Справа № 361/1637/18
Провадження № 2/361/1654/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини.

Позивач зазначала, що 13 листопада 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Калуського міського управління юстиції Івано-Франківської області та в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис за №455. Шлюб між ними було розірвано за рішенням суду від 09 грудня 2013 року.

Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку на даний час позивач самостійно виховує і утримає, дитина проживає разом з нею.

Відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не приймає, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, тільки сплачує аліменти.

Кожного року ОСОБА_4, що є батьком відповідача, ОСОБА_5, що є матірю відповідача, та ОСОБА_6, що є сестрою відповідача, на літній період для оздоровлення відїжджають до країни Чорногорія. Цього року і всі наступні вони бажають брати з собою на оздоровлення та для розширення її кругозору, ознайомлення з культурою інших народів, стимулювання вивчення іноземних мов, доньку позивача - ОСОБА_3.

Однак, відповідач відмовляється надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини за кордон у Чорногорію, аргументуючи, що вже надав цей дозвіл, підписавши нотаріальну згоду на виїзд дитини від 07 травня 2015 року зареєстровану в реєстрі за №1885, НАМ311071. В даному документі він надав право вивозити свою доньку ОСОБА_3 до великої кількості країн і на весь період її дитинства (до набуття повноліття).

Проте в ній не вказано саме країну Чорногорія.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 1 липня 2018 року по 1 вересня 2018 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2013 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7).

Нотаріально посвідченою заявою від 07 травня 2015 року зареєстрованою в реєстрі за №1885, НАМ311071, відповідачем ОСОБА_2 надано дозвіл на виїзд його малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України в супроводі її матері ОСОБА_1, та/або ОСОБА_4, та/або ОСОБА_5, та/або ОСОБА_6 (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача існують труднощі в отриманні від батька дитини дозволу на вивезення доньки за кордон та на виготовлення документів, що надають право на виїзд неповнолітньої доньки за межі України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадянина, який не досяг шістнадцятирічного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 141 СК визначена рівність прав та обов'язків батьків відносно дитини.

У відповідності до вимог ст.ст. 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків.

Таким чином, надаючи право на вивезення неповнолітньої дитини за кордон на підставі рішення суду, суд не виходячи за межі позовних вимог та для забезпечення реалізації даного права позивачем одночасно надає дозвіл на виготовлення проїзних документів без нотаріально посвідченої згоди батька.

Таким чином, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку у супроводі одного з батьків та при відсутності згоди другого з батьків, здійснюється на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Оскільки з позову вбачається, що виїзд за кордон неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідає її інтересам, з метою оздоровлення дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про надання дозволу на виготовлення проїзного документу для виїзду дитини за кордон та надання дозволу на тимчасовий виїзд (вивезення) за межі території України дитини строком з 01 липня 2018 року по 01 вересня 2018 року в супроводі матері ОСОБА_1 або іншої уповноваженої нею особи, без згоди та супроводу батька.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. 154 Сімейного Кодексу України, с. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п. 16 «Правил оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, оформляти проїзді документи для тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час літніх канікул з 01 липня 2018 року по 01 вересня 2018 року, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Надати дозвіл матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, дозвіл на вивезення за межі України неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на час літніх канікул з 01 липня 2018 року по 01 вересня 2018 року в супроводі матері ОСОБА_1, або іншої уповноваженої нею особи, без дозволу та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, з поверненням дитини до України.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський