Справа № 219/1770/18
Провадження № 2/219/1100/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут Донецької області у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

26 лютого 2018 року ОСОБА_1, місце проживання якої: 84500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, місце проживання якого: 84570, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Зайцеве, вул. Верхня, буд. 37, РНОКПП НОМЕР_2, про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви ОСОБА_1 зазначено, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2012 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, до досягнення повноліття дитиною. У звязку з частковим виконанням відповідачем зазначеного рішення суду, утворилась заборгованість зі сплати аліментів, з огляду на що позивач була вимушена звернутись з позовною заявою про стягнення пені з відповідача до Артемівського міськрайонного суду Донецької області, на підставі рішення від 02 жовтня 2015 року якого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пеня за несвоєчасну сплату щомісячних аліментів у сумі 4627,28 гривень. Вказане рішення до теперішнього часу не виконано, більш того, ОСОБА_2, на думку позивача, має можливість, але не має бажання, сплачувати аліменти у повному обсязі, однак сплачує їх лише тоді, коли ОСОБА_1 звертається до суду. Вказана підстава, а також і те, що з часу присудження аліментів (з 2012 року) зросли рівень життя і розмір прожиткового мінімуму, при цьому, присуджена сума на теперішній час є меншою, ніж встановлений мінімальний розмір аліментів (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), послугували підставами для звернення ОСОБА_1 до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Любчика О.В. від 23 квітня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 08 годину 15 хвилин 23 травня 2018 року, у звязку з чим визначено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Вказане судове засідання ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2018 року у звязку з неявкою відповідача відкладено на 08 годину 30 хвилин 22 червня 2018 року, яке в подальшому було відкладене на 09 годину 45 хвилин 14 серпня 2018 року у звязку з перебуванням судді Любчика О.В. у відпустці.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 серпня 2018 року у звязку з тривалим відрядженням судді Любчика О.В. на підставі розпорядження в.о. керівника Артемівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 справу розподілено у провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С.

Судове засідання, призначене на 09 годину 45 хвилин 14 серпня 2018 року, ухвалою суду від 14 серпня 2018 року у звязку з неявкою відповідача відкладене на 13 годину 00 хвилин 23 серпня 2018 року.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про дату, час та місце розгляду справ повідомлялась належним чином у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом вручення судової повістки безпосередньо у суді під розписку. Звернулась до суду із заявою, у якій зазначила, що просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності, як і відзиву на позовну заяву, на адресу суду не надходило. Враховуючи, що повідомлений належним чином відповідач до судового засідання не зявився та причин своєї неявки не повідомив, а його явка обовязковою судом не визнана, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_2

Представник відповідача ОСОБА_5 також до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся належним чином у відповідності до частини 9 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) засобом телефонного звязку, що оформлено відповідною телефонограмою, звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що просить справу розглядати без його участі.

За таких підстав суд у відповідності до статті 223 ЦПК України вважає можливим провести судове засідання без участі учасників судового розгляду. Також, враховуючи, що відповідачем відзив у встановлений судом строк не поданий, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи, сторонам, під час розгляду справи було роз'яснено їх права та обов'язки, зокрема положення щодо змагальності процесу та необхідності надання доказів на підтвердження своїх доводів, сторонам було надано всі можливості для заявлення необхідних клопотань та надання доказів, що підтверджується матеріалами справи та протоколами судових засідань.

Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 народилась 13 червня 2002 року у місті Артемівськ (нині Бахмут) Донецької області, що вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-НО № 420002, у графі «Батьки» якого також зазначено, що батьками зазначеної особи є ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с. 4).

З копії рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2012 року вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) ОСОБА_7 з 15 серпня 2006 року перебували у шлюбі, якій зазначеним рішенням суду було розірвано (а.с. 5).

На підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2012 року з відповідача на користь позивача підлягають стягненню з 28 травня 2012 року і в подальшому аліменти у твердій грошовій сумі 600 гривень на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення повноліття останньою (а.с. 6).

Обов'язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, утому числі придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість потребує спеціального захисту та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи: стан здоровя відповідача, який не надав суду доказів щодо його непрацездатності або обмеженої працездатності, відсутність доказів, які підтверджують наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші істотні обставини, що підтверджуються письмовими доказами, виходячи з принципу розумності, справедливості, загальних засад цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що відповідач фактично не заперечує щодо зміни способу стягнення аліментів, оскільки відзив на позовну заяву у встановлений судом строк ним не поданий, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 600 гривень, яка стягується з відповідача на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2012 року, та визначити міру потреби позивача і міру можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Також суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що відповідно до ч.1, 2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Згідно з ч. 3 ст. 179 СК України, неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Розяснити відповідачу, що відповідно до ст. 186 СК України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачення аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділення Державного ощадного банку України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 179, 180, 181, 182, 186, 191 Сімейного кодексу України, п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, ст. 51 Конституції України, ст.ст. 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1, місце проживання якої: 84500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, до ОСОБА_2, місце проживання якого: 84570, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Зайцеве, вул. Верхня, буд. 37, РНОКПП НОМЕР_2, про зміну способу стягнення аліментів.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2012 року по справі № 0503/4934/2012; 2/0503/2421/2012, у звязку з чим стягнути з ОСОБА_2, місце проживання якого: 84570, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Зайцеве, вул. Верхня, буд. 37, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, місце проживання якої: 84500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, місце проживання якого: 84570, Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Зайцеве, вул. Верхня, буд. 37, РНОКПП НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.С.Конопленко