1Справа № 335/2068/18 2-о/335/47/2018
РІШЕННЯ
25 травня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючої - судді Воробйова А.В., при секретарі судового засідання Гончаренко М.А розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1. заінтересована особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,
ВСТАНОВИВ:
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповідала все своє майно, що буде належати їй на день смерті мені, ОСОБА_1 Вказаний заповіт був складений 09.07.2004 року та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р№ 3-944 (копія додається).
27.02.2018 року з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом заявник звернулася до приватного нотаріусу ЗМНО ОСОБА_2, якою було відмовлено у видачі свідоцтва відносно земельної ділянки, про що винесена відповідна постанова, та розяснено про необхідність звертатися до суду за для вирішення цього питання.
Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, заявник просила заяву задовольнити.
В судове засідання заявник не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає.
Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Так, відповідно до ст.293 ЦПК України, п.п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року„Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.
За правилами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.
Обумовлений факт підлягає встановленню в судовому порядку за наявності наступних умов:
1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, та чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
2) заявник не має іншої можливості встановити факт, що має для нього юридичне значення, в зв'язку з чим єдиним способом встановлення необхідного факту є ухвалення судом відповідного рішення;
3) якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.
25.06.2017 року померла моя бабуся ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 394288, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 26.06.2017 року, актовий запис № 4312.
До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_3 увійшло:
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповідала все своє майно, що буде належати їй на день смерті мені, ОСОБА_1. Вказаний заповіт був складений 09.07.2004 року та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим № 3-944.
Таким чином, обумовлений правовстановлюючий документ містить помилку в написанні по батькові власника даної земельної ділянки («Пятиволенко» замість вірного «Пятиволенко»).
Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в адміністративному порядку неможливо.
Вказане свідчить про відсутність обєктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону.
В той же час факт належності ОСОБА_3 державного акта на право власності на земельну ділянку, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів, а саме:
- в свідоцтві про смерть вказано прізвище - «Пятиволенко»;
- у заповіті від 09.07.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за р№ 3-944, вказано прізвище - «Пятиволенко»;
- у пенсійному посвідченні моєї бабусі серії АБ № 200759, виданого 22.02.2001 року Запорізьким міськвійськкомом, вказано прізвище - «Пятиволенко».
Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.
Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для отримання свідоцтва про право власності за заповітом, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263 - 265,315-319 ЦПК України, суд ,-
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1. заінтересована особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В.Воробйов