Постанова

Іменем України

22 серпня 2018 року

м. Київ

справа №758/11077/14-ц

провадження № 61-10755св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І., Курило В. П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив- Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив Банк» на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 03 січня 2018 року в складі судді Рейнарт І. М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-Банк») про зобов'язання вчинити дії.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року в складі судді Трегубенко Л. О. позов задоволено. Визнано дії ПАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» з неоформлення права на вклад третій особі - ОСОБА_4 відповідно до умов договору від 17 червня 2014 року термінового вкладу «Актив прибутковий» неправомірними. Зобов'язано ПАТ «КБ «Актив-Банк» оформити додатковий договір з ОСОБА_4 відповідно до умов договору від 17 червня 2014 року термінового вкладу «Актив прибутковий», укладеного між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_5 Вирішено питання розподілу судових витрат. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вимоги позивача щодо переоформлення прав вкладника на третю особу є правомірними та підлягають задоволенню.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 03 січня 2018 року апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» визнано неподаною та повернуто заявнику з тих підстав, що заявник не усунув недоліки апеляційної скарги.

У лютому 2018 року ПАТ «КБ «Актив-Банк» подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд помилково вважав, що заявник не усунув недоліки апеляційної скарги, а саме не додав документ про сплату судового збору, не надав копії доданих до апеляційної скарги матеріалів для позивачів та не зазначив правильну адресу місця проживання позивача ОСОБА_5

Ухвалою Верховного Суду 05 березня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

23 березня 2018 року справа надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що у квітні 2016 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Актив-Банк» звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 03 грудня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 грудня 2017 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав того, що до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, не надано копії доданих до апеляційної скарги матеріалів для позивачів та не зазначено правильне місце проживання позивача ОСОБА_5

На виконання вимог зазначеної ухвали заявник подав заяву про усунення недоліків, до якої долучив оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

Повертаючи апеляційну скаргу заявнику, апеляційний суд указав на те, що заявник не усунув в повному обсязі недоліки апеляційної скарги, оскільки не додав копії доданих до апеляційної скарги матеріалів для позивачів та не зазначив правильно адресу позивача ОСОБА_5

З таким висновком апеляційного суду погодитись не можна з огляду на таке.

Пунктом 2.6 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді автономної Республіки Крим та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом державної судової адміністрації від 17 грудня 2013 року № 173 (далі - Інструкція), передбачено, що у разі одержання документів у пошкодженій упаковці, або якщо при відкритті конверта (пакета) виявлено відсутність будь-якого документа чи додатка до нього, про це складається акт у двох примірниках, один з яких надсилається відправнику, а другий додається до вхідних документів.

Пункт 11 переліку додатків до апеляційної скарги містить дані про те, що копії апеляційної скарги подано з додатками для позивачів.

В порушення вказаних положень Інструкції акт про відсутність зазначеного додатку не складався, а тому висновки апеляційного суду про те, що до апеляційної скарги не було долучено копії матеріалів для позивачів, не відповідають наявним у матеріалах справи доказам.

Не можна визнати й обґрунтованим посилання апеляційного суду як на підставу повернення апеляційної скарги неправильне зазначення у ній адреси позивача ОСОБА_5, оскільки дані про адресу позивача наявні у позовній заяві. За таких обставин сам по собі факт не зазначення адреси позивача в апеляційній скарзі не є недоліком апеляційної скарги, наслідком неусунення якого може бути її повернення.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантії регламентовані статтею 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун'єш Діаш проти Португалії).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду(Перес де Рада Каванил'ес проти Іспанії).

З огляду на викладене оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до вимог частини четвертої статті 406 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття апеляційного провадження на розгляд апеляційного суду.

Керуючись статтями 400, 409, 406, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Актив-Банк» задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 03 січня 2018 року скасувати, передати питання про відкриття апеляційного провадження до Апеляційного суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат

В.П. Курило