Ухвала

Іменем України

10 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 375/1199/16-ц

провадження № 61-26493ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 20 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Київської області від 19 липня 2018 року в справі за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області про скасування розпорядження, державних актів, державної реєстрації права власності, витребування землі із чужого незаконного володіння,

В с т а н о в и в:

У жовтні 2016 року заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду з указаним позовом до Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що при вивченні законності відведення у власність громадян земельних ділянок встановлено порушення вимог земельного законодавства при передачі у власність ОСОБА_4, ОСОБА_5 земельних ділянок 1,000 га та 0,9907 га для ведення особистого селянського господарства на території Рокитнянської селищної ради Київської області, оскільки вказані земельні ділянки частково накладаються на землі водного фонду. Також зазначає, що при розробленні проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність ОСОБА_4 та ОСОБА_5, землевпорядною організацією складено акти про встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок від 16 липня 2008 року, в яких прибережні смуги річки Рось визначені розмірами 25 м, замість - 50 м, як передбачено законодавством для середніх річок. Таким чином, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури просив витребувати у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації землі водного фонду площею 0,1518 га та 0,2268 га на території Рокитнянської селищної ради за межами населеного пункту, оскільки розпорядження голови Рокитнянської районної державної адміністрації від 23 листопада 2009 року № 496 та видані на його підставі акти на право власності на земельні ділянки суперечать вимогам Земельного та Водного кодексів України.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 20 березня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Київської області від 19 липня 2018 року, позов залишено без розгляду.

17 серпня 2018 року перший заступник прокурора Київської області надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 20 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Київської області від 19 липня 2018 року.

В касаційній скарзі перший заступник прокурора Київської області просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та ухвалення незаконних рішень.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що 06 жовтня 2016 року заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області з указаним позовом до Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 31 жовтня 2016 року задоволено заяву про самовідвід та справу передано на розгляд до Таращанського районного суду Київської області.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 16 листопада 2016 року відкрито провадження в справі.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 26 грудня 2016 року позов залишено без розгляду. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 14 березня 2017 року ухвалу суду першої інстанції скасовано і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 07 липня 2017 року заяву про самовідвід задоволено і справу передано для розгляду до Кагарлицького районного суду Київської області.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 07 серпня 2017 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадку та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь в розгляді справи за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою в справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну скаргу, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 3 статті 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до статті 45 ЦПК України (у редакції, чинній на дату подання позову) у разі відсутності органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Таким чином, заступник керівника Кагарлицької місцевої прокуратури звернувся до суду з указаним позовом в інтересах держави, оскільки спір стосується інтересів держави. Крім того, в обґрунтування звернення до суду прокурором зазначено, що чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного державного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив з того, що на момент звернення до суду з позовом, органом, на який покладено обов'язок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель було Головне управління Держгеокадастру у Київській області, від імені якого мав бути пред'явлений позов, а тому заступник керівника Кагарлицкої місцевої прокуратури Київської області зобов'язаний був у відповідності до вимог частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Київській області з повідомленням про представництво даного органу в суді в даній справі. Натомість, заступником керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області подано позов в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації, однак не подано до суду доказів щодо повідомлення її про представництво інтересів в суді. Крім того, заступником керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області неправильно визначено орган державної влади, уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 20 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Київської області від 19 липня 2018 року в справі за позовом заступника керівника Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, державного реєстратора центру надання адміністративних послуг Рокитнянської районної державної адміністрації Київської області про скасування розпорядження, державних актів, державної реєстрації права власності, витребування землі із чужого незаконного володіння.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити першому заступнику прокурора Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська