Справа № 307/1573/18
Провадження № 2/307/1024/18
У Х В А Л А

08 червня 2018 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Панчишин В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Тячівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

06.06.2018 р. надав суду заяву про забезпечення позову. Посилається на те, що в 2018 році відкрито виконавче провадження щодо відновлення межі та встановлення огорожі земельної ділянки № 29, по вул. Тячівській , у смт. Солотвино (ділянки № 3, площею 0.239 га.), згідно розмірів вказаних в державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЗК, № 039300 від 11.03.1999 р., яким буде знесена частина належного йому на праві приватної власності будинку, збудованого 1975 році та інших будівель. Згідно рішення суду будівлі, які підлягають знесенню знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_2 Просить заборонити вчиняти певні дії щодо предмета спору здійснення ним права користування та розпоряджання належним йому майном на праві приватної власності житловим будинком з надвірними спорудами № 27, по вул. Тячівська, у смт. Солотвино.

Сторони у судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву позивача суд вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

ОСОБА_2 норма є спеціальною нормою, яка може застосовуватися до спеціального субєкта цивільних правовідносин, сторони виконавчого провадження, а саме - по відношенню до боржника, а не стягувача. Проте, в даному випадку не має місце оскарження боржником виконавчого документу у судовому порядку, що не є оскарженням виконавчого документу в розумінні п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до роз'яснень п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа (пункт 4 частини першої статті 37 Закону про виконавче провадження).

Аналогічне розяснення зазначено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином, зупинення виконавчого провадження за Законом України «Про виконавче провадження» і зупинення виконання за правилами ст. 150 ЦПК України це різні правові інститути, так як різні види забезпечення встановлюють різні режими правового застосування та вчиняються в різних правових процедурах. Зупинення виконання рішення суду на цій стадії виконавчого провадження входить до повноважень державного виконавця, що чітко визначено у статті 34 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин у задоволенні заяви слід відмовити.

Тому, керуючись ст.ст. 149. 150 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу суду до апеляційного суду Закарпатської області може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий: Гримут В.І.