УХВАЛА

20 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2-2817/10

провадження №61-41042ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2010 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 18 червня 2018 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2010 року позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Укрсиббанк» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі ТОВ «Кей-Колект»)) задоволено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 18 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено.

18 липня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направив касаційну скаргу на рішення суду першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Всупереч вимог статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків особи, яка подала касаційну скаргу за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адреса електронної пошти, за наявності.

Також в касаційній скарзі не зазначено повне найменування юридичної особи позивача

Крім того, касаційна скарга не містить відомостей щодо дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується, а також доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно із частиною третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Клопотання про поновлення процесуального строку особою, яка подає касаційну скаргу, не порушується.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У касаційній скарзі міститься клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору, із посиланням на те, що заявник є споживачем фінансових послуг банку, а тому на неї розповсюджуються положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до змісту касаційної скарги убачається, що в червні 2010 року ПАТ «Укрсиббанк» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 (позичальника) та ОСОБА_2 (поручителя), про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Разом з тим, в даному випадку, звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою з метою оскарження рішення суду першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_2 не є такою, на яку можуть розповсюджуватись положення вказаної норми Закону.

Згідно із частинами першою та третьоюстатті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішенняу справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи положення зазначених норм законів, наведені заявником підстави для звільнення від сплати судового збору не є такими, що ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Таким чином, ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Таким чином, заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позовна заява подана у 2010 році, спір у справі носить майновий характер (про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 802 183,55грн.)

За змістом пункту «а»частини 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 «Про державне мито» (чинного на час звернення з цим позовом до суду першої інстанції) встановлено ставку державного мита із позовних заяв у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який становить 17 гривень.

Таким чином, заявнику за подачу касаційної скарги необхідно сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 3 400 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2010 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 18 червня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько