Справа № 489/5673/18
Провадження №2/489/2524/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судового засідання Животовою А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, просить зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частки всіх видів його заробітку. Обґрунтовуючи заявлену вимогу, позивач зазначає, що на теперішній час його сімейний та матеріальний стан значно змінився, оскільки на його утриманні зараз перебувають дружина та новонароджена донька. Вказує, що відповідач працює на підприємстві ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» лаборантом, та отримує стабільний, високий дохід. 16.09.2018 року закінчився період сплати аліментів на старшого сина ОСОБА_4 , на даний час сплачує аліменти на ОСОБА_5 у розмірі ј частки всіх видів доходу.

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, яким вона заперечує проти заявлених вимог, просить відмовити у заявлених вимогах позивача. Вважає, що факти викладені в позовній заяві не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України. Позивач проходить службу у військовій частині № НОМЕР_1 та отримує там грошове забезпечення, яке значно перевищує відповідача. Повідомляє, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має тяжке захворювання, а саме відсутність однієї нирки, був прооперований. Всі додаткові витрати на сина сплачує сама.

Позивачем надано відповідь на відзив, вважає відзив відповідачки безпідставний, носить загальний характер та висловлювання без наведення конкретних сум щодо витрат на утримання дітей, а наразі однієї дитини та своїх доходів та матеріального стану. Зазначає, що його дохід перевищує дохід відповідачки приблизно на 20%. В 2014 році позивач знаходився в зоні АТО, де отримав бойове поранення (контузію), закриту черепно-мозкову травму, після чого його стан здоров`я значно погіршився і він два рази на рік проходить курси лікування, що також потребує матеріальних затрат. Позивач є кадровим військовослужбовцем у військовій частині НОМЕР_1 , яке є єдиним його місцем роботи та доходу. У відзиві відповідачка не навела конкретних цифр: скільки коштів вона отримує в якості аліментів і скільки вона витрачає на утримання дітей. Крім того, багато затрат про які вона пише, не відносяться до аліментів, а можуть бути додатковими витратами на дітей при належному їх підтвердженні. Зокрема, вказує, що син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має тяжке захворювання, а саме відсутність однієї нирки, був прооперований на першому році життя, і у зв`язку з цим він потребує переодичного лікування та прийому ліків. Такі обставини - захворювання молодшого сина мають місце, але про необхідність переодичного лікування та прийом ліків позивач дійсно дізнався тільки з відзиву, оскільки відповідачка постійно розповідала, що дитина потребує лише профілактичних оглядів та контролю зі сторони лікарів. Відповідачка замовчує про той факт, що після розрівняння шлюбу вона з дітьми залишилась проживати в квартирі позивача, в якій був зроблений ремонт та обставлена меблями та побутовою технікою. Згодом ця квартира була подарована останнім синам, відповідачка оформила субсидію по сплаті комунальних послуг. А позивач облаштовував своє життя з початку. Власного житла позивач не має, сплачує комунальні послуги в повному обсязі. Після поділу спільного автомобіля в 2013 році, відповідачка отримала компенсацію у розмірі 18 000 гривень. Оскільки позивач є учасником бойових дій та має відповідний статус, він допоміг сину поступити на бюджет. Більш за те, старший син з цих підстав отримує стипендію від держави в розмірі від 800 до 1500 гривень з залежності від успішності.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.02.2012 року.

Від шлюбу мають двох синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2007 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Миколаєві, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з 26.10.2011 р. до досягнення ОСОБА_7 повноліття, потім в розмірі ? частина на утримання ОСОБА_5 , до досягнення ним повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення місячного платежу.

Згідно свідоцтва про шлюбу серії НОМЕР_2 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 , та мають доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Дружина позивача на даний час знаходиться на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, згідно листка непрацездатності АДЖ №145206 та АДЖ №145479.

Згідно наданої довідки про заробітну плату від 22.06.2018 року №158 військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 за період з січня 2018 по червень 2018 року отримав заробітну плату у розмірі 62547,50 грн.

Відповідач за період з лютого 2018 по липень 2018 року отримала заробітну плату у розмірі 49538,70 грн., що підтверджується довідкою про доходи ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» від 17.08.2018 року №1079, де ОСОБА_2 займає посаду слюсар-випробувач.

Окрім зазначеного, відповідачем надано довідки про те, що син ОСОБА_5 займається в групі по вивченню корейських бойових традицій; видаткова накладна про витрати на канцелярію на суму 292,90 грн. та 491,40 грн.

Твердження відповідача про понесені нею витрати на старшого сина та долучення товарного чеку про відповідні покупки разом із довідкою про те, що ОСОБА_6 , є студентом з 01.09.2018 року Національного університету кораблебудування ім. Адмірала Макарова 1 курсу денного відділення, судом не може братись до уваги, оскільки аліменти на старшого сина з 16.09.2018 року з боржника не стягуються, тому це не стосується предмету позову про зменшення розміру аліментів, адже аліменти стягуються на дитину до досягнення нею повноліття. Зазначене не позбавляє позивача після досягнення дитиною повноліття звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Позивач посилається на те, що він проживає у шлюбі із іншою жінкою, від якого є дитина та для утримання дружини та дитини потребуються додаткові витрати.

Таким чином, позивачем доведено наявність підстав для зміни розміру аліментів та зміну способу їх стягнення у зв`язку зі зміною сімейного та матеріального становища.

В той же час, суд вважає безпідставною вимогу позивача щодо зменшення аліментів до 610 грн..

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і він може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2018 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджет на 2018 рік" за поданням Міністерства фінансів, для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на зазначене суд вважає можливим змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом міністрів України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 141, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20 грудня 2011 року в справі №2-4088/2011 р., та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист по справі №2-4088/2011 р. року виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився в м. Миколаєві, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного із дітей, починаючи з 26.10.2011 р. до досягнення ОСОБА_7 повноліття, потім в розмірі 1/4 частина на утримання ОСОБА_5 , до досягнення ним повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення місячного платежу.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку стаття 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «05» грудня 2018 року.