Тернівський районний суд міста ОСОБА_1
Дніпропетровської області
справа № 215/4341/18
номер провадження 2/215/2143/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Тернівський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Дудікова А.В.

при секретарі Бисовій В.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/4341/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 2011 року. 25 серпня 2012 року ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_3, а ОСОБА_5 змінив прізвище на ОСОБА_3. Від шлюбу мають доньку Поліну, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. У березні 2018 року вони припинили шлюбні стосунки через те, що протягом подружнього життя між ними постійно виникали скандали на побутовому підґрунті. Після народження другої дитини виявилось, що у них з відповідачем різні погляди на подружнє життя та сімейні цінності. З огляду на викладене, позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Позивач у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов (а.с. 27).

Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу без його участі (а.с. 32).

Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України (частина четверта статті 200 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, четвертою статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що 24 грудня 2011 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 24 грудня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 507. Прізвище ОСОБА_7 після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с. 6).

25 серпня 2012 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 змінила прізвище на: ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії І-КИ № 009662 від 25 серпня 2012 року (а.с. 7).

25 серпня 2012 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 змінив прізвище на: ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії І-КИ № 009661 від 25 серпня 2012 року (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають доньку Поліну, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9,10).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Позивач в заяві вказала, що шлюбні відносини фактично припинили у березні 2018 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

Відповідач у заяві визнав позовні вимоги в повному обсязі та підтвердив викладені в позовній заяві обставини.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що сім'я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, за таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Водночас, зважаючи на визнання відповідачем даного позову, суд застосовує частину першу статті 142 ЦПК України, за якою у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 200, 206, 211, 259, 264-268, 272 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 24 грудня 2011 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 24 грудня 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 507 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби у Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області повернути ОСОБА_2, 50 відсотків судового збору, сплаченого у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» за квитанцією від 24.09.2018 р. № 0.0..1, що становить 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП- НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: 50083, м. Кривий Ріг, вул. Григорія Косинки, буд. 12.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє відоме зареєстроване місце проживання: 50083, АДРЕСА_1.

Суддя: