Справа № 369/6840/13-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/1266/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 31.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Удовиченко В.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Дніпровський круг» про визнання протиправними дій та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, який мотивував тим, що 16 лютого 2005 року між ним і ДП «Дніпровський круг» було укладено інвестиційний контракт № 32-б, за умовами якого він здійснював фінансування будівництва нерухомого майна з метою отримання у власність квартири після завершення будівництва.

Вказував, що відповідач не виконав умови договору, зареєстрував на себе право власності на цей обєкт нерухомості, через що він змушений звертатися до суду із позовом про визнання протиправними дії ДП «Дніпровський круг» щодо неповідомлення його про необхідність реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, визнання недійсним свідоцтва про право власності на неї серії САС № 229724 від 17 жовтня 2008 року та визнання за ним права власності на цю квартиру.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 серпня 2013 року позов задоволено. Визнано протиправними дії ДП «Дніпровський круг» щодо неповідомлення позивача про необхідність реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС № 229724 від 17 жовтня 2008 року та визнано за ОСОБА_2 право власності на спірну квартиру.

Не погоджуючись із цим рішенням, ПАТ «Укртрансгаз», яке не було стороною і не брало участі у справі, подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом не взято до уваги ту обставину, що ще до ухвалення оскаржуваного рішення, рішенням Господарського суду Київської області від 27 лютого 2012 року за ДК «Укртрансгаз» в особі УМГ «Київтрансгаз» було визнано право власності на спірну квартиру, крім того вказує, що судом першої інстанції не було зясовано усіх обставин справи та не перевірено їх належними доказами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи , недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими , невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи , порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що недотримання ДП «Дніпровський круг» умов укладеного з позивачем інвестиційного договору, порушуються майнові права ОСОБА_2, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та ДП «Дніпровський круг» укладено інвестиційний контракт № 32-Б, відповідно до умов якого позивач здійснював фінансування будівництва обєкту інвестування з метою отримання цього обєкту у власність після завершення будівництва будинку, в якому знаходиться обєкт (квартира).

Відповідно до п. 1,3 вказаного інвестиційного контракту, обєктом інвестування є квартира № 112 по вул. Білогородській, у м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області (а.с.6).

З матеріалів справи також вбачається, що ухвалою Господарського суду Київської області від 25 січня 2010 року було накладено арешт на спірну квартиру (а.с.130), а рішенням Господарського суду Київської області від 27 лютого 2012 року, яке набрало законної сили, було визнано за ДП «Укртрансгаз» в особі Філії «УМГ «Київтрансгаз» право власності на квартиру № 217 у вказаному будинку (а.с.110-118).

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного рішення відповідач вже не був власником спірної квартири і передбачених законом підстав для задоволення позову не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України у звязку із неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 серпня 2013 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» 2835, 00 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: