ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1729/18 Справа № 175/3865/17 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

при секретарі - Кошарі О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей про визнання права користування житлом та укладення договору найму будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2017 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей про визнання права користування житлом та укладення договору найму будинку.

В березні 2018 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року зупинено провадження у цивільній справі № 175/3865/17-ц за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей про визнання права користування житлом та укладення договору найму будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до вирішення Верховним Судом України цивільної справи №175/3500/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року про зупинення провадження у справі № 175/3805/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування житлом та укладення договору найму будинку до набрання законної сили судовим рішенням у справі №175/3500/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

Вказана цивільна справа передана до Дніпровського апеляційного суду та 16.10.2018 року було проведено автоматизований розподіл даної справи між суддями, яка передана в провадження судді Дніпровського апеляційного суду Лаченковій О.В., у складі колегії суддів - Варенко О.П., Свистунової О.В.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей про визнання права користування житлом та укладення договору найму будинку.

15 травня 2018 року у судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 звернулась із клопотанням про зупинення провадження у цивільній справі № 175/3865/17-ц за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей про визнання права користування житлом та укладення договору найму будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до вирішення Верховним Судом України цивільної справи №175/3500/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Нормами ЦПК України встановлено обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства. Тобто, справу неможливо розглянути у зв'язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній справі. Зупинення провадження в такому випадку запобігає постанови суперечливих рішень у різних, але пов'язаних справах.

Відповідно до копії ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року.

Таким чином, зупиняючи провадження по справі у цивільній справі № 175/3865/17-ц за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей про визнання права користування житлом та укладення договору найму будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном до вирішення Верховним Судом України цивільної справи №175/3500/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що справи пов'язані між собою та розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року Верховним Судом України по суті може вплинути на розгляд цієї справи.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що ОСОБА_2 зловживає своїми процесуальними правами, затягуючи розгляд справи, оскільки це відповідає її інтересам та подовжує собі можливість незаконно перебувати у будинку №4 по вулиці Парковій, в смт. Обухівка, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області та перешкоджає апелянту користуватися своїм майном, колегія суддів ставиться критично, оскільки до апеляційної скарги не долучено жодних доказів на підтвердження цих тверджень.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд першої інстанції не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

О.В.Свистунова