоди в розмірі 4500 євро, попри те, що заявник просив 30000 євро.

Розмір сум відшкодування моральної шкоди повинен відповідати вимогам розумності, виваженості та справедливості і не повинен призводити до збагачення потерпілого.

Позивач достатньо аргументувала у позовній заяві та в судовому засіданні свої моральні страждання, які їй спричинила смерть сина.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути, точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи.

Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці позивач втратила свого сина. Втрата є такою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивача будуть тривати і надалі, що свідчить про їх тривалість. Позивач втратила близьку людину, що свідчить про глибину таких страждань.

Колегія суддів, беручи до уваги глибину і тривалість моральних страждань позивача, характер психологічної травми, яку вона отримала у зв'язку зі смертю сина, та неможливістю повернення до життя найріднішої людини, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає за необхідне змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, визначивши справедливу компенсацію моральної шкоди позивачу у розмірі 100000 грн.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом виплати позивачу матеріальної допомоги у добровільному порядку та зарахування копій чеків, які додані в якості доказів і до матеріалів цивільної справи № 213/3084/17 на увагу не заслуговують, оскільки виплата матеріальної допомоги не позбавляє позивача права на відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю сина.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає зміні, на підставі положення п.п.1,3 ч.1 ст.376 ЦК України, та підлягає зменшенню розмір компенсації моральної шкоди, стягнутої з ПрАТ «ІнГЗК» на користь ОСОБА_1 з 1000000 грн. до 100000 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити частково.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2018 року року змінити в частині визначеного судом розміру стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 компенсації моральної шкоди, зменшивши цей розмір з 1000000 гривень до 100000 грн. ( ста тисяч грн), без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: