АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2018 року м. Херсон

справа № 668/14702/15-ц

провадження №22-ц/791/733/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 01 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю,

встановив:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Позовна заява мотивована тим, що вона та третя особа є власниками квартир №15,14 у будинку 45 по вул. Жовтневої революції (Рішельєвська) в м. Херсоні, яка розташована на третьому поверсі. Відповідач проживає у квартирі №12 цього ж будинку, яка також знаходиться на третьому поверсі.

У загальному користуванні сторін та третьої особи є коридор та балкон. Відповідач в порушення встановленого порядку, користується більшою частиною коридору та майже всім балконом. Не узгоджуючи своїх дій з іншими власниками квартир, відповідач побудував у загальному коридорі окремий санвузол з усіма зручностями в тому числі душову, інший санвузол пошкодив, при цьому пошкодивши частину підлоги загального коридору, що біля 5 років залишається не відремонтованою до цього часу, збільшив розмір санвузла за рахунок площі спільного коридору без погодження з нею та іншими користувачами, що завдає їй перешкоди у користуванні власністю.

Також у 2015 році відповідач завів кролів на загальному балконі, закрив двері балкону на замок, чим завдає їй перешкоди у користуванні балконом та порушує санітарні норми. На вимогу усунути ці перешкоди відповідач не реагує.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2, посилаючись на ст. 391 ЦК України просила суд зобовязати ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні загальною спільною та приватною власністю шляхом зобовязання його придбати кроликів з балкону загального користування, зняти замки з балконних дверей для забезпечення вільного доступу на балкон, зобовязати відповідача відремонтувати пошкоджену ним підлогу біля туалету та знести самовільно зведений санвузол.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні власністю відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, визнав встановленими факти недоведені відповідачем, висновки суду не відповідають обставинам та фактичним матеріалам справи, судом порушено норми процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не залучив до участі у справі власників квартир №11,13, що розташовані на третьому поверсі будинку №45 по вул. Рішельєвській в м. Херсоні. Всупереч вимогам ст.128 ЦПК України, третій особі не було вручено повістку про виклик до суду, чим було порушено її процесуальні права. Суд дослідив заяву, підписану мешканцями квартир 11,12.13,14, про одержання від ЖЕКу №1 Суворовського району м. Херсона згоди на відновлення туалету та душової кабіни, на дві квартири №12 та №13, але не надав уваги тому, що відповідач просив згоди на облаштування душової кабіни, замість одного з туалетів, лише для двох квартир (12,13), що підтверджує його дії щодо незаконного перепланування та порушення прав інших співмешканців на користування спільним туалетом. В матеріалах інвентарних справ (на окремі квартири на весь будинок), які були витребувані судом відсутні відомості про розташування на третьому поверсі будинку душової кабіни. Суд першої інстанції не прийняв до уваги, як доказ, копію технічного паспорту на загальні приміщення третього поверху буд.45 по вул. Рішельєвській у м. Херсоні.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до вимог ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом восьмим Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, в межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває Херсонський міський суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

В статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Згідно п.1 ч.1 ст.6 вищезазначеного закону, співвласники мають право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників ( ч.1 ст.5 зазначеного закону).

Рівність прав на користування підсобними приміщеннями і обладнанням мешканцями квартир передбачена ч.10 Правил користування приміщення житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572.

З матеріалів інвентарної справи на будинок №45 по вул. Рішельєвська вбачається що дане домоволодіння перейшло до фонду місцевих рад по націоналізації / а.і.с. 57/, рік його побудови до 1917 року.

Суд встановив та з матеріалів справи вбачається, на ІІІ поверсі житлового будинку №45 по вул. Рішельєвська (Жовтневої революції) в м. Херсоні розташовано 5 квартир: квартира №11, квартира №12, квартира №13, квартира №14, кватира №15 /а.с.116/.

Позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_1 (Жовтневої революції) в м. Херсоні /а.с.6/.

Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований з 06 жовтня 2008 року у квартирі АДРЕСА_2 (Жовтневої революції) в м. Херсоні /а.с.22/.

Як пояснив відповідач, з 10.05.2018 року він є власником зазначеної квартири на підставі спадкових прав. Матеріали справи свідчать, що на підставі свідоцтва про право власності від 06.05.2004 року №15616-ж власниками квартири є ОСОБА_6 та ОСОБА_7 /а.с.125-126/

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 (Жовтневої революції) в м. Херсоні, виготовленого на час приватизації квартири, вбачається, що місцями спільного користування є вбиральні площею 2, 60 кв.м.; коридор площею 27,80 кв.м., умивальник площею 1, 70 кв.м. / а.с.123-124/. Технічний паспорт на квартиру позивачки, який міститься в матеріалах інвентарної справи, таких відомостей не містить. Матеріали досліджених інвентарних справ на квартири третього поверху та будинок містять інше зазначення площі коридору загального користування на третьому поверсі будинку -26,99 кв.м.; 25 кв.м. (станом на 1975 рік)

Проте не зазначення в технічному паспорті на квартиру позивачки місць загального користування в силу вищезазначених вимог закону це не впливає на її право спільної приватної власність на місця загального користування в будинку.

Також, не проживання позивачки в квартирі протягом декількох років і до наступного часу не впливає на її право користування місцями загального користування в будинку, в тому числі балконом.

Обовязок не захаращувати сходові клітки, поза квартирні коридори, колясочні, ліфтові шахти, горища, підвали та інші допоміжні приміщення будинку, гуртожитку, підтримувати чистоту і порядок в ньому визначений частиною 8 п. 7 Правил користування приміщення житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572.

Згідно частиною 4 п. 9 зазначеного Порядку у приміщеннях житлових будинків і гуртожитків заборонено утримувати на балконах і лоджіях тварин, зокрема птицю і бджіл.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно на балконі загального користування ним трималися у клітках кролі, але наразі там зберігаються лише клітки для тримання тварин.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув та враховуючи, що такі тварини, як кролі тримаються у клітках, а отже клітки з тваринами є взаємоповязаними речами і їх знаходження в місцях загального користування - балконі, захаращення його заборонено законом, небгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні спільною приватною власністю шляхом зобовязання прибрати кролів з балкону загального користування.

Виходячи з викладеного, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні спільною приватною власністю поклавши на нього обовязок прибрати з балкону загального користування розташованого на третьому поверсі будинку №45 по вул. Рішельєвській в м. Херсоні клітки для розміщення тварин-кролів.

Обовязок кожного співвласника нести зобовязання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника, на умовах співфінасування , забезпечувати збереження підсобних приміщень та технічного обладнання, належне утримання та належний санітарний , протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку встановлений ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», п.п. 7, 8 Правил користування приміщення житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572.

Виходячи з цього обовязку, судом першої інстанції встановлено, що частина власників квартир третього поверху будинку в якому проживають сторони, на умовах спів фінансування відремонтували двері загального балкону, а також з метою збереження балкону, як підсобного приміщення, був встановлений дверний замок.

Отже, право позивачки в доступі до балкону загального користування порушено не у встановлені замка на двері, а в не наданні їй ключа від замка. Проте, вимоги щодо доступу до балкону загального користування в іншій спосіб, позивачкою не заявлялися.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про необґрунтованість відмови суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог щодо зобовязання відповідача усунути перешкоди у користуванні спільною власністю шляхом демонтування замка з балконної двері.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» громадяни мають право на безпечні для здоровя умови побуту.

Третьою особою, ОСОБА_5 зазначено, що в її квартирі та квартирі, яка належить позивачці на праві власності наявні санвузол та душові. Також, в коридорі загального користування наявні два окремих санвузла.

Квартира, в якій проживає відповідач не обладнана санітарно-гігієнічними приміщеннями.

Наявність санвузла забезпечує гігієнічну регламентацію фактору фізичної, біологічної природи, присутній у середовищі життєдіяльності людини.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобовязання відповідача знести самовільно зведений санвузол, суд першої інстанції надав правильну оцінку доказам, які свідчать про розташування 2-х вбиральнів та умивальнику з 1947 року, заяві мешканців квартир, розташованих на 3 поверсі щодо самостійного відновлення вбиральні та умивальника, показам свідка, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині зводяться до переоцінки доказів, внаслідок чого підлягають відхиленню.

Надані позивачем акти від 01.12.2015 року, 12.11.2015 року не містять відомостей, що ОСОБА_4 пошкодив підлогу біля туалету, не доведено таких обставин позивачем іншими доказами, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про зобовязання ОСОБА_4 відремонтувати пошкоджену підлогу біля туалету.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом у порушення норм процесуального права, не було залучено до участі у в якості третіх осіб власників квартир №11,13 не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 53 ЦПК України, залучення до участі у справі третіх осіб на стороні позивача або відповідача здійснюється за заявою учасників справи. Якщо суд встановить, що рішення суду може вплинути на права та обовязки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Проте позивачкою заява про залучення третіх осіб не надавалася, судом першої інстанції не встановлено та апеляційна скарга не містить доводів, що рішення суду впливає на права та обовязки осіб, що не є стороною у справі.

Таким чином, рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобовязання ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні загальною спільною та приватною власністю шляхом зобовязання його зняти замки з балконних дверей для забезпечення вільного доступу на балкон, зобовязання відповідача відремонтувати пошкоджену ним підлогу біля туалету та знести самовільно зведений санвузол ухвалено з додержанням нормам матеріального та процесуального права, а тому скасуванню в цій частині не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 382 ЦК України, ст.ст.4,6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», п.п.7,9 Правил користування приміщення житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якої діє ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 березня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні спільною приватною власністю шляхом зобовязання прибрати кролів з балкону загального користування скасувати, ухвалити нове.

Зобовязати ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні спільною приватною власністю поклавши на нього обовязок прибрати з балкону загального користування розташованого на третьому поверсі будинку №45 по вул. Рішельєвській в м. Херсоні клітки для розміщення тварин-кролів.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

ОСОБА_1

Повний текст судового рішення виготовлено 07 червня 2018 року

Суддя І.В. Склярська