22-ц/775/615/2018(м)
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 221/3858/18

Номер провадження 22-ц/775/615/2018(м)

Апеляційний суд Донецької області у складі суддів Кочегарової Л.М., Гаврилової Г.Л., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Герасимова Г.Є.

сторони :

заявник - комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу»

заінтересована особа - ОСОБА_1

заінтересована особа - Волноваський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 26 червня 2018 року, у складі судді Писанець Н.В.,

в с т а н о в и в:

15 червня 2018 року представник комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Попенко О.Ю. звернувся до суду зі скаргою і просив визнати незаконною та скасувати вимогу головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі Волноваський ВДВС) Проскурня І.В від 04 червня 2018 року.

Скарга мотивована тим, що 07 червня 2018 року КП «Компанія «Вода Донбасу» отримало вимогу головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області Проскурня І.В від 04 червня 2018 року щодо зобов'язання КП «Компанія «Вода Донбасу» видати ОСОБА_1 довідку про його роботу у Волноваському райводоканалі з 12 січня1999 року по 13 лютого 1999 року, а також щодо стягнення на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди - 200 грн., у рахунок компенсації за відрив від звичайних занять - 20,06 грн., добових 731,76 грн. На думку КП «Компанія «Вода Донбасу» вказана вимога є незаконною, оскільки таку довідку, на вимогу Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя, вже було надано позивачу, про що свідчать судові рішення, долучені до скарги, у яких вже визнаний факт отримання ОСОБА_1 довідки про роботу. Також згідно копії платіжного доручення № 161 від 01 березня 2016 року на користь ОСОБА_1 Волноваським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» (далі ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу») було перераховано 951,82 грн.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 26 червня 2018 року у задоволенні скарги комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на дії головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області Проскурня І.В. відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Компанія «Вода Донбасу» просить скасувати ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 26 червня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити їх вимоги.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України не подано.

Представник КП «Компанія «Вода Донбасу» до суду не з'явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив.

ОСОБА_1 до апеляційного суду не з'явився, просив розглянути скаргу у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи КП «Компанія «Вода Донбасу» у задоволенні скарги на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням, що набрало чинності зобов'язано саме КП «Компанія «Вода Донбасу» виконати певні дії на користь ОСОБА_1 та перерахувати йому кошти, а здійснення цих дій підрозділом комунального підприємства не є належним виконанням рішення суду, як це передбачено цивільно-процесуальними законом та Законом України «Про виконавче провадження».

Висновки суду є законним та обґрунтованими.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Донецької області у справі №221/1727/13-ц від 16 грудня 2015 року трудовий договір, укладений 12 січня 1999 року між Волноваським райводоканалом та ОСОБА_1 визнано безстроковим трудовим договором, дія якого припинена 13 лютого 1999 року. Одночасно зобов'язано комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» видати ОСОБА_1 довідку про його роботу у Волноваському райводоканалі інспектором по контролю за виконанням доручень керівника підприємства підлеглими з 12 січня 1999 року по 13 лютого 1999 року і розміром заробітної плати в сумі 200 гривень в місяць та стягнуто з комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 200 гривень, у рахунок компенсації за відрив від звичайних занять 20 (двадцять) гривень 06 копійок, добових 731 (сімсот тридцять одну) гривню 76 копійок.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 28 грудня 2015 року було виправлено описку у вищевказаному рішенні, а саме, в резолютивній частині рішення замість слів: «зобов'язати комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» видати ОСОБА_1 довідку про його роботу у Волноваському райводоканалі інспектором по контролю за виконанням доручень керівника підприємства підлеглими з 12 січня 1999 року по

13 лютого 1999 року» вказано: «зобов'язати комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» видати ОСОБА_1 довідку про його роботу у Волноваському райводоканалі інспектором по контролю за виконанням доручень керівника підприємства підлеглими з 12 січня 1999 року по 11 лютого 1999 року».

Ні підставі рішення від 16 грудня 2015 року, Волноваським районним судом Донецької області видано виконавчий лист № 221/1727/13-ц від 25 січня 2016 року.

