Єд. уник. 243/7491/15-ц
Провадження №2/243/2724/2018
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

28 серпня 2018 року м. Словянськ

Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.,

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 2 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного підприємства «Колегія», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

05 серпня 2015 року до Слов?янського міськрайонного суду Донецької області звернулось ПАТ «Брокбізнесбанк» з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та приватного підприємства «Колегія» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2015 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного підприємства «Колегія», про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені у повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року заочне рішення по справі скасоване, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.

22 серпня 2018 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу справи до Артемівського міськрайонного суду. Зазначене клопотання відповідач обґрунтовує тим, що справу було прийнято до провадження Слов?янським міськрайонним судом 05.08.2015 р. з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки відповідач ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 24.02.2015 р. перемістилися до м.Артемівськ (зараз Бахмут), де і були зареєстровані як внутрішньо переміщені особи. Окрім того, відповідачі і зараз проживають у м.Бахмут і не мають можливості приїздити до м.Слов?янська для участі у судових засіданнях. Зазначену заяву просив розглянути у його відсутність.

Від представника позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності юридичної особи № 1081/03 від 01.06.2018 р., до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв?язку із наданням часу для виготовлення необхідних розрахунків заборгованості та пояснень щодо предмету своїх позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_2 та ПП «Колегія» були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з?явились, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до положення ст.109 ЦПК України (у редакції станом на 05.08.2015 р.) позови до фізичної особи пред?являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред?являються в суд за їх місцезнаходженням.

Згідно положення ст.27 ЦПК України (в чинній редакції) позови до фізичної особи пред?являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Позови до юридичних осіб пред?являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, зі змісту первісної позовної заяви вбачається, що місцем реєстрації відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є м.Горлівка Донецької області, місцезнаходженням відповідача ПП «Колегія» також є м.Горлівка.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ» № 2710/38-14 від 02.09.2014 р. територіальна підсудність справ, підсудних Центрально-Міському районному суду м.Горлівка, Калінінському районному суду м.Горлівка та Микитівського районного суду м.Горлівка була визначена Слов?янському міськрайонному суду Донецької області. Таким чином, справа була прийнята до провадження Слов?янським міськрайонним судом.

Відповідач ОСОБА_1, звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення, повідомив суду, що він разом з дружиною ОСОБА_2 під час проведення антитерористичної операції перемістився з м.Горлівка у м.Артемівськ (згодом Бахмут) Донецької області. Зазначені відповідачем обставини підтверджуються довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 24.02.2015 р. № НОМЕР_1, виданою Управлінням праці та соціального захисту Артемівської міської ради Донецької області (а.с.105). Окрім того, відповідач повідомив суду, що ПП «Колегія», засновником якого є ОСОБА_1, на даний час не припинене, але фактично зруйноване і не працює, особа, уповноважена представляти цю юридичну особу, звільнена (а.с.110).

Таким чином, при відкритті провадження по справі Слов?янським міськрайонним судом 10 серпня 2015 року суду не було відомо, що місцем проживання відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є м.Артемівськ (згодом Бахмут) Донецької області.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р.) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Положенням ч.2 зазначеної статті передбачено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудна іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що зазначена справа не була прийнята до свого провадження Слов?янським міськрайонним судом з додержанням правил підсудності, оскільки відповідачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перемістилися у м.Артемівськ (згодом Бахмут) 24 лютого 2015 р., в той час як позов було пред?явлено до суду 05 серпня 2015 року.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії»). У рішенні ЄСПЛ «Сокуренко і Стригун проти України» суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, зазначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

У рішенні ЄСПЛ у справі «Коем та інші проти Бельгії» Суд дійшов висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, «встановленим законом».

У рішенні у справі «ТОВ «Базальт-Імпекс» проти України» від 1 грудня 2011 року, ЄСПЛ зауважив, що всупереч ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Верховний Суд України проігнорував висновки Європейського суду, викладені у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України», яке на час провадження у справі заявника вже було перекладено українською мовою і надруковано в офіційному юридичному виданні, тому визнав порушення ст.6 Конвенції.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що зазначена цивільна справа не підсудна Слов?янському міськрайонному суду Донецької області, а згідно територіальної юрисдикції вирішення цього спору відповідно до діючого цивільного процесуального законодавства віднесено до Артемівського міськрайонного суду, таким чином у контексті прецедентної практики ЄСПЛ «суд встановлений законом» у зазначеній справі це Артемівський міськрайонний суд.

Судом також приймається до уваги звернення відповідача з заявами про розгляд справи за його відсутністю, через неможливість приїздити до суду з м.Бахмут.

Відповідно до положення ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 28, 31 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача ОСОБА_1 про передачу цивільної справи до іншого суду задовольнити.

Передати цивільну справу № 243/7491/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, приватного підприємства «Колегія», про стягнення заборгованості за кредитним договором на розгляд до Артемівського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м.Бахмут, вул.Миру, 5).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Слов?янський міськрайонний суд Донецької області протягом п?ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Розяснити сторонам, що передача цивільної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше п?яти днів після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - не пізніше п?яти днів після залишення її без задоволення.

Суддя Слов?янського

міськрайонного суду ОСОБА_4