Провадження № 2/522/4908/18
16 серпня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.
при секретарі Іскрич В. В.,
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт НОМЕР_3 виданий Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області ЗО грудня 2000 року), відносно його сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та стягнути з ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 виданий Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області ЗО грудня 2000 року) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 19.05.2017 року до повноліття дитини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При цьому, посилається на те, що відповідач зовсім перестав піклуватись про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться його розвитком, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що безумовно негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. ОСОБА_2 не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею альновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею початкової освіти
Позивач, будучи сповіщеною належним чином, до суду не з'явилась, надавши суду письмову заяву, по якій просить суд позов задовольнити, справу розглянути за її відсутності,
Відповідач, будучи сповіщеною належним чином, до суду не з'явилася без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи можливий розгляд за її відсутності суду не надавала та не заявляла.
Орган опіки та піклування Приморської РА ОМР, будучи сповіщеним належним чином, до суду не з'явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлявся.
Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, ознайомившись та дослідивши матеріли справи, надані докази, вважає за можливе позов задовольнити на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України.
По справі встановлені наступні фактичні обставини.
Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що 10 вересня 2014 року, між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2166.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.08.2017 року по справі №522/10008/17 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1.

Стаття 150 СК України встановлює обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У відповідності до ст. 180 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Проте відповідач не виконує жодних із своїх батьківських обов'язків відносно своєї дитини ОСОБА_4.

Як зазначив позивач ОСОБА_1, після того як відповідач переїхав до іншої адреси мешкання, він ні разу не відвідав ОСОБА_4 за два роки.

З висновку органу опіки та піклування Приморської РА ОМР від 12.01.2018 року № 01-11/2765/1 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо дитини вбачається, що ОСОБА_2, ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку малолітньої дитини, не проявляє щодо неї батьківської турботи та уваги. Всі питання щодо виховання малолітньої дитини вирішуються матірю - ОСОБА_1. ОСОБА_2 надав заяву від 07.11.2017 року, яка завірена приватним нотаріусом Омаровою В.С., в якій дає згоду на позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та просить справу розглядати за його відсутністю.

Орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2.

Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність, зокрема, за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Вихованням неповнолітньої дитини займається позивач, відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню, тобто не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя.

Згідно до ст. 164 СК України одними з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітніх, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини.

Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради 01-11/2765/1 від 12.01.2018 р., якім визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вказані обставини вочевидь свідчать про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї малолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

У відповідності до ст. 3 вищезгаданої Конвенції, держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Також, згідно Конвенції про права дитини суд бере до уваги, що, як зазначено в Декларації прав дитини, «дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження»,

Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможна платити аліменти на утримання дитини.

Доказів того, що ОСОБА_1 офіційно працевлаштована суду не надано.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць

Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дітей.

Частиною 2 статті 191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 640,00 грн., пов'язані зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-292, 354 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт НОМЕР_3 виданий Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області 30 грудня 2000 року), відносно його сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_3 виданий Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області 30 грудня 2000 року) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку /доходу/ щомісячно починаючи з 29.08.2017 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, а саме до

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт НОМЕР_3 виданий Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області 30 грудня 2000 року) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_2), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,, у відшкодування судового збору 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення надіслано до ЄДРСР, справа №522/16242/17, веб-адреса сторінки http://reyestr.court.gov.ua//.

Суддя Бойчук А.Ю.