КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4989/15-ц
Провадження № 2/488/97/18 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі Тузові Р.О.,

за участю позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

та представника третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7 «Лада» про визнання недійсним та скасування рішення правління про виділення земельних ділянок,-

в с т а н о в и в :

У грудні 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_7 «Лада», в обґрунтування якого вказала, що рішенням правління АК «Лада» від 20.06.2008 року їй були виділені дві земельні ділянки для будівництва гаражів за № 925а та № 926а, розмірами 4,7 х 6,05 кожна. На цих земельних ділянках позивачка за власні кошти і власними силами збудувала два гаражі, однак у лютому 2015 року вона дізналась, що збудовані нею гаражі були незаконно переоформлені на ОСОБА_5 рішенням правління відповідача, яке було оформлено протоколом № 14 від 28.09.2013 р. Цим рішенням також було змінено нумерацію гаражів, і їм були присвоєні номери 976 та 977.

Позивачка зазначає, що вона не мала наміру відмовлятись від збудованих нею гаражів та не подавала заяви про вихід із членів кооперативу, і відповідач всупереч законодавству та Статуту АК «Лада», без її особистої присутності, прийняв від ОСОБА_8 заяву від імені позивачки про вихід із членів кооперативу та незаконно переоформив вказані земельні ділянки на ОСОБА_5

Посилаючись на таке позивачка просила визнати недійсним та скасувати рішення правління АК «Лада», яке було оформлено протоколом № 14 від 28.09.2013 р. в частині виділення ОСОБА_5 земельних ділянок за № 976 та № 977 під будівництво гаражів.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі з вищевикладених підстав та просили її задовольнити. Позивачка суду пояснила, що на прохання свого колишнього співмешканця -ОСОБА_8 вона написала заяву про переоформлення на нього земельних ділянок № 925а та № 926а, однак справжнього наміру переоформляти ці ділянки вона не мала і цю заяву особисто відповідачу не подавала.

Представник відповідача у судовому засіданні ОСОБА_4 позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, та пояснив суду, що він є головою правління АК «Лада» з жовтня 2012 року, а до цього часу ОСОБА_8 була подана заява від імені ОСОБА_2 про виключення її з членів кооперативу. В подальшому, вже після того як він став головою АК «Лада», ОСОБА_8 подав заяву про переоформлення гаражів з нього на його мати ОСОБА_5

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 та її представник у судовому засіданні заперечували проти позову та пояснили, що ОСОБА_5 стала членом АК «Лада» у 2013 році, замість вибулого ОСОБА_8 та з цього часу добросовісно користується гаражами № 976 та № 977 та сплачує за них усі необхідні платежі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані суду письмові докази по справі, знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами першою, четвертою-сьомою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач є підставою для відмови у позові; а у разі якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Жовтневої районної ради від 20.11.1992 р. та 08.10.1993 р. Автокооперативу «Лада» була передана у постійне користування земельна ділянка, площею 71 000 кв.м. з кадастровим номером :07:005:003, яка розташована по вул. Степовій у м. Миколаєві, з цільовим використанням для обслуговування гаражів. Дане підтверджується наявною у матеріалах справи копією Державного акту на право постійного користування землею серії МК 00042 (а.с. 48-49).

Із копії додатку до рішення правління АК «Лада» від 20.06.2008 р. (а.с. 8-9) вбачається, що цим рішенням було вирішено виділити земельні ділянки під будівництво гаражів громадянам, у тому числі позивачці по даній справі ОСОБА_2 (за № 23), без зазначення номерів цих земельних ділянок, а в подальшому з присвоєнням кожній земельній ділянці інвентарного номеру.

Діяльність відповідача регулюється, зокрема його Статутом, копія якого наявна у матеріалах даної справи (а.с. 46-47).

Так, відповідно до Статуту АК «Лада», у редакції, затвердженій рішенням загальних зборів кооперативу № 1 від 18.01.2008 р., - АК «Лада» є організацією добровільно обєднаних громадян, яким надані земельні ділянки. Пунктами 4.1-4.4 Статуту визначено, що членом ОСОБА_7 може бути повнолітній громадянин України, який постійно проживає на даній території, має власний автотранспорт та має бажання приймати участь у здійсненні мети і завдань ОСОБА_7. Прийом громадян у члени ОСОБА_7 проводиться за письмовою заявою до правління ОСОБА_7, яке приймає відповідне рішення, що набуває сили після його затвердження загальними зборами (зборами уповноважених) членів ОСОБА_7.

Пунктом 4.8 Статуту визначено, що правління ОСОБА_7 видає протягом місяця від дня прийому у членство членський квиток, в який вноситься номер гаражу.

Проте, судовим розглядом встановлено, що після прийняття рішення правлінням АК «Лада» від 20.06.2008 р. про виділення позивачці та іншим особам земельних ділянок під будівництво гаражів, членський квиток (членська книжка) їй не видавалися, і рішення про прийняття її в члени ОСОБА_7, як це передбачено п. п. 4.1.-4.4 Статуту, також відсутнє. Так само відсутня і заява ОСОБА_2 про прийняття її в члени АК «Лада», та дані щодо того, під якими номерами були виділені їй земельні ділянки.

