АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 644/3974/17

Провадження № 22-ц/790/3275/18

28 серпня 2018 року

м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, Об`єднання житлових кооперативів «КРУГ»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_3

на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11 квітня 2018 року (суддя Глібко О.В.)

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, Об`єднання житлових кооперативів «КРУГ» про визнання права власності, -

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та здійснити її поділ. Також просив визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 27.05.1978 року по 09.09.1999 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою - ОСОБА_2 У період шлюбу подружжям було набуто членство у Житловому кооперативі «КРУГ-5», який входить до Об'єднання житлових кооперативів «КРУГ», та придбано квартиру АДРЕСА_1. Перший внесок за вищевказану квартиру було внесений 16.03.1983 року, а повна вартість квартири була виплачена 07.05.1993 року. В 2017 році позивачем було з'ясовано, що відповідач ОСОБА_2 зареєструвала за собою право власності на всю спірну квартиру, чим фактично позбавила його права власності на належну йому частину квартири.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11.04.2018 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено. Рішення мотивовано пропуском строку для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права.

У визначений судом термін відзив на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності, встановлений законом для звернення із позовом про захист порушеного права.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 27.05.1978 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.02.1996 року шлюб було розірвано. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (копія а.с.13), шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 09.09.1999 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбу зроблено відповідний актовий запис №481.

У період шлюбу подружжям було набуто членство у Житловому кооперативі «КРУГ -5» який входить до Об'єднання житлових кооперативів «КРУГ», та придбано квартиру АДРЕСА_1.

Як вбачається із довідки ОЖК «КРУГ» №708 від 08.07.2014 року (а.с.96), членом кооперативу є ОСОБА_2, перший пайовий внесок за вищевказану квартиру було внесено 16.03.1983 року, а повна вартість квартири була виплачена 07.05.1993 року. Вказана квартира складається з 3 кімнат, загальною площею 64,7 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., розташована на 3 поверсі 12 поверхового будинку.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №82238474 від 13.03.2017 року, державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Лагутіною С.В. 14.07.2014 року було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1. 31.07.2014 року Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції Харківської області видане свідоцтво про право власності на спірну квартиру на ім'я ОСОБА_2 (а.с.16-18).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Зважаючи на те, що право власності на спірну квартиру, яка була набута за час шлюбу, ОСОБА_2 зареєструвала 14.07.2014 року, то саме з цього часу розпочався перебіг позовної давності. З позовом до суду позивач звенувся 29.06.2017 року, тому вважати, що строк пропущено не можна.

Крім того, ОСОБА_1 до цього часу зареєстрований у спірній квартирі ( а.с. 10 ).

Згідно із ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру набуває право власності на це майно.

Статтею 16 Закону України «Про власність» передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 22 КпШС України, чинного на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Статтею 28 КпШС України передбачено, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно роз'яснень, викладених у п. п. 6, 6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 18 вересня 1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» при розгляді спорів про поділ квартири між подружжям, яке розлучилося, судові слід керуватися ст. 146 ЖК України, ст. 15 Закону України «Про власність», п. 43 Примірного статуту ЖБК і чинним законодавством про шлюб та сім'ю (статті 22, 24, 28, 29 КпШС України), враховуючи таке: пай, внесений подружжям в ЖБК у період сумісного проживання за рахунок спільних коштів, а також за рахунок коштів, подарованих подружжю або одержаних ним у позичку, а після повної сплати пайового внеску - квартира, є їх спільним майном і підлягає поділу на загальних підставах.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім'ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю - квартира є спільною сумісною власністю членів сім'ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними.

Згідно із ст. 22 КпШС України та ст. 60 СК України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Оскільки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.05.1978 року по 09.09.1999 рік, повне внесення паю в Об'єднання житлових кооперативів «КРУГ» за квартиру відбулося в 1993 році, тому спірна квартира була набута в період зареєстрованого шлюбу сторонами та є їх спільною сумісною власністю і у випадку поділу такого майна їх частки визнаються рівними.

Частина 1 та 2 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права власності.

Отже, внаслідок оформлення відповідачкою за собою права власності на всю квартиру - було порушено право власності позивача, який використавши наданий законом спосіб захисту свого права, не оспорює право власності відповідачки, а захищає належне йому майнове права, в даному випадку право власності на 1/2 частину спірної квартири, набутої за час шлюбу.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України скасовує судове рішення повністю і ухвалює нове рішення про задоволення позовних вимог з підстав, передбачених пунктами 1,4 частини 1 статті 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367-369, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 11 квітня 2018 року - скасувати. Постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, Об`єднання житлових кооперативів «КРУГ» про визнання права власності - задовольнити.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та здійснити її поділ.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 05.06.2002 року; податковий номер - НОМЕР_1) право приватної власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко