Справа № 303/1785/18
2/303/1110/18
ряд. стат. звіту - 48
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Довжанин В.М.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 28 грудня 2014 року укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Завидівської сільської ради. Від даного шлюбу у них народилося донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходяться на вихованні та утриманні позивача. Однак, позивач хоче розірвати шлюб з відповідачем, оскільки вони зовсім різні по характеру люди, в сімї постійно виникають сварки та непорозуміння через різні погляди на життя. Подружжя вже тривалий час не проживає разом, а шлюб носить тільки формальний характер, тому його необхідно розірвати. Крім того, у звязку з тим, що донька проживає окремо від відповідача, позивач виховує та забезпечує дитину самостійно, відповідач дуже мало допомагає матеріально, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позов визнає частково, не заперечує щодо розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів у розмірі 1 000,00 щомісячно.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб 28 грудня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис за №10, та що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ФМ №121759, виданим повторно виконавчим комітетом Завидівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 16 січня 2015 року.

За час шлюбу у сторін по справі народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження Серії І-ФМ №354066, виданого виконкомом Завидівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 19 травня 2016 року.

Відповідно до вимог статті 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається.

Правилами статтей 104 та 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина друга ст.112 Сімейного кодексу України).

Судом встановлено та знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, оскільки шлюб між подружжям існує формально, примирення та збереження їх сімї є неможливим, подальше спільне їх життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, яка для повного і гармонійного розвитку своєї особистості повинні рости і виховуватися у атмосфері любові та розуміння.

На підставі статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу, позивачу по справі ОСОБА_2, за її клопотанням, слід залишити шлюбне прізвище - Горват.

Поряд з цим, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно пункиту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Однак, відповідно до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, згідно Довідки №5 від 18 травня 2018 року, ОСОБА_3 працював трактористом у фермерському господарстві «Михайлик» за основним місцем роботи з 08 лютого 2017 року по 04 травня 2018 року. Його заробітна плата за останні шість місяців склала 22 350 грн.

На даний час відповідач є безробітним.

Попри це, частиною 2 статті182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 січня становить 1492 гривень.

Таким чином, судом знайдено підставність для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, щомісячно, і до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 та держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 84, 104, 105, 110, 112, 113, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити частково.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, Виконавчим комітетом Завидівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 28 грудня 2016 року, актовий запис № 10 - розірвати.

Після розірвання шлюбу, ОСОБА_5, залишити шлюбне прізвище - Горват.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2, 28.12.1996 року народження, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 29 березня 2018 року і до досягнення нею повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь держави судовий збір у розмірі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий В.М.Довжанин