"24" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
при секретарі Красновій І.В.
справу розглянуто без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору дарування квартири від 29.12.2009 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО Кістановим С.М.
В квартирі зареєстровані мати позивачки - ОСОБА_4 та співмешканка її сина відповідачка - ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідачка ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1, ніколи не проживали, що підтверджується Актом від 13.09.2017 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації , в судове засідання не з'явився. Надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Проти задоволення
позовних вимог заперечили, вказавши, що 23.05.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було позбавлено батьківських прав відносно сина ОСОБА_3.
Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином за останньою відомою суду адресою її реєстрації.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають до задоволення частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 29.12.2009 року на праві власності належить ОСОБА_1
Відповідно до довідки від 21.08.2017 року виданої КК ,,Центр комунального сервісу" в квартирі АДРЕСА_1,
зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Особовий рахунок відкрито на ім'я - ОСОБА_1
Відповідачка ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1, не проживають, що підтверджується Актом від 13.09.2017 року складеного квартиронаймачами ОСОБА_7 підтверджений майстром технічної дільниці ЖЕД-401 - Драч Л.В. та начальником ЖЕД-401 - Дідренч О.І.
Необхідність визнати ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, позивач обґрунтовує сплатою додаткових витрат на житлово-комунальні послуги.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.
За приписами ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Під час розгляду справи встановлено та не заперечувалося позивачкою ОСОБА_1, що відповідач ОСОБА_2 перебуває у громадянському шлюбі з її сином ОСОБА_6, а малолітній ОСОБА_3 є її онуком.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було позбавлено батьківських прав відносно

малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та передано Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, для подальшого влаштування дитини.

Визнання малолітнього сина відповідачки ОСОБА_2- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщення суперечать закону, виходячи із таких правових підстав.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року N2402-III (зі змінами і доповненнями), сім'я несе відповідальність за створення належних умов для дитини. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Стаття 18 вказаного Закону передбачає, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей.

Відтак, вимога про визнання малолітнього ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме квартирою АДРЕСА_1, порушує його житлові права.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає за можливе задовольнити позов в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними органами реєстрації на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов частково.

На підставі вищевикладеного та керуючись 317,321,405 ЦК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» ст.ст. 81,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Третя особа - Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації м. Київ вул. Краківська 20.

Третя особа - ОСОБА_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безспосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ ПерехіднихПоложень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: