Справа №:755/8475/18
Провадження №: 4-с/755/148/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

"06" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Краснової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1, суб'єкт оскарження: Державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевед Олена Олегівна на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевед Олени Олегівни, суд-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевед Олени Олегівни, у якій просить суд визнати бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевед Олени Олегівни, що полягає у не наданні відповіді на заяву боржника та зобов'язати надати відповідь юоржнику, щодо суми фактично не повернутого боргу, що існує в рамках виконавчого провадження № 48212672, а також суму фактично стягнутих грошових коштів з боржника із зазначенням джерел за рахунок яких їх було стягнуто.

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні держаного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. на виконанні перебуває виконавче провадження № 48212672 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми грошових коштів заборгованості за договором позики. Так в процесі виконавчого провадження державним виконавцем було здійснено ряд виконавчих дій, щодо реалізації майна боржника. В свою чергу, на даний час боржник не має ніяких відомостей, щодо суми боргу,яку необхідно сплатити за виконавчим документом, щодо реалізованого майна та інформації на якій стадії перебуває виконавче провадження.

21 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Державного виконавеця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевед Олени Олегівни з заявою про надання боржнику інформації, щодо суми боргу, що залишилась до сплати на сьогоднішній день за виконавчим провадженням № 48212672 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми грошових коштів заборгованості за договором позики.

Однак відповіді на вище вказане звернення від державного виконавця не надійшло, у зв'язку зчим дані обставини порушують право боржника на добровільну сплату частини боргу.

Представник заявника в судове засіданн не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність в якій заявлені вимоги підтримує з підстав викладених у змісті скарги та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця та заінтересованої особи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що у провадженні держаного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. на виконанні перебуває виконавче провадження № 48212672 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми грошових коштів заборгованості за договором позики.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованихКонституцією України та законами України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов'язаний вчиняти.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

21 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Державного виконавеця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевед Олени Олегівни з заявою про надання боржнику інформації, щодо суми боргу, що залишилась до сплати на сьогоднішній день за виконавчим провадженням № 48212672 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми грошових коштів заборгованості за договором позики.

Однак відповіді на вище вказане звернення від державного виконавця не надійшло, у зв'язку зчим дані обставини порушують право боржника на добровільну сплату частини боргу.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевед Оленою Олегівною не було вчинено усіх необхідних дій, визначених Законом для примусового виконання рішення суду, що потягло за собою не наданні боржнику ОСОБА_1 інформації, щодо суми боргу, що залишилась до сплати на сьогоднішній день за виконавчим провадженням № 48212672 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми грошових коштів заборгованості за договором позики

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги ОСОБА_1, суб'єкт оскарження: Державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевед Олена Олегівна на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевед Олени Олегівни підлягають задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1, суб'єкт оскарження: Державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гевед Олена Олегівна на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевед Олени Олегівни задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевед Олени Олегівни, що полягає у не наданні боржнику інформації, щодо суми боргу, що залишилась до сплати на сьогоднішній день за виконавчим провадженням № 48212672 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми грошових коштів заборгованості за договором позики.

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Гевел Олену Олегівну надати боржнику ОСОБА_1 відповідь на його заяву від 21.5.2018 року за № 2/05-2018, щодо суми боргу, що залишилась до сплати на сьогоднішній день за виконавчим провадженням № 48212672 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми грошових коштів заборгованості за договором позики.

Ухвала може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом п»ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя