Справа № 211/4963/18
Провадження № 2/211/2228/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Польчик Л.В.

за відсутності: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 04.03.2006 року, який було розірвано за рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2011 року.

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, 17.08.2006 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судовим наказом Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27.10.2011 року по справі № 2-н-40/2011 р. на користь позивача стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 17.08.2006 року, у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.10.2011 року і до повноліття дитини, тобто до 17.08.2024 року.

Судовим наказом Устинівського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2013 року по справі № 403/61/13-ц на користь позивача стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 10.03.2012 року, у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.01.2013 року і до повноліття дитини, тобто до 10.03.2030 року.

На даний час обставини змінились, діти підросли, збільшились їх потреби, встановлений судом розмір не забезпечує в повній мірі їх потреб.

Просить суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006 року по 26.12.2011 року (а.с. 3 копія рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 26.12.2011 року).

Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, 17.08.2006 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 6 копії свідоцтв про народження). Діти проживають разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-9 копії довідок).

Судовим наказом Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27.10.2011 року по справі № 2-н-40/2011 р. на користь ОСОБА_7 стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 17.08.2006 року, у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.10.2011 року і до повноліття дитини, тобто до 17.08.2024 року (а.с. 4 копія судового наказу).

Судовим наказом Устинівського районного суду Кіровоградської області від 21.01.2013 року по справі № 403/61/13-ц на користь ОСОБА_7 стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 10.03.2012 року, у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.01.2013 року і до повноліття дитини, тобто до 10.03.2030 року (а.с. 16 копія судового наказу).

26.01.2015 року ОСОБА_7 змінила своє прізвище з «Нагрібальна» на «Корешнікова» (а.с. 13 копія свідоцтва про зміну імені).

04.11.2017 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та набула прізвище «Ореховська» (а.с. 12 копія свідоцтва про шлюб).

Проте на даний час розмір аліментів, які стягуються з відповідача є недостатнім для матеріального утримання синів. Добровільно питання щодо надання додаткових коштів між сторонами не вирішено. Тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитини, на частку від доходу відповідача.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина 3 статті 181 СК).

У відповідності зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статей 183, 184 Сімейного кодексу України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку з покращенням матеріального становища платника аліментів, погіршенням такого становища, зміною інших обставин, що впливають на розмір та порядок сплати аліментів, заінтересована особа може подати до суду заяву про зміну (збільшення/зменшення) розміру аліментів, а також способу їх стягнення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182, Сімейного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 року № 37401891 (справа №6-143цс13), яка відповідно до статті 263 ЦПК підлягає урахуванню судом.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи встановлені судом обставини та вищевикладені вимоги закону, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання малолітніх дітей, має бути змінений шляхом зміни способу їх присудження, а саме з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитини, на частку від доходу відповідача.

Таким чином, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню. З урахуванням усього вище викладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей, збільшивши їх розмір та стягнувши з відповідача, аліменти на утримання малолітніх синів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття, починаючи стягнення збільшеного розміру аліментів з дати набрання законної сили даним рішенням.

На підставі ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Устинівського районного суду Кіровоградської області від 27 жовтня 2011 року за № 2-н-40/2011 р., виданий за заявою ОСОБА_7 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений судовим наказом Устинівського районного суду Кіровоградської області від 21 січня 2013 року за № 403/61/13-ц, виданий за заявою ОСОБА_7 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Відкликати судовий наказ № 2-н-40/2011 р. від 27 жовтня 2011 року, виданий Устинівським районним судом Кіровоградської області за заявою ОСОБА_7 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відкликати судовий наказ № 403/61/13-ц від 21 січня 2013 року, виданий Устинівським районним судом Кіровоградської області за заявою ОСОБА_7 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_12

Повний текст рішення складений 14.12.2018 року.