РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6933/17

Провадження № 2/643/684/18

17.05.2018 р. м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Горбунової Я.М., за участю секретаря Арестової І.В., представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третої особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженною відповідальністю «РАО 777», третя особа: ОСОБА_7, про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування державної реєстрації та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.01.2014 р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 143 та скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «РАО 777» на нежитлові приміщення підвалу №1-23, загальною площею 950,3 кв.м., 1-го поверху № 1-30, загальною площею 1394,6 кв.м., антресолі 1-го поверху № 31-39, загальною площею 276,5 кв.м., антресолі 4-го поверху № 25-33, загальною площею 80,4 кв.м., сходова клітина №6, 3-го поверху, площею 32,2 кв.м., сходова клітина № 13, 4-го поверху, площею 32,6 кв.м., усього площею 2766,6 кв.м. в нежитловій будівлі літ.З-4, що розташовані за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова, 82. Просить визнати за ним право власності на зазначені нежитлові приміщення.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що він уклав 28.01.2014 р. з ТОВ «РАО 777» зазначений договір купівлі-продажу, але за вказаним договором відповідач свої зобовязання не виконав, так як у строк до 28.01.2017 р. був зобовязаний сплатити вартість обєкту продажу у розмірі 1 446 000 грн., але суму за договором не сплатив. Таке невиконання зобовязань позивач вважає істотним, адже на момент укладання договору позивач розраховував на обумовлену договором оплату і не мав наміру передавати свою власність відповідачу безоплатно. Станом на даний час приміщення експлуатуються вже понад три роки, відповідач отримує прибуток від надання його в оренду, майно зношується та знецінюється з кожним днем.

Із зазначених підстав позивач вважає, що відповідно до положень ч.2 ст. 651 ЦПК України договір повинен бути розірваний за рішенням суду через істотність порушення договору відповідачем. А з метою відновлення становища, яке існувало до порушення його прав, необхідно скасувати запис про державну реєстрацію за відповідачем на спірне майно та визнати право власності за ним.

Представник відповідача ТОВ «РАО777» подав заяву про визнання позову, в якій зазначив, що в звязку з відсутністю грошових коштів на підприємстві, економічною кризою та складною політичною ситуацією в країні, товариство не виконало вчасно своє зобовязання щодо сплати ціни договору за спірне нежитлове приміщення, і частково виконало зобовязання, сплативши 11.03.2014 р. 5000 грн., та 13.03.2014 р. 4000 грн.

Представник третьої особи ОСОБА_7 надав суду письмові пояснення, які в судовому засіданні підтвердив, заперечував проти позовних вимог, зазначивши, що на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2010 року ОСОБА_6 придбав у ТОВ ФІНВЕСТБУД в цілому нежитлову будівлю літ. 3-4, загальною площею 5655,3 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «3-4», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 82. та прийняв на себе зобов'язання сплатити продавцю вартість цієї нежитлової будівлі у розмірі 5 500 000, 00 грн. до 30 грудня 2011 року.

Свої зобов'язання по сплаті ціни продажу нежитлової будівлі ОСОБА_6 не виконав. 03.01.2012 року ОСОБА_7, як поручитель на підставі договору поруки № 4473-ПР від 14.01.2011., сплатив за ОСОБА_6 на користь ТОВ ФІНВЕСТБУД виниклу заборгованість за придбану ОСОБА_6 нежитлову будівлю у повному обсязі. ОСОБА_9 оплату не здійснив за придбану нежитлову будівлю, поділив її на окремі частини, які переоформив на підконтрольні йому товариства (ТОВ «РАО 777», ТОВ «СОХАЙЖИ», ТОВ «СУВА» та ТОВ «Біфель»), в яких йому належить значна частка у статутному капіталі у розмірі 77 відсотків кожного з цих господарських товариств. Одним днем 28.01.2014 р. ОСОБА_6 уклав з даними товариствами договори купівлі-продажу окремих житлових приміщень, які разом складають спірну нежитлову будівлю, і за всіма даними договорами передбачені умови щодо розстрочення оплати варторсті за придбані приміщення до 28.01.2017 р. Після спливу зазначеного строку ОСОБА_6 одним днем звернувся до суду з позовами до ТОВ «РАО 777», ТОВ «СОХАЙЖИ», ТОВ «СУВА» та ТОВ «Біфель» з однаковими вимогами про розірвання договорів купівлі-продажу та визнання за ним права власності на нежитлові приміщення цієї всієї нежитлової будівлі.

Не розрахувавшись з ОСОБА_7 за зобовязаннями ОСОБА_6 створює юридичну неможливість у поверненні ОСОБА_7 всієї нежитлової будівлі, за яку ОСОБА_6 з самого початку не мав наміру розраховуватися.

ОСОБА_6 не може вважатися таким, що значною мірою позбавлений права отримати грошові кошти за продані ТОВ РАО 777 нежитлові приміщення, оскільки він є кінцевим бенефіціарним власником цього господарського товариства з часткою у статутному капіталі у розмірі 77 відсотків, що дозволяє йому впливати на будь-які рішення підконтрольного йому господарського товариства (покупця по договору), в тому числі і рішення пов'язані з його майновою участю, що також свідчить про відсутність завданої йому шкоди в результаті порушення покупцем ТОВ "РАО 777 своїх обов'язків по оплаті вартості нежитлових приміщень.

Також, у зв'язку з невиконанням ТОВ РАО 777 своїх обов'язків щодо оплати вартості за придбані нежитлові приміщення у розмірі 1 446 000 грн. у встановлений договором купівлі-продажу від 28.01.2014 року строк, на умовах відстрочення, до 28.01.2017 року, ОСОБА_6, як продавець, набув право вимоги такої оплати та сплати покупцем ТОВ РАО 777 процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до частини третьої статті 692 ЦК України, що свідчить про можливість досягнення цілей договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.01.2014 року та вказує на відсутність істотного порушення цього договору.

Таким чином, ОСОБА_6 в жодному разі не може вважатись таким, що значною мірою позбавлений того на що розраховував, укладаючи договір купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Крім того, враховуючи положення ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Між тим, в даному спорі позивач не довів, що він є власником спірного нерухомого майна і це право оспорюється або не визнається іншою особою, або, що позивач втратив документ, який засвідчує його право.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами письмові докази, встановив наступні обовязки та відповідні їм правовідносини.

На підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2010 року ОСОБА_6 придбав у ТОВ ФІНВЕСТБУД в цілому нежитлову будівлю літ. 3-4, загальною площею 5655,3 кв.м. в нежитловій будівлі ліг. «3-4», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 82, та прийняв на себе зобов'язання сплатити продавцю вартість цієї нежитлової будівлі у розмірі 5 500 000, 00 грн. до 30 грудня 2011 року. Державна реєстрація права власності на вищевказаний обєкт була проведена за ОСОБА_6 16.12.2010 р. (т.1 а.с.219-223).

Свої зобов'язання по сплаті ціни продажу нежитлової будівлі ОСОБА_6 не виконав. 03.01.2012 року ОСОБА_7, як поручитель на підставі договору поруки № 4473-ПР від 14.01.2011., сплатив за ОСОБА_6 на користь ТОВ ФІНВЕСТБУД виниклу заборгованість за придбану ОСОБА_6 нежитлову будівлю у повному обсязі, що підтверджується договором поруки, вимогою до поручителя, актом прийому-передачі та квитанцією до прибуткового касового ордеру ( т.1 а.с. 219-228).

Одним днем 28.01.2014 р. ОСОБА_6 уклав низку договорів купівлі-продажу з ТОВ «РАО 777», ТОВ «СОХАЙЖИ», ТОВ «СУВА» та ТОВ «Біфель». За умовами даних договорів ОСОБА_6 передав у власність кожного з товариства окремі частині нежитлової будівлі, які разом складають спірне житлове приміщення літ. З-4, що розташоване за адресою: м.Харків, вул. Ак.Павлова, 82, на умовах відстрочки сплати ціни договору до 28.01.2017 р., що підтверджується копіями відповідних договорів, копіями позовних заяв про розірвання договору купівлі-продажу та копіями рішень (т.1 а.с.229, т.1 а.с.3-8, т.2 а.с.34-38, а.с.48-50, а.с. 61-63)

Зокрема, за спірним договором, укладеним 28.01.2014 р. ОСОБА_6 та ТОВ «РАО 777», посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 143, ОСОБА_6 продав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «РАО 777» придбало нежитлові приміщення підвалу №1-23, загальною площею 950,3 кв.м., 1-го поверху № 1-30, загальною площею 1394,6 кв.м., антресолі 1-го поверху № 31-39, загальною площею 276,5 кв.м., антресолі 4-го поверху № 25-33, загальною площею 80,4 кв.м., сходова клітина №6, 3-го поверху, площею 32,2 кв.м., сходова клітина № 13, 4-го поверху, площею 32,6 кв.м., усього площею 2766,6 кв.м. в нежитловій будівлі літ.З-4, що розташована за адресою: м.Харків, вул.Академіка Павлова, 82, на умові оплати 1 446 000 грн. до 28.01.2017 р. Право власності на зазначений обєкт за товариством зареєстровано у єдиному державному реєстрі речових прав 28.01.2014 р. за № 447239.

За даним договором ТОВ «РАО 777» свої зобовязання виконало частково та сплатило на користь ОСОБА_6 11.03.2014 р. 5 000 грн. та 13.03.2014 р. 4 000 грн., загальна заборгованість за договором становить 1 437 000 грн., про що повідомив в письмових поясненнях представник ТОВ «РАО 777», а позивачем даний факт не заперечувався, та підтверджується випискою по сособовому рахунку РАО «777» в ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» (т.1 а.с.205).

Згідно наданих виписок по особовим рахункам ТОВ «РАО 777» у АТ «УКРСИББАНК» та у ПАТ «УКРБІЗНЕСБАНК» за період з грудня 2014 р. до червня 2017 р. поступають кошти за оренду приміщень від ТОВ «Велтом Телеком» за договором від 01.03.2014 р. та ТОВ «Доліньо» за договором від 01.02.2014 р., ПП «Елько» за договором від 01.02.2014 р., ТОВ «Елько Інструмент» за договором від 12.10.2015 р. та договором від 03.03.2016 р., ТОВ «Доліньо Обладнання» за договором від 12.10.2015 р., за договорами оренди приміщень з приватними підприємцями та від ТОВ «БІФЕЛЬ» за надані комунальні послуги за договором від 29.08.2014 р. ( т.1 а.с.122-202)

Після спливу зазначеного у договорі строку для сплати ціни, тобто 28.01.2017 р., ОСОБА_6 одним днем звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовами до ТОВ «РАО 777», ТОВ «СОХАЙЖИ», ТОВ «СУВА» та ТОВ «Біфель» з однаковими вимогами про розірвання договорів купівлі-продажу та визнання за ним права власності на нежитлові приміщення цієї всієї нежитлової будівлі.

В кожному з перерахованих господарських товариств ТОВ «РАО 777», ТОВ «СОХАЙЖИ», ТОВ «СУВА» та ТОВ «Біфель» засновником є ОСОБА_6 і його частка в капіталі кожного товариства складає 77 відсотків, зареєстровані данні товариства в Єдиному державному реєстрі однією датою 22.01.2014 р., керівником даних підприємств є з 04.07.2017 р. ОСОБА_10, місцезнаходження товариств визначене за адресою спірних приміщень: м.Харків, вул.Ак.Павлова, 82.

Відповідно до ст. 655 ЦК України договір купівлі-продажу визначається як договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати іншій стороні (покупцеві) майно (товар) у власність, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст. 692 ЦК України договором може бути передбачено розстрочку платежу.

Відповідно до ч.4 ст. 692 ЦК України якщо покупець відмовиться оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару та сплати процентів або відмовитися від договору і вимагати його розірвання з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бити розірвано за рішенням суду на вимогу однієї сторони у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом.

Однієї з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору. Істотним порушенням є таке порушення, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. В даному випадку істотність порушення визначається виключно за обєктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору, і вина сторони, що припустилася порушення договору, не має значення для оцінки порушення як істотного. Критерієм істотного порушення договору закон визначає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладанні договору.

Вивчивши правовідносини, що виникли між сторонами, та обставини, що встановлені під час укладення та виконання спірного договору, суд дійшов до висновку, що невиконання покупцем обовязку по сплаті суми за договором на тих умовах, що передбачені договором, незалежно від обєктивної можливості чи за відсутності такої можливості, само по собі є істотним порушенням договору.

Між тим, суд вважає, що позивачем не доведено, що він від невиконання відповідачем даних умов договору значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладанні договору.

Так, позивач ОСОБА_6 уклав договір з відповідачем ТОВ «РАО 777», в якому він є бенефіціарним власником з часткою в статутному капіталі у розмірі 77 відсотків, має право впливати на господарську та фінансову діяльність товариства, що на думку суду свідчить про відсутність завданої йому шкоди в результаті порушення покупцем ТОВ «РАО 777» своїх обовязків по оплаті вартості нежитлових приміщень.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих або витребуваних доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету позову, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісності здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Таким чином, вимоги про розірвання договору є недоведеними, внаслідок чого необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

В звязку з тим, що вимоги про розірвання договору задоволенню не підлягають, не можуть бути задоволені і вимоги про скасування реєстрації та визнання права власності на нежитлові приміщення, які є предметом договору, так як ці вимоги є похідними від первісних.

Зобовязання вважаються не припиненими, внаслідок чого позивач не позбавлений права захистити свої права іншим шляхом, а саме, вимагати виконання договору та стягнення суми належних платежів з процентами відповідно до вимог чинного законолдавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263- 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Товариства з обмеженною відповідальністю «РАО 777» про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування державної реєстрації та визнання права власності відмовити.

Скасуавати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова від 07.07.2017 р., скасувавши арешт, накладений на нежитлові приміщення в будівлі літ. 3-4, що розташрована за адресою: м.Харків, вул. Ак.Павлова, 82.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_6, АДРЕСА_1, ПІБ НОМЕР_1;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "РАО 777", м.Харків, вул.Ак.Павлова, 82, КОД ЕДРПОУ 39062766;

Третя особа: ОСОБА_7, АДРЕСА_2, ПІБ НОМЕР_2.

Суддя -