Однак, виконавчий лист, було видано без урахування ухвали про виправлення описки і в ньому вказано «зобов'язати комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» видати ОСОБА_1 довідку про його роботу у Волноваському райводоканалі інспектором по контролю за виконанням доручень керівника підприємства підлеглими з 12 січня 1999 року по 13 лютого 1999 року».

Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» рішення апеляційного суду, з урахуванням виправлення описки, не виконало.

31 липня 2017 року на адресу КП «Компанія «Вода Донбасу» була надіслана вимога державного виконавця, якою КП «Компанія «Вода Донбасу» зобов'язано надати ОСОБА_1 довідку про його роботу у Волноваському райводоканалі інспектором по контролю за виконанням доручень керівника підприємства підлеглими з 12 січня 1999 року по 13 лютого 1999 року і розміром заробітної плати в сумі 200 грн. в місяць, та передати вказану довідку в приміщенні Волноваського ВДВС 08 серпня 2017 року о 10.00 год. Другим пунктом вимоги КП «Компанія «Вода Донбасу» зобов'язано надати до Волноваського ВДВС декларацію про доходи та майно боржника юридичної особи в строк до 08 серпня 2017 року.

Залишаючи скаргу КП «Компанія «Вода Донбасу» на дії державного виконавця без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з рішенням апеляційного суду зобов'язання по виконанню положенні саме на комунальне підприємство, а не його підрозділ - Волноваське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства, а тому, вимога державного виконавця від 04 червня 2018 року є законною.

З висновками суду не можна не погодитися, оскільки вони відповідають нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Складовою справедливого судового розгляду згідно даної Конвенції та практики Європейського суду з прав людини є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних

відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як свідчать матеріали справи, КП «Компанія «Вода Донбасу» рішення апеляційного суду Донецької області від 16 грудня 2015 року про видачу ОСОБА_1 довідки про його роботу у Волноваському райводоканалі інспектором по контролю за виконанням доручень керівника підприємства підлеглими з 12 січня 1999 року по 13(11) лютого 1999 року з розміром заробітної плати в сумі 200 гривень в місяць та про виплату на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 200 гривень, у рахунок компенсації за відрив від звичайних занять 20 гривень 06 копійок, добових 731 гривню 76 копійок у добровільному порядку до 04 червня 2018 року не виконало, що призвело до направлення юридичній особі вимоги державного виконавця Проскурня І.В.

Доводи апеляційної скарги КП «Компанія «Вода Донбасу» про те, що фактичне виконання рішення про видачу довідки та виплату коштів відбулося за рахунок Волноваського підрозділу комунального підприємства, апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки зобов'язання за судовим рішенням від 16 грудня 2015 року покладені на юридичну особу - КП «Компанія «Вода Донбасу», а не на інший суб'єкт господарювання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що можливе подвійне виконання судового рішення в частині виплати сум ОСОБА_1 до уваги не приймається, оскільки Волноваське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» не позбавлено можливості вирішити питання щодо перерахованих коштів з ОСОБА_1 та КП «Компанія «Вода Донбасу» у встановленому законом порядку.

Колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до теперішнього часу, вищевказане судове рішення є невиконаним, у зв'язку із чим, вимога головного державного виконавця Волноваського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області Проскурня І.В від 04 червня 2018 року - щодо зобов'язання КП «Компанія «Вода Донбасу» видати ОСОБА_1 довідку про його роботу у Волноваському райводоканалі з 12 січня 1999

року по 13 лютого 1999 року, а також щодо стягнення на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди - 200,00 грн., у рахунок компенсації за відрив від звичайних занять - 20,06 грн., добових 731,76 грн. - є законною та обґрунтованою.

Дії державного виконавця ґрунтуються на положеннях ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду на підставі п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України - залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» залишити без задоволення.

Ухвалу Волноваського районного суду Донецької області від 26 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 т.389 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 27 серпня 2018 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

Г.Л. Гаврилова

Т.Б. Ткаченко