Справа № 466/7854/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

у складі:

головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря судових засідань Грицак Е.В.,

справа № 466/7854/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення понесених витрат з утримання будинку,-

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_4,

представників відповідача адвоката ОСОБА_5,

представника за довіреністю ОСОБА_6,

в с т а н о в и в:

01.10.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 та просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7292,04грн понесених витрат з управління, утримання та збереження спільного майна, а також 704,80грн судового збору.

Позовну заяву мотивує тим, що позивач є власником 3/4 частки квартири АДРЕСА_1, а відповідач є власником 1/4 частки квартири. Всі витрати по утриманню майна здійснюються позивачем, відповідач жодних витрат не несе та добровільно утримувати майно не хоче. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача становить 7292,04 гривень. Оскільки відповідачем порушені права та інтереси позивача, а тому він змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідачем 22.10.2018 подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Відзив мотивує тим, що позивач чинить перешкоди у користуванні даною квартирою, чим обмежує її права у користуванні та розпорядженні майном. Оскільки позивач повністю користується квартирою, а тому й несе витрати на її утриманні. Просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою від 09.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справу, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі ордеру серії ЛВ№085333 від 27.09.2018 /а.с.19/ у судовому засіданні підтримав позов, надавши аналогічні пояснення, які викладенні у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_7, який діє на підставі договору про надання юридичних послуг /а.с.28/ та ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від 25.10.2017 /а.с.25/ в судовому засіданні позов заперечили, просили у позові відмовити з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву /а.с.29-32/.

Заслухавши думку представника позивача, представників відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову задоволення позову з таких підстав та мотивів.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст..12, ст.80 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.81 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Суд встановив, що позивач є власником 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частки квартири від 05.01.2016 /а.с.4-5/. Відповідач є власником 1/4 частки квартири частки квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Учасники не заперечували, що у місцевому суді розглядалися позови про припинення права на частку ОСОБА_3 у спірній квартирі та встановлення порядку користування квартирою. Однак, рішення першої інстанції у цих справах були скасовані судом апеляційної інстанції.

Зокрема, при розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_3 неодноразово прибувала до м.Львова у судові засідання, при цьому намагалася зайти до квартири, але не змогла з причин, що не мала від неї ключів. На пропозицію до ОСОБА_8 викупити у неї частку згоди не отримала.

ОСОБА_3 зверталась до Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області з заявами щодо прийняття мір до ОСОБА_8, який обмежує її у користуванні та розпорядженні своїм майном.

Отже, суд дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази встановив, що відповідач не користується своєю часткою у квартирі АДРЕСА_1, оскільки позивачем чиняться перешкоди у користуванні її майном, а відтак утримання 1/4 частки, що належить відповідачці відбувається позивачем, який повністю коористується спірною квартирою.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України якщо у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь 7292,04 грн. понесених витрат з управління, утримання та збереження спільного майна, а також 704,80 грн. судового збору - відмовити.

Позивач: ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 07.12.2018 року.

Суддя П. С. Невойт