Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 521/18518/15-ц

провадження № 61-9248св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Хопти С. Ф.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: приватне підприємство «Фаворит-2000», Головне управління Державної праці в Одеській області,

третя особа - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Одесі,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси у складі судді Целуха А. П. від 04 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Фальчука В. П., Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., від 12 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «Фаворит-2000» (далі - ПП «Фаворит-2000»), Головного управління Державної праці в Одеській області про визнання нещасного випадку, внаслідок якого наступила смерть фізичної особи, таким, що пов'язаний з виробництвом, та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява ОСОБА_4 мотивована тим, що її чоловік ОСОБА_5 працював охоронником у ПП «Фаворит-2000». 25 січня 2013 року о 07 год. 30 хв. працівник ПП «Фаворит-2000» ОСОБА_6, прибувши до місця своєї роботи, побачив ОСОБА_5, який лежав біля воріт підприємства у непритомному стані. Швидкою допомогою ОСОБА_5 був госпіталізований до лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_1 в 19 год. 40 хв. помер.

За даним фактом Головним управлінням Державної праці в Одеській області 25 лютого 2015 року було проведене розслідування, на підставі якого був складений акт, в якому зазначено, що нещасний випадок стався з ОСОБА_5 у місцях загального користування, а не на робочому місці, не під час виконання ним своїх службових обов'язків, а тому не пов'язаний із виробництвом. Актом проведення повторного розслідування нещасного випадку на виробництві від 30 квітня 2013 року були підтверджені висновки акта розслідування від 25 лютого 2015 року.

Позивач зазначала, що нещасний випадок стався з її чоловіком під час виконання ним службових обов'язків охоронника ПП «Фаворит-2000». ПП «Фаворит-2000» порушено законодавство про охорону праці, оскільки ОСОБА_5 був особою з інвалідністю 2 групи, але виконував роботу охоронника підприємства.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_4 просила визнати акт розслідування нещасного випадку на виробництві від 25 лютого 2013 року та акт проведення повторного спеціального розслідування цього нещасного випадку на виробництві від 30 квітня 2013 року незаконними та скасувати; визнати нещасний випадок, який стався на виробництві з її чоловіком ОСОБА_5 25 січня 2013 року, таким, що пов'язаний з виробництвом та є страховим, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»; зобов'язати відповідача провести повторне розслідування цього нещасного випадку на виробництві, та скласти акти встановленої законом форми за № Н-1 і Н-5; зобов'язати відповідача взяти на облік цей нещасний випадок.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не довела та не надала доказів того, що нещасний випадок з її чоловіком ОСОБА_5 стався під час виконання ним службових обов'язків.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4, оскільки причиною смерті ОСОБА_5 є природна смерть, яка наступила в результаті гіпертонічної хвороби, і не пов'язана з його роботою охоронника, яку він виконував у ПП «Фаворит-2000».

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що нещасний випадок стався з ОСОБА_5 під час виконання ним своїх трудових обов'язків у ПП «Фаворит-2000». Зазначала, що її чоловік не проходив медичний огляд, як передбачено вимогами Закону України «Про охорону праці», а тому нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом.

У січні 2017 року Головне управління Державної праці в Одеській області подало відзив (заперечення) на касаційну скаргу, в якому просило відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржувані судові рішення без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами установлено, що ОСОБА_5 працював охоронником ПП «Фаворит-2000» за трудовим договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

25 лютого 2013 року комісією, утвореною Територіальним управління Держгірпромнагляду України в Одеській області (далі - Територіальне управління Держгірпромнагляду), на підставі наказу від 30 січня 2013 року № 97 «Про призначення комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку», складено акт за формою Н-5 за результатами проведеного розслідування нещасного випадку, що стався 25 січня 2013 року з ОСОБА_5

Цим актом встановлено, що на час настання нещасного випадку ОСОБА_5 роботу в інтересах ПП «Фаворит-2000» не виконував, на території підприємства не знаходився, під час огляду місця, де стався нещасний випадок, шкідливих та небезпечних фактів, які могли вплинути на стан здоров'я ОСОБА_5, не встановлено. Причиною нещасного випадку, який стався з потерпілим, встановлений незадовільний стан його здоров'я, а саме - гіпертонічна хвороба серця, яка ускладнилася внутрішнім мозковим крововиливом в півкулі мозочка, з проривом крові в шлуночки мозку. Також під час прийому на роботу в січні 2009 року ОСОБА_5 приховав факт інвалідності. Тому відповідно до пункту 16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, комісія прийшла до висновку, що зазначений випадок не пов'язаний з виробництвом.

Наказом начальника Територіального управління Держгірпромнагляду від 02 квітня 2013 року № 308 була призначена комісія із повторного спеціального розслідування нещасного випадку, який стався із ОСОБА_5, яка також дійшла висновку про те, що даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, а тому акт за формою Н-1 не складається.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до вимог статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності врегульована Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 47 Порядку за результатами спеціального розслідування складаються акти форми Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом).

Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною

Пунктом 15 Порядку передбачений перелік обставин, відповідно до яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Пунктом 16 Порядку передбачений вичерпний перелік обставин, згідно з якими нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом.

Підпунктом 6 пункту 16 Порядку передбачено, що природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження, є обставинами, згідно з якими нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом.

Установивши, що причиною смерті ОСОБА_5 є природна смерть, яка наступила в результаті гіпертонічної хвороби, і яка не пов'язана з його роботою охоронника, яку він виконував в ПП «Фаворит-2000», комісія дійшла висновку про те, що нещасний випадок, що встався з ОСОБА_5, не пов'язаний з виробництвом.

Вивчивши всі зібрані матеріали, виконавши свої повноваження в рамках компетенції, наданої Порядком, спеціальна комісія одноголосно прийняла рішення про не пов'язаність нещасного випадку з виробництвом, жоден член комісії не висловив окремої думки, що свідчить про відсутність правових підстав для перегляду оскаржуваного акта форми Н-5.

У пункті 54 Порядку передбачено, що у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держгідропромнагляду або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб та органів Держгідропромнагляду, які порушили вимоги цього Порядку.

За заявою ОСОБА_4 була призначена комісія із повторного спеціального розслідування нещасного випадку, який стався із ОСОБА_5

Комісія із повторного спеціального розслідування здійснила всі необхідні заходи, передбачені пунктом 42 Порядку, про що свідчать матеріали повторного спеціального розслідування нещасного випадку, тобто, провела повне, всебічне та об'єктивне розслідування та погодилась з висновком комісії від 25 лютого 2013 року про те, що даний нещасний випадок, згідно з пунктом 16 Порядку, не пов'язаний з виробництвом, а тому акт за формою Н-1 не складається.

Оцінивши надані сторонами докази, зокрема, щодо природної причини смерті ОСОБА_5, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 про те, що нещасний випадок стався з ОСОБА_5 під час виконання ним своїх трудових обов'язків у ПП «Фаворит-2000», зводяться до незгоди з висновками спеціальної комісії, викладеними в акті за формою Н-5 від 25 лютого 2013 року та акті повторного спеціального розслідування нещасного випадку від 30 квітня 2013 року, які складені із дотриманням вимог Порядку та якими встановлено, що на час настання нещасного випадку ОСОБА_5 роботу в інтересах ПП «Фаворит-2000» не виконував, на території підприємства не знаходився, а нещасний випадок стався за територією підприємства, а тому відсутні підстави вважати, що нещасний випадок стався з ОСОБА_5 під час виконання ним своїх трудових обов'язків.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_5 не проходив медичний огляд, висновків судів не спростовують.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не допускаються.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С. Ф. Хопта
Судді: О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк