ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року

м. Харків

Справа № 638/12468/17

Провадження № 22-ц/818/522/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лазерхауз»,

інші учасники справи:

третя особа - ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лазерхауз» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова, ухвалене 25 червня 2018 року в складі судді Шестака О.І., -

установив:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання незаконними та такими, що порушують права споживача, дії відповідача з ненадання їй в чіткий, однозначний і зрозумілий спосіб інформації про послугу з нано-епіляції обличчя; визнання недійсним укладеного між сторонами договору про надання послуг від 08 травня 2017 року; стягнення з відповідача на її користь 990 грн. сплачених за договором, 929 грн. 56 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Також просила стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 08 травня 2017 р. вона звернулась до центру лазерної косметології ТОВ «Лазерхауз», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 13, з метою проходження процедури з нано-епіляції обличчя. Перед проходженням процедури вона ознайомилась з інформацією про неї на офіційному сайті товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Лазерхауз» «http://www.laserhouse.com.ua/nano», де переглянула відео огляд даної послуги в клініці ТОВ «Лазерхауз», а також перечитала інформацію про нано-епіляцію. Таким чином вона дізналась, що нано-епіляція - це комфортний метод видалення світлого волосся без болі і періоду реабілітації, коли може виникнути легке почервоніння, котре зникає протягом декількох годин, після процедури шкіра стає гладкою та ніжною. Наведена процедура видалення волосся за допомогою спеціального складу кератолітичного засобу змішаного з водою проводиться кваліфікованим косметологом, що виключає виникнення подразнення і почервоніння.

За загальнодоступною інформацією нано-епіляція є ефективним і безпечним засобом видалення небажаного волосся, тому вона без сумніву погодилась на отримання такої послуги.

Перед проведенням нано-епіляції адміністратор центру лазерної косметології ТОВ «Лазерхауз» ОСОБА_3 попросила позивача виконати звичайні формальності, а саме поставити свій підпис на документі під назвою «Інформаційна згода», роз'яснивши, що це та сама інформація про замовлену процедуру, яка опублікована на сайті ТОВ «Лазерхауз». Процедуру проводила лікар-косметолог ОСОБА_2

Позивач вказує, що підчас проходження процедури з нано-епіляції вона відчула гострий біль і печіння, про що повідомила лікарю-косметологу, яка її заспокоїла, роз'яснивши, що так буває і турбуватись з цього приводу не варто, треба обробити шкіру вдома пантенолом, який застосовується при опіках шкіри і прискорює її загоєння. Після проведення нано-епіляції позивачу надали надруковану «Важливу інформацію про процедуру нано-епіляція», де в розділі «Реабілітація» також було зазначено, що для найшвидшого періоду регенерації шкіри необхідно наносити «Пантенол» або «Бепантен Крем», користуватись сонцезахисним кремом.

Позивач зазначає, що сплативши за отриману процедуру в загальній сумі 990 грн., вона поїхала додому. Біль і печіння не зникали, а на ранок до вказаних симптомів додалися головний біль і озноб, на обличчі з'явилися відкриті рани, у зв'язку з чим вона поїхала до центру лазерної косметології ТОВ «Лазерхауз», де їй повідомили, що це реакція шкіри на пантенол, який в своєму складі містить спирт етиловий, що є порушенням післяпроцедурного режиму. Позивач відповіла, що обробила шкіру пантенолом за настановою лікаря-косметолога ОСОБА_2, а також за рекомендаціями з наданої їй письмової інформації про процедуру і з загальнодоступної інформації з офіційного сайту ТОВ «Лазерхауз», після чого її заспокоїли, що все минеться і через пару днів всі симптоми зникнуть.

Однак наступного дня, 10 травня 2017 року, позивачу погіршало, постійно боліла шкіра обличчя, від чого вона не могла спати вже другу добу, температура тіла постійно трималась 37,5°, з'явилася слабкість. У зв'язку з чим вона знову завітала до центру лазерної косметології ТОВ «Лазерхауз», де їй відповіли, що це її провина. Коли позивач попросила повернути їй гроші за неякісну послугу, яка спричинила їй тілесні ушкодження і погіршила її здоров'я, що потребує звернення за медичною допомогою, вона отримала категоричну відмову в грубій формі. Тоді вона викликала поліцію, написала відповідну заяву і надала пояснення.

Цього ж дня позивач звернулася за медичною допомогою до КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де при огляді їй був встановлений діагноз - хімічний опік обличчя лугом I-II ступеню (препаратом Alkaline Wash Danne) i рекомендовано звернутись до спеціалізованого медичного закладу. Тоді позивач поїхала до КЗОЗ «Харківський міський клінічний шкіряно-венерологічний диспансер № 5», де її відразу госпіталізували до стаціонару, в якому вона перебувала до 19 травня 2017 року.

На момент її звернення 10 травня 2017 року обстеженням встановлено, що дерматоз локалізований в області обличчя обох щік, наявні гіперемія, набряк, ерозії, почервоніння серозно-геморагічними корочками.

Позивач зазначає, що за висновком фахівця з питань судово-медичної експертизи № 507-2017 на підставі даних огляду за її заявою від 13 травня 2017 року, з врахуванням наданої медичної документації і консультації лікаря-спеціаліста дерматовенеролога, у неї скоріше за все мала місце опікова поверхня 1-2 ступеню на обличчі, яка утворилася в результаті дії очевидно хімічного фактору, яка в своїй течії ускладнилась розвитком контактного дерматиту. Враховуючи морфологічні характеристики опікової поверхні, треба вважати, що скоріш за все вона є проявом впливу на цю область речовини, переважаючим компонентом котрого є луг. Це пошкодження могло бути отримано не пізніше дати звернення і встановлення його в лікувальному закладі 10 травня 2017 року. За ступенем тяжкості дане пошкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров'я тривалістю більше 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 день).

ОСОБА_1 зазначає, що законодавчо створені умови, при яких захищаються права споживача на безпеку і якість послуги і право споживача бути впевненим в безпечності послуги для його життя і здоров'я.

Позивач вказує, що в даному випадку, за обставин порушення відповідачем свого обов'язку щодо надання в чіткій, зрозумілій і однозначній формі своєчасної і достовірної інформації про послугу, вона погодилася на отримання такої послуги, не розуміючи, що це небезпечно для її здоров'я і є високі ризики його втрати.

ОСОБА_1 зазначає, що фактично між нею і ТОВ «Лазерхауз» 08 травня 2017 року був укладений договір про надання їй послуг з нано-епіляції обличчя, що підтверджується чеком №000169591, з якого вбачається, що за вказану процедуру нею сплачено 840 грн. і придбаний сонцезахисний крем, який є необхідним у післяпроцедурний період за ціною 150 грн.

ОСОБА_1 вказує, що відповідач порушив її права як споживача в частині не надання повної, чіткої, своєчасної і однозначної інформації про ризики і наслідки проведеної нано- епіляції. У випадку отримання достовірної інформації про те, що після проведення вказаної процедури, її обличчя буде травмовано хімічними опіками, що буде супроводжуватись лихоманкою, фізичним болем, із залишенням шрамів, вона б ніколи не погодилась на такі експерименти, тим паче за 990 грн., які довелося сплатити.

Позивач вважає, що договір про надання їй послуг ТОВ «Лазерхауз» з проведення нано-епіляції обличчя від 08 травня 2017 р. є недійсним на підставі ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), а тому є необхідність в порядку застосування наслідків його недійсності стягнути з ТОВ «Лазерхауз» сплачені нею на виконання даної угоди 990 грн.

ОСОБА_1 вказує, що в даному випадку наявні всі елементи складу цивільного правопорушення - ненадання повної інформації споживачу про можливі наслідки і ризики проведеної процедури, а також неякісне здійснення такої послуги, в результаті чого їй були завдані тілесні ушкодження. Позивач вважає, що вказане є підставою застосування цивільно-правової відповідальності, оскільки внаслідок порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживачів» і надання їй неякісної послуги з нано-епіляції обличчя, завдано шкоду її здоров'ю, що спричинило збитки в вигляді недоотримання заробітної плати, у зв'язку з перебуванням на лікарняному, витрат на придбання ліків, які згідно з відповідними квитанціями складають 929 грн. 56 коп.

