Справа № 182/9477/18
Провадження № 2-н/0182/481/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рибакова В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2018 року до Нікопольського міськрайонного суду надійшла зазначена заява.

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з моменту звернення до суду з цією заявою і до досягнення дитиною повноліття.

Пунктом 2 частини 2 статті 163 ЦПК України передбачено, що в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

ОСОБА_1 в заяві не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта боржника, що суперечить пункту 2 частини 2 статті 163 ЦПК України.

Враховуючи встановлені ч.1 ст. 167 ЦПК України строки розгляду заяви про видачу судового наказу, суд позбавлений можливості у встановлені строки отримати інформацію щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього кодексу.

Враховуючи вищевикладене, заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, розяснивши що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини 1 статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Згідно п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Керуючись ст.ст. 163,165,166,353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Розяснити ОСОБА_1, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини 1 статті 165 цього кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_4