КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/1482/17
Провадження № 2/488/316/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

21.11.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

В складі : судді Лазаревої Г. М.,при секретарі Чуб Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третьої особи ТОВ "Техресурс-Сервіс" «про визнання припиненим договору поруки»

В С Т А Н О В И В :

21.04.2017 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 13.08.2015 р. між ним та Миколаївським регіональним управлінням Відділення "Корабельне" ПАТ Комерційного банку "ПриватБанк" в особі керівника відділення та ТОВ "Техресурс-Сервіс" був укладений договір поруки № POR 288.

Відповідно до вказаного договору позивач поручився за належне виконання третьою особою зобов'язань за користування кредитом, відповідно до послуги "Кредитний ліміт" та "Кредит за послугою "Гарантовані платежі".

У відповідності до п. 1.1. договору поруки ТОВ "Техресурс-Сервіс" було надано кредит в розмірі 60000 грн. під 33% та 66% річних, а також кредит у розмірі 200000 грн. під 36% та 56% річних.

В період укладення договору поруки працював директором ТОВ "Техресурс-Сервіс", звільнився з даної поспди 01.11.2016 р.

Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Враховуючи ту обставину, що на даний час не працює на підприємстві, за виконання зобовязань якого поручився під час підписання договору поруки, в подальшому не може бути поручителем, так як дана обставина ущемляє його права.

Посилаючись на ст. 203 ч.3 ЦК України, відповідно до якого волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, ст.ст. 3, 12-, 559, 598 ЦК України, відповідно до яких способом захисту може бути припинення правовідношення, постанову Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс/11, просив визнати припиненим правовідношення за договором поруки.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, представник відповідача не зявився, про час слухання справи повідомлявся, причини неявки невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини :

13.08.2015 р. між ОСОБА_2 Васильовитчем та Миколаївським регіональним управлінням Відділення «Корабельне» ПАТ КБ «Приватбанк» в особі керівника відділення та ТОВ "Техресурс-Сервіс" було укладено договір поруки № POR 288 . Відповідно до договору він поручився за належне виконання третьою особою зобовязань за користування кредитом, відповідно до послуги «Кредитний ліміт» та «Кредит за послугою «Гарантовані платежі». Відповідно до п.1.1. договору поруки ТОВ "Техресурс-Сервіс" було надано кредит в розмірі 60000 грн. під 33% та 66% річних, а також кредит у розмірі 200000 (двісті тисяч) грн.. під 36 % та 56% річних. В період укладення договору позивач працював директором ТОВ "Техресурс-Сервіс".

Як вбачається з копії наказу про звільнення ТОВ "Техресурс-Сервіс" від 01 листопада 2016 р. ОСОБА_2 звільнився з посади директора за власним бажанням.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на ст. 559 ЦК України, без вказівки частини статті на якій базуються заявлені вимоги, проте серед підстав позову вказана ч.1 зазначеної норми, відповідно до якої "Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності".

Як вбачається з договору поруки від 13.08.2015 р., що обумовлений предметом позову в даній справі," сторони взаємно домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 років після укладення цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем зобов'язань за угодою 1 або угодою 2 цей договір припиняє свою дію. Дострокове розірвання цього договору здійснюється за письмовою згодою сторін. Всі інші питання, неврегульовані цим договором, регулюються чинним законодавством України.

За таких обставин з позову не вбачаються підстави припинення поруки.

Крім того, інші підстави припинення поруки зазначені ст. 559 ЦК України, якою предбачено вичерпний перелік підстав припинення поруки, також не вбачаються з обставин викладених в позові.

В обгрунтування позову було наведено Постанову Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. в справі № 6-20 цс11, правова позиція якої полягає в тому, що "У випадку невизнання кредитором права поручителя, предбаченого ч.1ст.559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителч шляхом визнання його права на підставі п.1 ч.2ст.16 ЦК України, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін."

З даного приводу суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову виходячи з даної правової позиції, оскільки відсутні підстави припинення договору поруки передбачені ч.1 ст. 559 ЦК України та іншими частями вказаної статті.

Керуючись ст. ст. 263-265, 353-354 ЦПК України

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області в 30-денний строк.

Суддя: Г.М. Лазарева