Справа № 158/2624/18
Провадження № 2/0158/924/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2018 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді Корецької В.В.
при секретарі - Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком їх малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина перебуває на її утриманні, проживають окремо, відповідач не допомагає утримувати дитину в повній мірі, що ставить позивача у складне матеріальне становище.
На підставі вищевикладеного, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1800 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.10.2018 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.
В період розгляду спрощеного позовного провадження по даній справі заяв, клопотань та заперечень у порядку ст. 182 ЦПК України сторонами подано до суду не було. Крім того відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що з 12.02.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що виконавчим комітетом Прилуцької сільської ради Ківерцівського району Волинської області зроблено відповідний актовий запис за № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 098217 від 12.02.2015 року. /а.с.4/.
Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 225224 від 07.12.2015 року /а.с.5/.
Також в судовому засіданні встановлено, що малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матірю, позивачем по справі ОСОБА_1 за адресою: с. Прилуцьке, вул. Садова, 3, Ківерцівського району Волинської області, що підтверджується довідкою про склад сімї № 1941 від 25.10.2018 року /а.с.6/.
При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обовязків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов'язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.
Відповідно до вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, ч. 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Крім того, частиною другою статті 182 СК України (в редакції чинній з 08 липня 2017 року), визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обовязок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Задовольняючи позов частково, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача в користь держави судові витрати у виді судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1100 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.10.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.
Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька с. Прилуцьке, вул. Садова, 3, Ківерцівського району Волинської області.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька