Номер провадження: 22-ц/785/4743/18
Номер справи місцевого суду: 491/517/13-ц
Головуючий у першій інстанції Дорош В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_2

особа, дії якої оскаржуються - Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Котовського міськрайонного управління юстиції в Одеській області Баланюк Марина Володимирівна

стягувач- Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10.12.2013 року у складі судді Дорош В.В.,

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року ОСОБА_2 звернувся зі скаргою на постанову державного виконавця від 11.01.2013 року про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на те, що вона є незаконною.

Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 10.12.2013 року скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, 26.03.2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що Головним державним виконавцем відділу ДВС Котовського міськрайонного управління юстиції 11.01.2013 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 35997486 за поданою заявою про примусове виконання згідно виконавчого листа № 2-619/11, який видав 16.09.2011 року Котовський міськрайонний суд Одеської області про стягнення з нього на користь АТ «Державний Ощадний банк України» заборгованості в розмірі 82641,97 гривень, в якій зазначено про можливість добровільно виконати: сплатити 82641,97 гривен у строк до 17.01.2013 року, а при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням із боржника виконавчого збору 8264,20 гривен та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій. Зазначена постанова ним була отримана 21.01.2013 року.

Вважає, що постанова про відкриття 11.01.2013 року виконавчого провадження ВП № 35997486 винесена незаконно і порушує його права.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи, протягом часу перебування справи в апеляційному суді надавав заяви про розгляд справи за його відсутності, в останнє судове засідання надав заяву про витребування справи, в якій був виданий виконавчий лист та відкладення судового засідання, оскільки бажає взяти участь особисто.

Особа, чиї дії оскаржуються, надала пояснення, посилаючись на те, що виконавчий лист був дійсно виданий 16.09.2011, пред'являвся до виконання, але 04.04.2012 був повернутий стягувачу, в зв'язку з чим строк його пред'явлення переривався, відтак відкриття виконавчого провадження при повторному зверненні стягувача 11.01.2013 цілком відповідає вимогам закону, просила відмовити в задоволенні скарги, в останнє судове засідання не з'явилася.

Представник стягувача ПАТ «Державний ощадний банк» Саранчук В.С. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги вважав безпідставними, просив відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що виконавчий лист повторно пред'являвся до виконання, строк переривався, відтак виконавче провадження відкрите в межах вимог закону.

Відповідно до ч.2ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з таких правил закону, необхідності дотримання розумного строку розгляду справи, який впливає на строк виконання рішення суду, яке набрало законної сили в 2011 році і досі не виконане, відсутність аргументів ОСОБА_2 про обов'язковість розгляду справи за його особистою участю, наявність справи у апеляційного суду, в якій ухвалене рішення, що підлягає виконанню, а також відомостей виконавчого провадження, справу розглянуто за фактичної явки учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що 11.01.2013 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-619/11, виданого 16.09.2011 Котовським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Державний Ощадний банк України» заборгованості в розмірі 82641,97 грн. (а.с.191). Боржнику запропоновано добровільно виконати рішення у строк до 17.01.2013.

При цьому виконавчий лист подано до виконання 11.01.2013.

Надаючи оцінку доводами правомірності відкриття виконавчого провадження в такий строк, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час вчинення дій, виконавчий лист до виконання може бути поданий протягом року з часу набрання рішенням законної сили.

З заявою про видачу виконавчого листа банк звернувся 14.09.2011, виконавчий лист було видано 16.09.2011 (а.с.112,т.1).

Рішення суду першої інстанції про стягнення боргу було оскаржене ОСОБА_2 тоді, коли виконавчий лист вже було видано, і в зв'язку з ненабранням чинності рішенням суду, 04.04.2012 постановою державного виконавця було повернуто виконавчий лист виданий 16.09.2011, оскільки апеляційну скаргу на рішення було прийнято до провадження апеляційним судом (а.с.179,т.1).

При цьому зазначено, що виконавчий лист може бути пред'явлено повторно до виконання в строк до 04.04.2013.

Апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін 11.05.2012 (а.с.165-167).

Такі дії відповідають вимогам ч. 1 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції чинній на час вирішення питання, а саме - виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Крім того, ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що

1. Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

2. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

3. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Таким чином, пред'явлення виконавчого листа було повторним після переривання строку пред'явлення до виконання, і він був пред'явлений в межах передбачених законом строків до 04.04.2013, а також і до спливу одного року з часу набрання рішенням законної сили.

Зважаючи на викладене, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, хоча частково шляхом іншого обгрунтування, але це не призвело до неправильного вирішення спору, оскільки виконавцем правомірно відкрите виконавче провадження, і доводи апеляційної скарги висновок не спростовують, тому вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 374,375,382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Ананьївського районного суду Одеської області від 10.12.2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

Судді: