Справа № 304/1376/18
Провадження № 2/304/450/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1376/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вищезазначеним позовом, який мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер їх батько та чоловік відповідно - ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ОСОБА_4 ще за життя склав заповіт, яким належний йому житловий будинок та земельну ділянку заповів йому, своєму сину ОСОБА_1 Так, вони та ОСОБА_3 (їх брат і син відповідно) фактом спільного проживання із спадкодавцем прийняли спадщину. Однак, згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а положення ст. 1241 цього Кодексу визначають право на обов'язкову частку у спадщині. Оскільки йому, як спадкоємцю за заповітом, та їй, як дружині спадкодавця, в оформленні спадщини нотаріусом було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадковий будинок, тому просять позов задовольнити.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також їх представник ОСОБА_5 не з'явилися, однак остання подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не стягувати з відповідача на користь позивачів понесені ними судові витрати.

Представник Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив щодо задоволення позову.

У судове засідання третя особа ОСОБА_3 не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 28 лютого 2012 року помер батько ОСОБА_1 і ОСОБА_3, а також чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 01 березня 2012 року (а. с. 7-10, 11, 12, 14).

Також встановлено, що згідно довідки виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 1026 від 23 березня 2018 року ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, був головою домогосподарства № 40 по вул. Грушевського в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області (а. с. 15).

Крім цього встановлено, що ОСОБА_4 на випадок смерті все своє майно, житловий будинок і все те, що буде йому належати на день смерті заповів своєму синові ОСОБА_1, про що свідчить заповіт від 18 листопада 1999 року, посвідчений секретарем виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (а. с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст. 1241 цього Кодексу малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до довідки виконкому Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 1025 від 23 березня 2018 року на момент смерті ОСОБА_4 разом з ним в будинку № 40 по вул. Грушевського в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області були зареєстровані його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 16).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53937553 від 05 листопада 2018 року та повідомлення Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області вих. № 162/01-10 спадкова справа стосовно спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, відсутня (а. с. 33-34, 35).

Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що позивачі фактом спільного проживання із спадкодавцем прийняли спадщину, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не відмовилися від неї, тому ОСОБА_2 як непрацездатна вдова ОСОБА_4 має право на половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за покійним чоловіком за законом (1/2 : 2 = 1/4), а ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом - 3/4 частини спадкового майна.

Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 39/01-16 від 18 квітня 2018 року позивачам було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок № 40 по вул. Грушевського в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, відсутній (а. с. 17).

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Отже, враховуючи вищенаведене та те, що у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанцій №0.0..1 та № 0.0..1 від 04 жовтня 2018 року позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачено 528,75 грн. і 176,25 грн. судового збору відповідно (а. с. 1, 2).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з поданої представника позивачів заяви, остання, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не стягувати з відповідача понесені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке її волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, тому судовий збір у розмірі 528,75 грн. і 176,25 грн. стягненню з останньої не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 328, 331, 1216-1218, 1223, 1241, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 (89230, АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (89230, АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) до Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (89230, Закарпатська область, Перечинський район, с. Порошково, вул. Центральна, № 74; код в ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 (89230, АДРЕСА_1 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за спадкодавцем ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.