КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/88/18 Головуючий у 1-й інст. - Заставенко М.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/182/2018 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

04 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Болотов Є.В.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року, ухвалене у складі судді Заставенко М.О. в приміщенні Дарницького районного суду м. Києва у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва, Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором розмірі 106 000 грн., яка складається з: 10 421,76 грн. - заборгованість за кредитом; 95 578,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також просить стягнути судові витрати в розмірі 1 600 грн.

Посилається на те, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № б/н від 04.07.2011 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Проте, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 30.10.2017 року відповідач має заборгованість - 106 000 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 04.07.2011 року, станом на 30.10.2017 року у сумі 106 000 грн., що складається з наступного: 10 421,76 грн. - заборгованість за кредитом; 95 578,24 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також судовий збір в сумі 1 600 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що судом не враховано відсутність первинних документів, що підтверджують, або спростовують наявність/відсутність заборгованості та її фактичний розмір; не взято до уваги відсутність підписів позичальника на документах, які містять умови та правила користування кредитом; не надано оцінки тому, що анкета - заява за підписом позичальника не містить інформації щодо звернення позичальника до банку з метою одержання кредитних коштів, а також не містить інформації щодо надання кредитної картки, її виду, тарифів за користування кредитними коштами, умов повернення та суми кредитного ліміту. Розрахунок заборгованості ОСОБА_1 був здійснений позивачем за тарифами по кредитній картці «Універсальна Gold», проте, будь - яке документальне підтвердження видачі відповідачу саме цієї картки, а не будь - якого іншого виду відсутнє, тому правильність такого розрахунку неможливо ні підтвердити, ні спростувати. Судом не досліджено чи була відповідач письмово повідомлена про зміну процентної ставки, а матеріали справи не містять жодного доказу письмового повідомлення про такі зміни відповідача у встановлений законодавством строк. Зазначає, що відповідно до Умов надання банківських послуг з 211 дня, з моменту виникнення простроченого кредиту чи його частини, а в даному випадку з 30 січня 2015 року, нарахування процентів за користування кредитом не відбувається. Проте, з наданого позивачем розрахунку, прийнятого до уваги судом вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом продовжилось і після 30 січня 2015 року до 30 жовтня 2017 року. Судом не досліджено та не з'ясовано, яким чином при визначених відсоткових ставках та загальній сумі заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 400 грн. за три роки утворилась заборгованість за відсотками, яка у 10 разів перевищує тіло кредиту. Судом не надано оцінки тому, що нарахування процентів залежить від погоджених сторонами тарифів по наданню банківських послуг, але Тарифи сторонами не погоджені. Крім того, матеріали справи не містять актуальних на момент підписання відповідачем анкети - заяви в 2011 році Тарифів, відсутні такі Тарифи і на сайті позивача. У зв'язку з народженням дитини відповідач 04.07.2011 року звернулась до позивача із заявою про відкриття банківського рахунку та оформлення банківської платіжної картки для одержання соціальної допомоги у зв'язку з народженням дитини, тому в заяві не вказано який саме вид кредитної картки обрала відповідач, яка не мала на меті одержання від позивача кредитних коштів. Судом не враховано, що звичайний строк дії картки «Універсальна» становить 3 роки, тому строк дії картки виданої відповідачу 04.07.2011 року закінчився 30.07.2014 року. Доказів на підтвердження звернення відповідача до банку із заявою про випуск картки на новий строк матеріали справи не містять.

В судовому засіданні відповідач підтримала апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Вирішуючи дану справу, суд виходив з того, що на підставі Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписаної відповідачем ОСОБА_2 04 липня 2011 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_2 умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала і станом на 30 жовтня 2017 року її заборгованість згідно розрахунку позивача склала 106 000 грн., яку вона ухиляється сплачувати у добровільному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 послалась, зокрема, на те, що при розгляді справи суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що підписавши анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідач користувалася кредитним лімітом, отже погодилась з умовами кредитування, розміром процентів за користування кредитом та відповідальністю, яка настає в разі порушення умов договору. Відповідач зауважила, що позивачем до позову надано витяг з Умов та Правил, однак не зазначено, яку саме редакцію цих Умов та Правил надано, адже з моменту підписання відповідачем заяви Умови та Правила неодноразово змінювалися. З інформації наявної на сайті позивача вбачається, що найдавніша редакція договору (і відповідно Умов) датована 01.04.2012 року, Анкета - заява за підписом відповідача датована 01.07.2011 року. Крім того, відсутність підпису на Умовах та правилах надання банком кредиту не дає можливості достеменно стверджувати, що саме ця редакція Умов та Правил діяла в період виникнення між сторонами спірних правовідносин та чи була відповідач з такими Умовами ознайомлена.

Справа з подібними правовідносинами перебувала на розгляді Верховного суду провадження № 61-5918сво18 справа № 754/13763/15-ц, де Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п'ять років, не містять підпису відповідача. При цьому банк не надав судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

За таких обставин суди дійшли висновку, що банком не доведено того, що сторони уклали договір про збільшення позовної давності на підставі частини першої статті 259 ЦК України, тому застосували правила загальної позовної давності у три роки, передбаченої статтею 257 ЦК України та дійшли висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» у зв'язку зі спливом позовної давності.

Крім того, такої ж практики притримується й Верховний Суд, як колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, у постановах: від 25 січня 2018 року у справі № 212/10084/13-ц (провадження № 61-1565св18), від 30 січня 2018 року у справі № 734/1905/16-ц (провадження № 61-245св18), від 20 червня 2018 року у справі №554/2254/16-ц (провадження № 61-19530св18), від 04 липня 2018 рок у справі № 438/489/16-ц (провадження № 61-3365св18), так і колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, зокрема, у постановах: від 29 січня 2018 року у справі № 229/2048/16-ц (провадження № 61-1475св18), від 07 лютого 2018 року у справі № 751/5977/17 (провадження № 61-560св17).

За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам.

Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року справа № 754/13763/15-ц провадження № 61-5918сво18 передана на розгляд Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду суд вказав необхідність відступлення від висновків щодо застосування норм права, у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України, а також вказав про необхідність формування єдиної практики розгляду судами аналогічних спорів.

У пункті десятому частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Оскільки судові рішення у справі, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, та оскаржуване судове рішення ухвалені у подібних правовідносинах, апеляційний суд дійшов висновку про зупинення апеляційного провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 754/13763/15-ц .

Керуючись ст. 252 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Зупинити апеляційне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2018 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Болотов Є.В.