АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

27 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 752/7338/18

провадження № 22-ц/796/4606/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
суддів за участю секретаряКравець В.А., Кулікової С.В., Потапьонок К.В.,
учасників справи представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_7 про відвід колегії суддів Лапчевської О.Ф., Кравець В.А., Кулікової С.В.

у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про розірвання договору про поділ спільного сумісного майна та витребування майна /суддя Мирошниченко О.В., -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Апеляційного суду міста Києва перебувають три апеляційні скарги від представника відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_9 - ОСОБА_6 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2018 року про забезпечення позову у справі.

17.08.2018 року від ОСОБА_7 надійшла заява про відвід колегії суддів Лапчевської О.Ф., Кравець В.А., Кулікової С.В., з посиланням на те, що неупередженість суддів у розгляді зазначеної справи викликає у позивача об'єктивний сумнів, зважаючи на таке.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 11.05.2018 р. суддею Лапчевською О.Ф. апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 - ОСОБА_11 було залишено без руху. Підставою слугувало, як вказує позивач, пропущення апелянтом процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу суду, та відсутність у представника апелянта повноважень щодо представництва інтересів апелянта у судах на момент отримання оскаржуваної ухвали від 05.04.2018 р.

Таким чином, апеляційним судом в ухвалі від 11.05.2018 р. встановлено факт отримання оскаржуваної ухвали особою без наявності необхідних повноважень на момент отримання та зазначено про неможливість встановлення дати отримання копії оскаржуваної ухвали апелянтом.

В подальшому, незважаючи на факт відсутності в матеріалах справи документу, який підтверджує повноваження особи, яка отримувала оскаржувану ухвалу, а також той факт, що копія довіреності на представника апелянта була долучена до матеріалів справи вже після отримання оскаржуваної ухвали, суддя Апеляційного суду міста Києва Лапчевська О.Ф. постановляє ухвалу про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження ухвали суду та відкриває апеляційне провадження по справі, що є порушенням ч. 4 ст. 357 та ст. 358 ЦПК України.

Наведене вище, викликає сумнів у неупередженості та об'єктивності колегії суддів щодо розгляду даної справи, що є підставою для її відводу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ &q? У;Про судоустрій і статус суддів&q? с;, п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ &quII;Про судоустрій і статус суддів&q? с; до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 40 ЦПК України, визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України передбачено розгляд заяви про відвід судді без повідомлення учасників справи, не пізніше двох днів із дня надходження заяви.

Частина 3 ст. 40 ЦПК України визначає, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Дослідивши доводи заяви про відвід, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, на підставі наступного.

Стаття 36 ЦПК України містить в собі вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, вказуючи про факт відсутності в матеріалах справи документу, який підтверджує повноваження особи, яка отримувала оскаржену ухвалу, а також той факт, що копія довіреності на представника апелянта була долучена до матеріалів справи вже після отримання оскаржуваної ухвали, позивач не звернув увагу на те, що у провадженні суду перебуває контрольне провадження, а не цивільна справа у повному об'ємі.

На виконання ухвали про усунення недоліків апелянтом долучено довіреність на ОСОБА_12, який мав повноваження на отримання оскарженого рішення, скільки довіреність видана 26.10.2017 р. і дійсна до 26.10.2020 р. /т. 1 а.с.142 контрольного провадження/, а тому доводи щодо долучення довіреності пізніше, у зв'язку з цим, не мають правового значення.

З огляду на викладене та враховуючи підстави відводу у поданій заяві, колегія суддів приходить до висновку, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить в особі підстав для відводу, у зв'язку з чим заява підлягає передачі у відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України на розгляд судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Крім того, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може з заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

Враховуючи, що зупинення провадження у справі, у випадку надходження заяви про відвід, є правом суду, вирішуючи дане питання, колегія суддів приходить до висновку про недоцільність такого зупинення.

Керуючись ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ЗаявуОСОБА_7 про відвід колегії суддів Лапчевської О.Ф., Кравець В.А., Кулікової С.В. - залишити без задоволення.

Визнати відвід, заявлений ОСОБА_7 колегії суддів Лапчевської О.Ф., Кравець В.А., Кулікової С.В. необґрунтованим.

Заяву передати для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України - з метою вирішення заяв про відвід.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: