Справа №345/3930/18
Провадження № 2/345/1676/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

11.12.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Мостової Ю.З.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 23.11.2015 року року шлюб між ними було розірвано. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.07.2016 року постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі по 700,00 грн., щомісячно, до його повноліття. Позивач зазначає, що на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму. Також істотно зросли ціни на харчові продукти, дитячий одяг, взуття. Крім того син часто хворіє. Позивач одній важко утримувати сина, оскільки вона не працює, доглядає дитину віком до трьох років від іншого шлюбу.

Відповідач є здоровою, працездатною собою, працює тривалий час за кордоном. Крім цього, відповідач одержує кошти за землю, яку здає в оренду підприємцю в Харківській області. Також відповідач має нерухомість, а саме квартиру в м. Івано-Франківську. Тому відповідач матеріально спроможний сплачувати аліменти у значно більшому розмірі. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Наголосила, що на даний час зросли витрати на утримання сина. Просить врахувати, що відповідач працює на будівельних роботах за кордоном, отримує кошти від здачі в оренду земельної ділянки, інших утриманців немає. Тому відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі по 4000,00 грн., щомісячно. За таких обставин позивач просить позов задоволити у повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином (а.с. 41). Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 23.11.2015 року року шлюб між ними було розірвано (а.с.4).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що його батьком є відповідач ОСОБА_2 (а.с.5). Син проживає разом із позивачкою, про що свідчить довідка, видана виконкомом Боднарівської сільської ради Калуського району від 20.09.2018 року №1365 (а.с.9).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.07.2016 року (а.с.6) постановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі по 700,00 гривень, щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу наведених норм слідує, що батьки мають рівні права та обов'язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку.

У силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років з 1 грудня становить 1626 гривень.

З урахуванням постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, вказаний прожитковий мінімум забезпечує лише мінімальні потреби дитини. При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

Враховуючи знецінення коштів внаслідок інфляції, постійне подорожчання усіх груп товарів для дітей, суд приходить до висновку, що аліменти в розмірі 700,00 грн. є недостатніми для забезпечення належного рівня утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дитини на утриманні позивача; вік дитини; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров'я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін, задовільний стан здоров'я відповідача.

Суд бере до уваги майновий стан відповідача, те, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас судом встановлено, що згідно наданої інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с.45) відповідач протягом 2017-2018 р.р. неодноразово здійснював перетин державного кордону, що свідчить про те, що відповідач перебував на сезонних заробітках за кордоном.

Суд також враховує наявність у власності відповідача нерухомого майна. Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.42) відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить квартира в АДРЕСА_1. Крім того, ОСОБА_2 отримує грошові кошти за здачу в оренду земельної ділянки (а.с.47).

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач має можливість виконувати обовязок по утриманню сина ОСОБА_3 та сплачувати визначену суму аліментів, яка б забезпечувала необхідний життєвий процес та розвиток дитини.

Отже, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття.

Крім того, при визначенні початку строку стягнення аліментів, слід врахувати, що згідно роз'яснень, даних у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо вимог про стягнення судових витрат. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16.

За таких обставин, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження сплати нею витрат на правничу допомогу, зокрема, не долучено договору про надання правничої допомоги, в задоволені вимог про стягнення з відповідача судових витрат слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 19,141, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів та стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, офіційно непрацюючого, аліменти на користь сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом їх виплати в інтересах дитини на імя стягувача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с. Боднарів, вул. С.Бандери, 3/11, Калуського району, Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_2.

Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист №345/2399/16-ц по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відкликати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

За письмовою заявою відповідача заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Інші учасники справи (в тому числі і позивач), а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 12.12.2018 року.

Головуючий