Справа № 487/6916/18
Провадження № 2/487/2625/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Гречаної А.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

18.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з 1999 року по 2005 рік сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. Мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у 2006 році з відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки до досягнення нею повнолітня. 30.07.2018 року доньці сторін виповнилось 18 років і право на утримання від відповідача на підставі рішення суду припинилось. Проте дочка проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні. Донька навчається на 1 курсі Факультету фізичної культури та спорту Миколаївського національного університету ім. ВО Сухомлинського на денній формі навчання за контрактом. Щомісячна оплата за навчання складає 900 грн. Стипендію донька не отримує, працювати та отримувати заробітну плату вона не має можливості. Враховуючи те, що відповідач участі у матеріальному забезпеченні доньки не приймає, позивачу самій важко сплачувати за навчання доньки та одночасно забезпечити їй належний рівень життя. Досягти згоди із відповідачем у питанні матеріального забезпечення дитини не вдалося. тому позивач вимушена звернутись до суду. На підставі викладеного позивач просила позовні вимоги задовольнити.

Позивач до судового засідання не зявилася, суду надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, проти позову заперечував частково та вважав за можливе виплачувати аліменти у розмірі 500 грн.

Також відповідач надав до суду пояснення, у яких зазначив, що крім повнолітньої доньки, на утримання якої позивач просить стягнути аліменти, відповідач має ще двох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні. Він належним чином сплачував аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття. Водночас відповідач повинен виконувати свої обовязки належним чином і у необхідному обсязі по відношенню до двох інших дітей, які перебувають на його утримані. Його дохід не є достатнім для безмовного утримання родини, для задоволення усіх потреб дітей. Просив суд врахувати його скрутне матеріальне становище.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1999 року по 2005 рік.

Мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є повнолітньою.

Відповідно до довідки №1230 від 09.10.2018 року, яка видана ректором Миколаївського національного Університету імені ОСОБА_4 ОСОБА_3 навчається на 1 курсі факультету фізичної культури та спорту Миколаївського національного Університету імені ОСОБА_4 на денній формі навчання, термін навчання 3 роки 10 місяців, навчання здійснюється за кошти фізичних осіб.

Згідно копій квитанцій від 03.08.2018 року та від 06.10.2018 року ПАТ «ПриватБанк» ОСОБА_3 сплатила за навчання 900 грн. та 850 грн.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Також відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі з'явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти.

Згідно ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200,201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу, якою передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, яка продовжує навчання.

Обов'язок брати участь у фінансуванні подальшої освіти після досягнення дитиною повноліття покладається на батьків у вигляді аліментів відповідно до вимог статей 199-201 Сімейного Кодексу України і норми статті 185 Сімейного Кодексу України до таких правовідносини не застосовуються.

Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Таким чином глава 16 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які є непрацездатними або продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Так, при визначенні розміру аліментів, суд враховує той факт, що відповідач перебуває у шлюбі, від якого має дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також з родиною відповідача проживає син від першого шлюбу його дружини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, заборгованість по сплаті аліментів на утримання якого складає 88039,77 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 05.12.2018 року, а також той факт, що згідно довідки про доходи від 05.12.2018 року заробіток відповідача складає 3770 грн. на місяць.

Таким чином суд приходить до переконання, що оскільки відповідач працевлаштований, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у звязку з цим її потребує, з урахуванням матеріального становища відповідача, а також враховуючи той факт, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн., відповідно до ст. 199 СК України з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, на період навчання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 191, 265, 280-282, 284 ЦПК України, ст.ст. 199-200 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: 54030 АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2), аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 18.10.2018 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Гаврасієнко