ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/718/18 Справа № 171/1274/17 Суддя у 1-й інстанції - Кодрян Л.І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: Апостолівська міська рада Дніпропетровської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року, яке ухвалене суддею Кодрян Л.І. о 09 годині 39 хвилин у місті Апостолове Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 23 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Апостолівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління в Дніпропетровській області,про встановлення належності їй свідоцтва про народження, посилаючись на те, що вона, ОСОБА_5, отримала 18 січня 2002 року паспорт НОМЕР_1, який їй було видано Апостолівським РВ ГУМВС в Дніпропетровській області на підставі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Аралською сільською радою Ленінського відділу РАЦС, Ошської області, Киргизької СРСР, 05 січня 1990 року, актовий запис № 2. Проте, в паспорті її дані було записано, як ОСОБА_1, незважаючи на той факт, що згідно свідоцтва про народження вона - ОСОБА_5, в зв'язку з традиціями Киргизії, батьки дали їй це ім'я. Звернувшись до державних органів з заявою про видачу закордонного паспорту, при перевірці документів її ототожнили як двох різних осіб.Апостолівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області відмовив у внесенні змін до актового запису про народження позивача, в зв'язку з відсутністю підстав для внесення змін до вказаного актового запису.

У зв'язку з чим, позивач просила суд встановити належність їй - ОСОБА_1 документа - свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 05 січня 1990 року на ім'я ОСОБА_5, виданого Аралською сільською радою Ленінського відділу РАЦС, Ошської області, Киргизької СРСР, актовий запис № 2.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня 2018 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про встановлення належності особі документа - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в позові, посилаючись на те, що Апостолівська міська рада Дніпропетровської області є неналежним відповідачем, адже суд проігнорував той факт, що позивач звернулась з позовом про встановлення юридичного факту, а не звернулась до місцевої ради з позовом про вчинення дій. Крім того, коли установи, які видали документи, не можуть виправити помилки допущені в них, громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Вважає, що має право на транскрибований запис свого прізвища та імені відповідно до її національності.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи (а.с.118-123), в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_3 виданого Апостолівським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 18 січня 2012 року, зазначена, як ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народилася в с. Аралський, Ленінського району, Ошської області (а.с.16).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2, виданого Аралською сільською радою Ленінського відділу РАЦС, Ошської області, Киргизької СРСР 05 січня 1990 року, актовий запис № 2, прізвище, ім'я, по батькові позивача зазначено, як ОСОБА_5, (а.с.17).

Відповідно до актового запису про народження № 2 від 05 січня 1990 року встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 в с. Аралський Ленінського району, Ошської області, відомості про батька - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_4 (а.с.18).

У відповіді Апостолівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 22.06.2017 року № 936/14.29-31 зазначено, що вказаний орган не має можливості внести зміни до актового запису про народження № 2 від 05 січня 1990 року (а.с.15).

Згідно листа Апостолівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 07.11.2018 року № 1866/14.29-31 позивач ОСОБА_1, відповідно до ч.2 ст. 294 ЦК України, має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції, тобто - запис прізвища та імені фізичної особи, який здійснюється шляхом точного передавання на письмі звуків певної мови за допомогою літер української мови не залежно від орфографічних норм (а.с.122).

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту є неналежним, також позовні вимоги пред'явлені ОСОБА_1 до неналежного відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом ст.293 ЦПК України розгляд цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав здійснюється в порядку окремого провадження, яке є видом непозовного цивільного судочинства.

Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України).

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.3 ст.315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в судовому порядку, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив, що вимога про встановлення належності особі свідоцтва про народження розгляду в судовому порядку не підлягає, оскільки дане питання вирішуються органом, який видав документ, з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, позивач ОСОБА_1 звернулась з вимогою щодо встановлення належності їй свідоцтва про народження до Апостолівської міської ради Дніпропетровської області, посилаючись на порушення її права на ім'я, як особисте не майнове благо.

Відповідно до ч.1 ст.201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Зі змісту ст. 294 ЦК України вбачається, що фізична особа має право на ім'я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Якщо перекручення імені здійснене у засобі масової інформації, воно має бути виправлене у тому ж засобі масової інформації.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відповіді Апостолівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, позивачу було надано роз'яснення з приводу спірного питання.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позивач не довела в чому полягає порушення відповідачем Апостолівською міською радою Дніпропетровської області її прав та вважає, що судом вірно встановлено, що Апостолівська міська рада Дніпропетровської області є неналежним відповідачем у справі, в зв'язку з чим відхиляє доводи апеляційної скарги позивача щодо безпідставності відмови в задоволені позову, в зв'язку зі зверненням до неналежного відповідача.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 21 травня2018року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: