Справа № 591/1222/16-ц
Провадження № 2/591/26/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу №591/1222/16-ц за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання членами сімї, визнання права користування жилою площею в квартирі та за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Сумської міської ради, 3-тя особа: ТОВ "Технобудсервіс" про визнання членами сімї, набуття права користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його членом сімї ОСОБА_6 та просить визнати за ним право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що з весни 2014 року проживав у вищевказаній квартирі разом з братом ОСОБА_6, з яким вони вели спільне господарство та мали спільний бюджет. З грудня 2015 року позивач здійснював догляд за братом, оскільки той захворів. 4 лютого 2016 року ОСОБА_6 помер. За життя останній не переоформив особовий рахунок на своє імя і тому не міг подати заяву про реєстрацію позивача в спірній квартирі.

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з аналогічними вимогами, які мотивує тим, що з серпня 1994 року перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 та проживала з ним в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, разом сплачували комунальні платежі, піклувалися про квартиру та підтримували її в належному стані. Після смерті ОСОБА_6 позивач ОСОБА_2 займалася його похованням.

Тому просить визнати її та її сина ОСОБА_6 членами сім»ї померлого та визнати за ними право користування спірним житлом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник свій позов підтримали, проти позову ОСОБА_2 заперечили.

Позивач ОСОБА_2 та її представник свої позовні вимоги підтримали, проти позову ОСОБА_1 заперечили.

Представник відповідача надав письмовий відгук, в якому в задоволенні позовів просить відмовити, посилаючись на те, що ордер є єдиною підставою для вселення, в ньому зазначаються всі члени сімї, які перебувають на квартирному обліку. Тимчасові мешканці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання (а.с.107-108).

ТОВ «Керуюча компанія «ТЕХНОБУДСЕРВІС» надало письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Прокудіної від 25 березня 2016 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Прокудіної Н.Г. від 08 квітня 2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 16 травня 2016 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2018 року обєднано в одне провадження позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання членами сімї, визнання права користування жилою площею в квартирі з позовом ОСОБА_7 до виконавчого комітету Сумської міської ради, 3-тя особа: ТОВ "Технобудсервіс" про визнання членами сімї, набуття права користування квартирою.

Протокольною ухвалою головуючого від 16 травня 2016 року відкладено до 22 червня 2016 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 22 червня 2016 року оголошено перерву в судовому засіданні до 30 серпня 2016 року.

30 серпня 2016 року відкладено до 10 листопада 2016 року.

10 листопада 2016 року відкладено розгляд справи відкладено до 22 грудня 2016 року.

22 грудня 2016 року відкладено розгляд до 22 лютого 2017 року.

22 лютого 2016 року відкладено розгляд до 20 березня 2017 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 20 березня 2017 року відкладено розгляд до 27 квітня 2017 року за клопотанням позивача ОСОБА_2

Протокольною ухвалою головуючого від 27 квітня 2017 року відкладено розгляд до 13 липня 2017 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_2.

Протокольною ухвалою головуючого від 13 липня 2017 року відкладено розгляд до 27 вересня 2017 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_1

27 вересня 2017 року відкладено розгляд до 30 листопада 2017 року у звязку зі знаходженням головуючого у відпустці.

Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 7 листопада 2017 року прийнято позовні заяви до розгляду та призначено засідання на 29 листопада 2017 року.

29 листопада 2017 року відкладено до 27 грудня 2017 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 27 грудня 2017 року відкладено розгляд до 24 січня 2018 року у звязку з неявкою учасників.

Протокольною ухвалою головуючого від 24 січня 2018 року оголошено перерву до 13 березня 2018 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 13 березня 2018 року оголошено перерву до 2 квітня 2018 року у звязку з закінченням відведеного процесуального часу.

Протокольною ухвалою головуючого від 2 квітня 2018 року оголошено перерву до 15 травня 2018 року.

Протокольною ухвалою головуючого від 15 травня 2018 року оголошено перерву в судовому засіданні до 7 червня 2018 року.

Суд, вислухавши пояснення зявившихся учасників, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, в задоволенні позову ОСОБА_2 належить відмовити, виходячи з наступного.

В процесі розгляду справи встановлено, що 5 червня 1973 року ОСОБА_8 на сімю з 4 осіб (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_1О.) видано ордер №396 на право заняття квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).

19 квітня 2010 року померла ОСОБА_9, 8 грудня 2010 року ОСОБА_8, що підтверджується копіями свідоцтв (а.с.98-99).

Зі свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_8 являється батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.6-7).

4 лютого 2016 року останній помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).

Згідно копії довідок ТОВ КК «СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС» №б/н від 1 березня 2016 року, ОСОБА_1 був зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 з 23 серпня 1973 року по 12 серпня 1983 року, та з 22 травня 1984 року по 13 травня 1986 року (а.с. 9), ОСОБА_6 був зареєстрований за вказаною адресою з 27 листопада 1992 року по день смерті (а.с.10).

Фактично обидва позивача у справі обгрунтовують свою позицію посиланнями на покази свідків, які були допитані судом, та частково підтверджують їх письмовими матеріалами справи.

Зі слів позивача ОСОБА_1 з весни 2014 року він переїхав до брата, оскільки в його родині погіршилися стосунки, він розірвав шлюб зі своєю дружиною ( копія відповідного свідоцтва знаходиться на а. с. 11), були відсутні умови для проживання, т. я. в родині було 3 дітей та старший син одружився і в його родині також народилася дитина. Копія довідки про зареєстрованих осіб за місцем реєстрації позивача знаходиться на а.с. 12, копія свідоцтва про народження онука позивача - а. с. 13.

В квартиру АДРЕСА_4 оселився зі згоди брата, з яким під час спільного проживання вели спільне господарство, він придбавав продукти харчування, поповнював мобільний телефон брата, частково оплачував комунальні послуги в квартирі, що підтвержується копіями чеків ( а.с.15-17). Під час хвороби брата придбавав йому ліки, відвідував в лікарні. Після смерті брата приймав участь в його похованні, що підтверджується копіями договорів замовлень ритуальних послуг, копіями чеків ( а. с. 99-102)

Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 Пояснили, що померлий визнавав за ОСОБА_1 право на користування квартирою № 48 в будинку № 7 по вул. Глінки в м. Суми, останній вселився у вищевказану квартиру в якості наймача та проживав з братом однією сімєю, вони вели спільне господарство.

Суд вважає за доцільне покласти в основу рішення саме пояснення вищевказаних свідків, оскільки вони докладно описали обставини справи, заначили різні періоди в які бачили позивача в квартирі або дворі будинку, вказали конкретні обставини, з яких вони зробили висновки саме щодо постійного проживання позивача в квартирі, ведення братами спільного господарства, вони є сторонніми особами, не зацікавлені в результаті розгляду справи, їх пояснення узгоджуються з показами позивача та співпадають між собою, не суперечать письмовим матеріалам справи, є логічними та послідовними.

Той факт, що ОСОБА_1 проживав з братом за однією адресою також підтверджується довідкою про виклик швидкої за адресою: АДРЕСА_3.

Вищевказані обставини в їх сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно проживав з ОСОБА_6 однією сімєю за адресою: АДРЕСА_3 в період з 2013 року по момент смерті ОСОБА_6

З пояснень позивача ОСОБА_2 вбачається, що вона з серпня 1994 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6

Мають спільного сина ОСОБА_15, 18 квітня 2004 року, батьком якого, згідно свідоцтва, є ОСОБА_6 (а.с.50).

Судом встановлено, що дійсно в певний період ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мешкали разом як за адресою АДРЕСА_5, так і за адресою м. Суми пров. Васильківський буд. 5. Але в період з 2013 року вони однією сім»єю за адресою АДРЕСА_5 не проживали.

В обгрунтування своєї позиції ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_16 при госпіталізації в 2015 році вказав саме її, як особу якій він довіряє представляти його та приймати від його імені рішення за медичними питаннями (а.с. 104).

Суд погоджується з тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 існували відносини, оскільки вони мають спільного сина, однак вказаний факт не свідчить про те, що вони проживали разом однією сімєю.

9 липня 2007 року ОСОБА_6 взяв кредит в АТ «Дельта Банк». На обгрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилається на те, що в анкеті позичальника, вона зазначена, як дружина - працююча особа в сімї (а.с.65). Однак вказані обставини не підтверджують факту їх спільного проживання в період з 2013 року по момент смерті ОСОБА_6, оскільки стосуються іншого періоду.

Надані фотокартки також жодним чином не підтверджують факт спільного проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6, вони фіксують значно більш ранні періоди їх спільного проживання, оскільки містять зображення позивачки та померлого в молодому віці, їх маленьких дітей. (а. с. 59-61).

Згідно копії акту від 11 квітня 2016 року, з 2000 року по 2004 рік ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_6 за адресою: м. Суми, пров. Василівський, буд. 5, та з кінця 2013 року по січень 2016 року за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 53).

Однак, суд не може прийняти до уваги вказаний документ, оскільки особи, які його підписали, не є мешканцями будинку № 7 по вул. Глінки в м. Суми, тому не зрозуміло звідки їм відомі вищевказані факти. Вказані особи судом не були допитані. До того ж акт затверджений головою квартального комітету, в той час як видача таких документів належить до компетенції ТОВ «Технобудсервіс», який є обслуговуючою організацією вказаного будинку.

До пояснень свідків зі сторони позивача ОСОБА_2 суд ставить критично, оскільки свідок ОСОБА_17 являється її донькою, ОСОБА_18, ОСОБА_19 - куми позивача. Суд вважає, що вищевказані особи є зацікавленими в результатах розгляду справи, їх покази протиречать показам свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

До того, пояснення позивача ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_17 є нечіткими та сумнівними, протирічать поясненням інших свідків.

Зокрема, вони пояснили, що ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 7, кв. 48, а їх син ОСОБА_15 з 2013 року проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з сестрою, приїздив до батьків на вихідні. Суд критично ставиться до цих пояснень, оскільки станом на 2013 рік ОСОБА_10 було лише 9 років і він потребував нагляду дорослих, зокрема батьків. Зі слів самого свідка, вона проживала разом з хлопцем, тому є сумнівним той факт, що вона могла піклуватися про брата, в силу віку та наявності власного особистого життя.

До того ж свідок ОСОБА_20 пояснювала, що син ОСОБА_2 весь час мешкав з матір»ю, тобто її покази суперечать позиції позивача ОСОБА_2 в цій частині.

ОСОБА_2 та її донька зазначали, що позивач разом з ОСОБА_6 проживали в кімнаті, яка за показами свідків з боку ОСОБА_1, була порожньою і не використовувалася для проживання, там зберігалося туристичне спорядження.

На уточнююче питання ОСОБА_2 вказала, що в кімнаті знаходився надувний матрац, на якому вони спали. Вказана обставина викликає сумніви, оскільки таке «ліжко» є незручним для постійного використання.

Посилання позивача на те, що вона відвідувала ОСОБА_6 в лікарні та займалася його похованням жодним чином не стосується їх спільного проживання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що перебування ОСОБА_2 з ОСОБА_21 у фактичних шлюбних відносинах, наявність спільної дитини, їх спілкування, відвідування в лікарні та участь в похованні жодним чином не свідчить про спільне проживання. В процесі розгляду справи позивачем ОСОБА_2 не надано належних доказів на підтвердження того, що вона та їх син постійно тривалий час проживали з померлим ОСОБА_6 однією родиною

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому позов підлягає задоволенню. Натомість в задоволенні позову ОСОБА_2 належить відмовити за необгрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст, 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, членом сімї померлого 4 лютого 2016 року ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 право користування жилою площею в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету Сумської міської ради, 3-тя особа: ТОВ "Технобудсервіс" про визнання членами сімї, набуття права користування квартирою відмовити у зв'язку з його необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 8 червня 2018 року.

Суддя Г.В. Шелєхова