Провадження № 2/317/275/2018
Справа № 317/3785/17

05 червня 2018 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сакояна Д.І.
при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 11.05.2017 р., близько 14 год. 30 хв., водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ-2105, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював виїзд з прилеглої території навпроти гаражного кооперативу «Енергетик 2» по вул. Братській, 80, на проїжджу частину вул. Братської, виконуючи поворот ліворуч для руху в сторону вул. Руставі в м. Запоріжжі.
В цей же час по вул. Братській, з боку вул. Руставі в направку вул. Дніпропетровське шосе в м. Запоріжжі, рухався автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4
Під час виїзду автомобіля ВАЗ-2105 з прилеглої території на головну дорогу сталось зіткнення передньої лівої частини автомобіля ВАЗ-2105 з передньою лівою частиною автомобіля ЗАЗ-DAEWOO, пасажиром якого був ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_5 та донька ОСОБА_2
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди його донька отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки в нижній треті.
Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2017 р. встановлено, що саме дії відповідача ОСОБА_3 перебувають у причинному звязку з подією ДТП. Його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі без позбавлення права керування транспортним засобом.

Вважає, що діями ОСОБА_3 його донці завдано моральну шкоду, яка виявляється в наступному: під час ДТП його донька відчула сильний фізичний біль; процес одужання був для доньки додатковим стресом, оскільки їй довелось постійно їздити до м. Запоріжжя в автомобілі, де вона до сьогодні дуже хвилюється; після ДТП донька почала боятись їздити в автомобілі, у неї почались нічні кошмари.

У судове засідання позивач та його законний представник не зявились. Законний представник ОСОБА_1І надав до суду заяву від 22.02.2018 р. в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, відзиву на позов не подав.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_4, який має статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не зявився, пояснень з приводу позову не подав.

У звязку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як видно зі свідоцтва про народження серії І-ЖС № 262202, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькі області 28.08.2014 р., ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, 07.08.2014 р.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2017 р. (справа № 334/4139/17, провадження № 1-кп/334/479/17) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання.

У даному вироку судом встановлено, що 11.05.2017 р., близько 14 год. 30 хв., водій ОСОБА_3, перебуваючи в районі гаражного кооперативу «Енергетик 2» по вул. Братській 80 в м. Запоріжжі, керував автомобілем НОМЕР_3 та здійснював рух по прилеглій території в напрямку проїжджої частини вул. Братської.

В цей же час по вул. Братській, з боку вул. Руставі в направку вул. Дніпропетровське шосе в м. Запоріжжі, рухався автомобіль ЗАЗ-DAEWOO, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, в салоні якого перебували пасажири ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Водій ОСОБА_3, рухаючись по прилеглій території та наближаючись до проїжджої часини вул. Братської, діючи в порушення вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, де сказано: п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 10.2.: «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а зїжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає», виїжджаючи на дорогу вул. Братської з прилеглої території та виконуючи маневр повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та не надав дорогу автомобілю ЗАЗ-DAEWOO під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по вул. Братській.

В результаті невиконання вказаних вище вимог Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_3 допустив зіткнення передньою лівою частиною керованого автомобіля ВАЗ-2105 з передньої частиною автомобіля ЗАЗ-DAEWOO під керуванням водія ОСОБА_4

Згідно висновку судової медичної експертизи №1532 МД від 15.06.2017 р., в ході дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток лівої гомілки в нижній треті, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Також пасажиру ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді саден лобу та перенісся, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 9-333 від 12.06.2017 р., в даній дорожній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ-2105 ОСОБА_3 не відповідають вимогам п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з подією ДТП.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Наведені законодавчі приписи у системному звязку з обставинами, що встановлені у вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2017 р., дозволяють суду вважати встановленим факт того, що в результаті протиправних дій ОСОБА_3, настали певні правові наслідки, повязані із подією ДТП.

Наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_2-М.О., ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується також й консультаційним висновком спеціаліста від 16.06.2017 р.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягає обовязковому зясуванню наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до розяснень, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності , виваженості та справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяння заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи обґрунтованість доводів позову щодо спричинення ОСОБА_6 моральної шкоди як такої, ступінь моральних страждань з урахуванням наслідків ДТП, що наступили внаслідок протиправних дій відповідача, віку потерпілої особи, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням злочину в розмірі 25000,00 грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_4, виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій області 12.02.2004 р.) в інтересах малолітньої ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Листопадна, 2) до ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_5, Запорізька область, Запорізький район, с. Широке, вул. Садова, буд. 7), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 (АДРЕСА_1) про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 грн. 00 коп. (двадцять пять тисяч грн. 00 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 160 грн. 00 коп. (сто шістдесят грн. 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Д.І. Сакоян