Судом також встановлена відсутність у відповідача матеріалів технічної інвентаризації збудованих гаражів і даних щодо зміни їх нумерації. Разом із цим, із матеріалів справи вбачається, і таке визнав представник відповідача у судовому засіданні, що від імені ОСОБА_2 була подана заява її тодішнім співмешканцем ОСОБА_8, про переоформлення місця для будівництва гаражів за № 925а та № 926а, з неї на ОСОБА_8 При цьому, у цій заяві (а.с. 40) була відсутня дата її написання, а ОСОБА_8 не мав при собі довіреності на представництво інтересів ОСОБА_2

Журнал реєстрації вхідної кореспонденції АК «Лада» представник відповідача суду не представив та не вказав дати надходження вищевказаної заяви.

Проте у лівому верхньому куті заяви ОСОБА_2 (а.с. 40) міститься дата 15.11.15 р. та вказаний № 11сх14.

Зі змісту заяви ОСОБА_8 (а.с. 41), яка була зареєстрована за № 12 від 15.11.15, вбачається, що він просить правління АК «Лада» переоформити ділянки під будівництво гаражів за № 976 та № 977 на його мати ОСОБА_5

Зі змісту наявної у матеріалах справи заяви ОСОБА_5 (а.с. 42), яка була зареєстрована за № 13 від 15.11.2015 р., вбачається, що вона просила правління АК «Лада» прийняти її в члени кооперативу у звязку з переоформленням ділянок № 976 та № 977 з її сина ОСОБА_8 на неї.

Із виписки з рішення правління АК «Лада» за № 14 від 28.09.2013 р. (а.с. 43) вбачається, що правління вирішило виділити ОСОБА_5 земельні ділянки за № 976 та № 977.

Із копії протоколу № 14 засідання правління АК «Лада» від 28.09.2013 р. (а.с. 38-39) вбачається, що за номером 11 порядку денного на цьому засіданні вирішувалося питання про розгляд заяв громадян про виділення та переоформлення ділянок під будівництво гаражів. Проте прізвищ цих осіб та відповідних номерів земельних ділянок, щодо яких вирішувалися питання, у цьому протоколі не зазначено.

Відповідно до п. 4.11 Статуту рішення про виключення із числа членів ОСОБА_7 виноситься правлінням і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів ОСОБА_7, доводиться до громадянина у письмовому вигляді поштовим рекомендованим повідомленням.

Доказів дотримання відповідачем порядку виключення зі складу членів кооперативу ОСОБА_2 судом не здобуто.

Також судом не здобуто належних та допустимих доказів того, що земельні ділянки за № 925а та № 926а є ділянками № 976 та № 977.

Суд сприймає критично та не бере до уваги наявну у матеріалах справи довідку № 18 від 21.11.2015 р. (а.с. 53) про те, що номера земельних ділянок 976 та 977 відповідають номерам 925а та 926а, оскільки це не знайшло свого підтвердження належними доказами, а пояснення представника відповідача з цього приводу були суперечливими та ґрунтувались виключно на його припущеннях. До того ж, ця довідка за своїм змістом суперечить довідці, виданій головою правління АК «Лада» за вих. № 4 від 17.06.15 р. (а.с. 75), в якій вказано, що станом на 08.06.2015 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одночасно є членами цього кооперативу та мають по дві земельні ділянки за номерами відповідно без номера та за № 976 та 977 (925а та 926а за обліком).

В силу приписів статті 206 ЦПК України визнання відповідачем позову може бути підставою для задоволення позову, якщо це не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Не дивлячись на визнання представником відповідача позову, суд відповідно до ст. 206 ЦПК України, вважає неможливим прийняти таке визнання через те, що воно суперечить закону та порушує інтереси інших осіб, зокрема, ОСОБА_5 Суд виходить із того, що оспорюваним позивачкою рішенням правління АК «Лада» від 28.09.2013 р. зачіпаються інтереси ОСОБА_5, яка не залучена до участі в справі в якості відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Виходячи зі змісту ст. ст. 13 та 51 ЦПК України суд розглядає справу лише в межах заявлених вимог і не може самостійно, без відповідного клопотання, залучити до участі в справі іншу особу як співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. Однак відповідного клопотання позивачка та її представник не заявляли.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову.

На підставі ст. 144 ЦПК України позивачці не відшкодовуються понесені нею судові витрати через те, що суд відмовив у задоволенні її позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_7 «Лада» про визнання недійсним та скасування рішення правління про виділення земельних ділянок відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_2, зареєстрована за адресою: 54051 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Відповідач ОСОБА_7 «Лада», 54052 м. Миколаїв, вул. Степова 1, .

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, зареєстрована за адресою: 54018 АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1.

повний текст рішення виготовлений та підписаний 06.12.2018 року

Суддя Л.І. Селіщева