Також позивач вважає, що зазначеними протиправними діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює в 50 000 грн.

Мотивуючи таку суму, ОСОБА_1 зазначає, що в результаті неякісного проведення процедури з нано-епіляції обличчя була завдана шкода її здоров'ю, що виразилося в хімічному опіку обличчя лугом І-II ступеню. Це супроводжувалося сильними фізичними болями, підвищенням температури, гіперемією, набряком, ерозією, почервонінням, серозно-геморагічними корочками; вона вимушена була дев'ять днів пролікуватись в медичній установі, де їй щодня ставили крапельниці, після чого на її обличчі залишились шрами, що змушує її кожного дня наносити косметичні засоби, щоб їх приховати, бо вона працює обслуговуючим персоналом, тому повинна гарно виглядати, в противному випадку втратить роботу. Позивач вказує, що знівечене обличчя від шраму, що залишився назавжди, порушує звичайні життєві зв'язки, оскільки у неї з'явились комплекси з приводу своєї зовнішності. Все це негативно вплинуло на її загальний психічний стан і рівновагу. Саме з цих причин вона стала дратівливою, втратила душевний спокій, їй навіть доводиться регулярно приймати заспокійливі, щоб мати можливість заснути вночі, а також у неї вперше відбулось і до цього часу періодично виникає підвищення артеріального тиску, головний біль, безсоння, втрата апетиту. Психологічні страждання тривають ще з тих причин, що їй до сьогоднішнього дня відповідачем не відшкодована завдана шкода.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань, спричинення тілесних ушкоджень саме обличчя, що для дівчини дуже важливо, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, невідшкодування протягом тривалого часу понесених нею матеріальних витрат, а також інші обставин, які мають істотне значення, беручи до уваги принципи розумності і справедливості, позивачем був визначений розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн.

Також ОСОБА_1 вважає, що з відповідача на її користь підлягають стягненню витрати на правову допомогу. Вона вказує, що такі витрати документально підтверджуються договором про надання правової допомоги і розрахунком витрат на правову допомогу, відповідно до якого нею сплачено адвокату Беркуті Н.М. 5000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Лазерхауз» на користь ОСОБА_1 5 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в іншій частині відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що мало місце неналежне виконання ТОВ «Лазерхауз» зобов'язань перед позивачем щодо надання послуги «Нано-епіляції обличчя», що спричинило негативні наслідки та завдання їй моральної шкоди. Суд вважав обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з ТОВ «Лазерхауз» на її користь 990 грн., сплачених за послугу, та за крем, необхідний у післяпроцедурний період, а також 4 010 грн. моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «Лазерхауз» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі. Рішення суду в іншій частині не оскаржується.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачем не було доведено, а судом не встановлено, в чому саме полягали винні дії ТОВ «Лазерхауз» та, виходячи з цього, не встановлено причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідача та негативними наслідками для позивача. Надані позивачем документи суперечать один одному, не містять обов'язкових реквізитів, а висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи містять формулювання з припущеннями. При дослідженні вказаних доказів суд першої інстанції зазначеного не врахував та безпідставно взяв їх до уваги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Проте оскаржуване рішення таким вимогам не відповідає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 08 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до центру лазерної косметології ТОВ «Лазерхауз» з метою проходження процедури з нано-епіляції обличчя.

Вказана послуга була отримана ОСОБА_1, за що вона сплатила 840 грн. вартості процедури, а також нею був придбаний сонцезахисний крем, необхідний у післяпроцедурний період, вартістю 150 грн. Вказане підтверджується чеком №000169591 від 08 травня 2017 року (а.с. 12).

Відповідно до «Важливої інформації щодо процедури "Нано-епіляція"», наданої ОСОБА_1 в центрі лазерної косметології ТОВ «Лазерхауз» після проходження нею вказаної процедури, в період реабілітації для скорішого періоду регенерації шкіри необхідно наносити «Пантенол» або «Бепантен» і використовувати сонцезахисний крем з фактором захисту не менше 35 SPF (а.с. 13).

Також зазначена «Важлива інформації щодо процедури "Нано-епіляція"» містить вказівку на те, що після процедури не можна протирати зону епіляції спиртовмісними засобами.

Відповідно до консультативного висновку №10/7899 від 10 травня 2017 року, який має штамп КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», ОСОБА_1 встановлений діагноз - хімічний опік лугом (Alkaline Wash Dane) І-ІІ ст. обличчя 1%. Консультативний діагноз встановлено клінічним оглядом. Відомості щодо проведення лабораторних досліджень відсутні (а.с. 14).

Згідно листка непрацездатності серії АГР № 480941, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗоЗ « Харківський міський клінічний кожно-венерологічний диспансер» в період з 10 травня 2017 року по 19 травня 2017 року (а.с. 14).

В обґрунтування обставин надання відповідачем послуги неналежної якості, внаслідок чого ОСОБА_1 заподіяно шкоду здоров'ю, остання надала копію консультативного висновку від 19 травня 2017 року, копію листка непрацездатності, копію виписки № 793 із медичної картки (стаціонарного) хворого (а.с. 15) та копію висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 507-2017 від 23 травня 2017 року (а.с. 20-21).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно вимог статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 028/о «Консультативний висновок спеціаліста», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 лютого 2012 року № 110, форма № 028/о заповнюється лікарями-консультантами лікувально-профілактичних закладів (науково-дослідних інститутів, обласних лікарень, консультаційно-діагностичних центрів тощо), куди направляється на консультацію (обстеження) пацієнт. Форму № 028/о заповнює і підписує лікар-консультант з зазначенням спеціальності, висновок завіряється печаткою закладу охорони здоров'я, де проводилась консультація. Разом з тим, консультативний висновок від 10 травня 2017 року не містить даних по спеціальність лікаря-консультанта, а також його не завірено печаткою закладу охорони здоров'я, де проводилась консультація.

Таким чином, копія консультативного висновку лікаря-спеціаліста, на який посилався суд першої інстанції, не є допустимим доказом по справі, у зв'язку з чим не приймається колегією суддів як письмовий доказ.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації № 027/о «Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, затвердженої Наказом Міністерства оборони здоров'я України № від 14 лютого 2012 року № 110 Форма № 027/о заповнюється лікарями закладів охорони здоров'я, які надають амбулаторно-поліклінічну допомогу, при направленні хворого на консультацію в інші заклади охорони здоров'я, на стаціонарне лікування та лікарями стаціонарів при виписці або у випадку смерті хворого. Форма № 027/о призначена для взаємообміну інформацією амбулаторно-поліклінічних і стаціонарних закладів охорони здоров'я щодо діагнозу, перебігу захворювання, стану хворого при направленні (виписці), проведенні досліджень, консультацій в інших закладах охорони здоров'я, лікування, диспансерного спостереження та інших рекомендацій хворому.

Виписка № 793 не містить відомостей щодо закладу здоров'я, у якому проходила лікування ОСОБА_1 Виписка містить короткий анамнез, який було викладено лікарем шляхом розпитування хворого. У виписці відсутні відомості щодо проведення діагностичних досліджень (а.с. 15).

Отже, виписка, надана ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог, підтверджує діагноз який було встановлено лікарями, а не причини, на підставі яких виник контактний дерматит.

З висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №507-2017 вбачається, що на підставі даних огляду за заявою ОСОБА_1, з врахуванням наданої медичної документації і консультації лікаря-спеціаліста дерматовенеролога, у неї скоріше за все мала місце опікова поверхня 1-2 ступеню на обличчі, яка утворилася в результаті дії очевидно хімічного фактору, яка в своїй течії ускладнилась розвитком контактного дерматиту. Враховуючи морфологічні характеристики опікової поверхні, треба вважати, що скоріш за все вона є проявом впливу на цю область речовини, переважаючим компонентом котрого є луг. Це пошкодження могло бути отримано не пізніше дати звернення і встановлення його в лікувальному закладі 10 травня 2017 року. За ступенем тяжкості дане пошкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров'я тривалістю більше 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 день) (а.с. 20-21).

Висновок містить формулювання з припущеннями. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Висновок було складено фахівцем з метою визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень, а не причин внаслідок яких у ОСОБА_1 розвинувся контактний дерматит.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається, а ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того , що захворювання позивачки виникло внаслідок надання їй з боку відповідача послуги неналежної якості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ТОВ «Лазерхауз» порушило її право як споживача в частині ненадання повної, чіткої, своєчасної та однозначної інформації про ризики, наслідки від проведеної нано-епіляції. Підставою застосування цивільно-правової відповідальності є наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, так як внаслідок порушення відповідачем Закону України № 1023-ХІІ від 12.05.1991 року «Про захист прав споживачів» (надалі Закон України № 1023-ХІІ від 12.05.1991 року) та надання їй неякісної послуги з нано-епіляції обличчя, завдано шкоду здоров'ю.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України № 1023-ХІІ від 12.05.1991 року споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Перелік інформаційних відомостей про продукцію, що мають бути надані споживачу, також передбачений цією ж нормою.

Частиною 2 ст.15 Закону України № 1023-ХІІ від 12.05.1991 року передбачено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування.

Сторони по справі не заперечують, що перед проведенням процедури ОСОБА_1 було підписано інформаційну згоду.

Згідно інформаційної згоди клієнт підтверджує, що у повній та достатній мірі та доступній формі ознайомлений з суттю виконуючої процедури, протипоказаннями до її проведення, вимогами до - та після процедурного режиму, особливостями відновлювального поділу, а також можливими ускладненнями, виникаючими, у тому числі, у випадку невиконання рекомендацій. Інформаційна згода містить відомості про особливості відновлення та можливі ускладнення після процедури. Після проведення процедури не рекомендовано протирати зону епіляції засоби з змістом спирту (а.с. 52).

Отже, перед проведенням процедури ОСОБА_1 було попереджено про можливі ускладнення після проведення процедури.

Невірна або неповна консультація косметолога не може бути розцінена як надання невірної інформації про продукцію у розумінні ст. 15 Закону України № 1023-ХІІ від 12.05.1991 року . При цьому значення має лише інформація, викладена в супровідній документації до придбаного товару.

При ухвалені судового рішення суд першої інстанції вважав, що при наявності у вільному продажі препарату «Пантенол» зі вмістом спирту, ТОВ «Лазерхауз» окремо в «Важливій інформації щодо процедури «Нано-епіляція» мав розмістити застереження про це.

Разом з тим, в позовній заяві ОСОБА_1, як на підставу для повернення їй 990 грн. посилається на неякісне проведення процедури, а не на надання їй неповної інформації щодо післяпроцедурного режиму догляду за шкірою. Матеріали справи не містять доказів, що контактний дерматит розвинувся у ОСОБА_1 внаслідок застосування препарату «Пантенол» та вказаними обставинами позивач не обґрунтовувала свої вимоги.

Враховуючи, що позивачем не доведено факту заподіяння шкоди здоров'ю внаслідок надання ТОВ «Лазерхауз» послуги неналежної якості, у задоволені позову слід відмовити.

Частинами 1, 2, 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції належним чином обставини справи не з'ясував, його висновки не відповідають обставинам справи та, як наслідок, неправильно застосовані норми матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає зміні: в частині позовних вимог про стягнення коштів за договором про надання послуг та відшкодування моральної шкоди у задоволенні позову належить відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою представником відповідача було сплачено судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп. (а.с. 117).

Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України № 1023-ХІІ від 12.05.1991 року споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

У зв'язку з викладеним, відсутні підстави для покладення обов'язку щодо сплати судового збору на ОСОБА_1 у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, на користь відповідача слід компенсувати за рахунок держави 1057 грн. 20 коп. у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лазерхауз» задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2018 року змінити.

У задоволені позовних вимог про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Лазерхауз» на користь ОСОБА_1 5000 грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. - відмовити.

В іншій частині рішення суду не переглядалося.

Компенсувати за рахунок держави на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лазерхауз» (ідентифікаційний код юридичної особи 36521553) судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп. у зв'язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний