Справа №750/5795/18
Провадження №2/751/1251/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

секретаря судового засідання Гармаш-Лящинській М.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним і скасування пункту рішення,

В С Т А Н О В И В :

11.06.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Чернігівської міської ради, в якій просить: визнати протиправним та скасувати пункт 36 рішення Чернігівської міської ради від 07.10.2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам»; стягнення судових витрат.

Мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Чернігівської міської ради від 26.12.2014 року позивачу було надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1, 0739 га. Вказано, що протягом 2015 року була виготовлена технічна документація та 07.10.2015 року рішенням 53 сесії шостого скликання Чернігівської міської ради (п. 36) позивачу було затверджено проект відведення земельної ділянки та прийнято рішення про передачу земельної ділянки в короткострокову оренду строком до 08.10.2020 року, площею 0, 7613 га для експлуатації обєктів нерухомості промислового використання (землі промисловості). Зазначено, що після винесення вказаного рішення, позивачу стало відомо, що на вказаній орендованій земельній ділянці знаходиться захисна споруда цивільного захисту № 95519 з інженерно технічним та спеціальним обладнанням, тому існує ряд обмежень щодо використання вказаної земельної ділянки. Вважає, що у вказаному рішенні Чернігівської міської ради не вірно визначено розмір земельної ділянки та її цільове призначення, тому воно є незаконним та підлягає скасуванню.

Позивач та його представник в судове засідання не з»явилися, про день та час слухання справи повідомлялися належним чином (а.с. 117-118). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справу у їх відсутність.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, поклавшись на відзив на позовну заяву. (а.с. 22-25)

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи № 750/5795/18, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення у межах Конституції України і законів держави. Конституція України передбачає, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території.

Правовою формою діяльності органів місцевого самоврядування є видання правових актів, яким притаманні певні властивості й вимоги. Надання актам органів місцевого самоврядування властивостей правових актів є однією з головних гарантій місцевого самоврядування.

За визначенням ст. 12 Земельного кодексу України (далі - Земельний кодекс) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Частинами 1, 2 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Земельна ділянка, відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України, це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 -1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Таким чином, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер земельної ділянки є істотною умовою договору оренди.

Пунктом 34 ч. 1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР зі змінами та доповненнями (далі - Закон №280) передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Чернігівської міської ради 26 грудня 2014 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою юридичним та фізичним особам», у звязку з закінченням терміну дії дозволів, п. 3.13 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення, на земельну ділянку, орієнтовною площею 1,0739 га по вул. Щорса, 57-6 для експлуатації обєктів нерухомості (промислове використання) з подальшою передачею ділянки в оренди. (а.с. 8)

В наступному, за письмовою заявою ОСОБА_2 від 25.09.2015 року б/н, рішенням Чернігівської міської ради від 07 жовтня 2015 року "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам" (53 сесія 6 скликання) ОСОБА_2 затверджено проект відведення та передано земельну ділянку (кадастровий номер :01:036:0583) в короткострокову оренду, строком до 8 жовтня 2020 року, площею 0,7613 га, по вул. Щорса, 57-6 для експлуатації об'єктів нерухомості промислового використання та встановлено розмір орендної плати на рівні 3 відсотків нормативної грошової оцінки. (а.с. 7, 27 )

Враховуючи викладене, земельна ділянка по вул. Щорса (нова назва - вул. ОСОБА_3), 57-6, площею 0,7613 га, є сформованою, якій присвоєно кадастровий номер: :01:036:0583, тобто чітко встановлено її межі і розмір та визначено цільове призначення (а.с. 29-31)

При цьому, ОСОБА_2 разом з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, було надано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Щорса (нова назва - вул. ОСОБА_3), 57-6, з визначеною площею земельної ділянки 7613 кв.м. (а.с. 28)

Більш того, в судовому засіданні було встановлено, що земельна ділянка по вул. Щорса, 57-6, м. Чернігів, перебувала попередньо в користуванні самого ОСОБА_2 на підставі договору на право тимчасового користування землею, укладеного 16.10.2001 року та зареєстрованого в книзі записів договорів на право тимчасово користування землею за № 1550. (а.с. 3-6)

Доводи позивача про його не обізнаність щодо наявності на вищезгаданій земельній ділянці захисної споруди цивільного захисту № 95519 з інженерно технічним та спеціальним обладнанням та встановлення такого факту лише після прийняття оскаржуваного рішення міською радою, суд не бере до уваги, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи листом Управління СБУ в Чернігівській області від 12.03.2018 року №74/2/2-725, в якому міститься інформація про укладення між регіональним відділенням ФДМ по Чернігівській області та позивачем ОСОБА_2 договору від 01.04.2012 року зберігання захисної споруди цивільної оборони №95519, строком до 31.12.2016 року. (а.с.9, 10)

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, беручи до уваги недоведеність в судовому засіданні протиправності пункту 36 рішення Чернігівської міської ради від 07.10.2015 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» (53 сесія 6 скликання), суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_2П в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 81, 263-265, 268, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Чернігівської міської ради про визнання протиправним і скасування пункту рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 11.12.2018 року.

Головуючий - суддя О. Г. Деркач