Справа № 573/1154/18
Номер провадження 2/573/405/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
(повний текст рішення)
28 серпня 2018 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді: Кліщ О.В.
при секретарі: Сітало Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі заочно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи- Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області,- про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 1 в будинку № 11 по вул. Миру в селищі Улянівка Білопільського району Сумської області.
В обґрунтовування позову вказує на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, на підтвердження чого приєднала до позовної заяви копію договору дарування № 723 від 26.06.1996 року.
Разом із нею в зазначеному будинку зареєстровано троє осіб: позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач її колишній чоловік, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син позивача, ОСОБА_3.
Відповідач тривалий час, з 2014 року, без поважних причин не проживає у даному будинку, не оплачує комунальних послуг та не бере участі у його утриманні. Місцезнаходження відповідача їй невідоме. Відповідно до наведеного, відповідач є таким, що втратив право користування житловим приміщенням, просить позов задовольнити.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та пояснила, що відповідач- її колишній чоловік, з яким 16 липня 2003 року вона розірвала шлюб і який 17 років тому виїхав на заробітки та повернувся додому у 2014 році і знову поїхав на заробітки. Не повідомив їй про місце свого знаходження. Покидаючи будинок у 2014 році відповідач їй пояснював, що не бажає проживати у сільській місцевості. Квартира АДРЕСА_2 належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 26 червня 1996 року. Витрати на її утримання їй важко нести, так як відповідач залишається зареєстрованим у квартирі, не проживає у ній тривалий час і не бажає знятися з реєстраційного обліку добровільно.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивачки, а відповідач- колишній чоловік позивачки, який тривалий час з нею не проживав та взимку 2014 року повернувся до неї та прожив з нею разом місяців 4-5, а потім залишив будинок та позивачку. Як пізніше їй розповідала позивачка, ОСОБА_2 влітку поїхав у м.Суми, та місце його проживання їй невідоме. З 2014 року свідок більше не бачила відповідача у смт.Улянівка. Він виїхав з будинку позивачки добровільно.
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачки та що колишній чоловік позивачки ОСОБА_2 їздив на заробітки та там працював років 18, повернувся у 2014 році як привід, а влітку 2014 року знову залишив будинок та вона не бачила відповідача з літа 2014 року по теперішній час. Залишив будинок відповідач добровільно.
Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку позивача суд вважає, що існує достатньо підстав, визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України. Відповідач був викликаний до суду відповідно до оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України 17 серпня 2018 року.
Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири № 1 у будинку№ 11, по вул.Миру в селищі Улянівка Білопільського району Сумської області, що підтверджується договором дарування від 26.06.1996 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якій ОСОБА_2 подарував ? частину жилого будинку та господарчих споруд що знаходиться в смт. Улянівка, вул.Миру№11 кв.№ 1 Білопільського району Сумської області, договір зареєстровано в реєстрі за № 723 ( а.с.6,7).
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а ч. 4 даної статті зазначає, що право приватної власності є непорушним, що також закріплено і в ч.1 ст. 321 ЦК України, яка вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений його чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном.
Як вбачається з довідки виконкому Улянівської селищної ради № 1085 від 07.06.2018 року ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, має склад сімї: колишній чоловік: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично не проживає; син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.9).
Згідно акту квартирного обстеження від 07.06.2018 року, завіреного депутатом Улянівської селищної ради, вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, у квартирі АДРЕСА_3 фактично не проживає з липня 2014 року по теперішній час ( а.с.8).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-БП № 077414 від 16.07.2003 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 16.07.2003 року ( а.с.14).
Але відповідно до даних будинкової книги для прописки громадян, що проживають у буд№ 11/1 по вул.Миру смт.Улянівка Білопільського району Сумської області відповідач є зареєстрованим у будинку позивача ( а.с.11-13).
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку. З 2014 року відповідач вказаним житловим будинком не користується. Відповідач добровільно покинув будинок і не проживає у будинку з 2014 року, не здійснює оплату комунальних послуг, не несе обовязку по утриманню житла в належному технічному стані.
Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Зясовуючи причини відсутності відповідача понад встановлені строки у спірному житловому будинку, суд не встановив, що такі є поважними.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач протягом тривалого часу не проживає у спірному житловому будинку, не є членом сім'ї власника, добровільно забрав особисті речі, не несе витрат, пов'язаних з утриманням житла, не встановлено прояву відповідачем інтересу до вказаного житла понад рік. А тому реєстрація відповідача порушує права позивача та створює останній певні незручності як власнику, остання змушена нести додаткові витрати на утримання житла та позбавлена можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Отже, вимога позивача у частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню.
Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені уст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Отже, однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, тобто, питання про зняття особи з реєстрації виникає в процесі виконання такого рішення суду, оскільки орган, який здійснює реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації при наявності такого рішення зобов'язаний зняти особу з реєстрації і лише у випадку відмови в цьому може виникнути спір.
Враховуючи те, що позивачем доведено, що її права порушено внаслідок реєстрації відповідача в квартирі АДРЕСА_4, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258 , 259, 263, 264, 265, 272-273,280-282 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Сумська область, Білопільський район, селище Улянівка, вул. Миру, будинок № 11, кв.№ 1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя

Справа № 573/1154/18
Номер провадження 2/573/405/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
(вступна і резолютивна частина)
28 серпня 2018 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді: Кліщ О.В.
при секретарі: Сітало Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі заочно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи- Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області,- про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Сумська область, Білопільський район, селище Улянівка, вул. Миру, будинок № 11, кв.№ 1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя
Повний текст рішення буде виготовлено 29 серпня 2018 року.