Справа № 212/4717/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

12 грудня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., за участі секретаря судового засідання Борух Ю.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» (надалі по тексту Позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі по тексту Відповідач) про стягнення боргу за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного договору № 09 від 31.07.2014 року (надалі по тексту Договір) Відповідач отримав кредит у розмірі 1500.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 840,00 грн., що складає разом 2340,00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.08.2014 року. Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач станом на 01.06.2018 року не виконує свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 1500.00 грн., а також сплати процентів за користування кредитом. Згідно п. 6.2 Договору у разі несвоєчасного повернення суми кредиту до Позичальника застосовують штрафні санкції у виді неустойки пені з розрахунку 2 проценти за кожний день прострочення платежу. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 01.06.2018 року має заборгованість 43560,00 грн., яка складається з наступного: 1500.00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 840,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 41220,00 пеня за несвоєчасне повернення кредиту. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав Позивача, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитом згідно розрахунку та судові витрати про справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій підтримує в повному обсязі позовні вимоги, просить суд ухвалити рішення на користь позивача.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 09 від 31.07.2014 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1500.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 840.00 грн. з кінцевим терміном повернення 27.08.2014 року.

ТОВ «Служба термінового кредитування» свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідно до п. 3.3. Договору відповідач була зобовязана повернути отримані грошові кошти в розмірі 1500,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 840,00грн., що разом складає 2340, 00 грн., у строк до 27.08.2014 року.

Станом на 01.06.2018 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором із процентами та пенею за несплату в розмірі 43560,00 грн.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обовязки відповідно до договору. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З урахування викладеного та враховуючи неналежне виконання своїх зобовязань за договором, суд вважає, що майнові права позивача порушені і тому позов в частині стягнення з відповідача основного боргу та відсотків за користування коштами підлягає задоволення.

Згідно до ст.ст. 549,550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч.3ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ч.3ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Аналізуючи обсяг відповідальності позичальника за порушення умов кредитного договору, визначений розмір відсотків за користування кредитом 2% в день, суд приходить до висновку, що визначений Умовами розмір пені не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки, перш за все, суперечить розміру відсотків за користування кредитом, у співвідношенні з яким відповідно до п.4.4 Умов здійснюється нарахування пені.

З урахуванням ст. 23 ЦПК України щодо загальних засад та завдань цивільного судочинства та ч.4 ст. 12 ЦПК України відносно обов'язку суду сприяти сторонам в здійсненні їхніх прав, застосовуючи положення ч.3 ст. 551 ЦК України суд вправі зменшити розмір неустойки (пені) як цивільно-правової відповідальності боржника за умови, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в постанові від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14.

В розумінні ч.3ст. 551 ЦК України істотними обставинами можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року№5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч.2ст. 625 ЦК України та мають іншу правову природу.

Таким чином, очевидним є те, що заявлений позивачем розмір пені є неспівмірним з розміром основного збитку, завданого відповідачем і не відповідає визначеним п.6 ч.1 ст. 3, ч.3ст. 509, ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам конституційного принципу верховенства права, що також передбачено в абз.2 п.3.2 Рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року у справі №7-рп/13.

Враховуючи встановлену неспівмірність, розмір основного збитку та відсутність доказів звернення позивача з досудовими вимогами до відповідача для погашення ним заборгованості в добровільному порядку, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір пені до 1500 грн., що кореспондується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постановах від 04.11.2015 року у справі № 6-1120цс15, від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14.

Отже, оскільки розмір пені значно перевищує загальну суму боргу, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру заборгованості за пенею і часткового задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до ст.ст.133,141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір в розмірі 1762,00 грн., сплачений при зверненні до суду. Щодо вимог про стягнення з відповідача комісії банку, сплаченої у зв'язку з перерахуванням суми судового збору, то такі судові витрати не передбачені ст.133 ЦПК України, тому до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба термінового кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Служба термінового кредитування» , заборгованість за кредитним договором № 09 від 31.07.2014 року в сумі 10616,00 грн. (десять тисяч шістсот шістнадцять гривень 00 копійок), яка складається з 1500,00 грн. - заборгованість основного боргу; 840,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1500,00 грн. пеня за договором.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Служба термінового кредитування» судовий збір в сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Повний текст рішення складено 12.12.12018 року та підписано без його проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт