КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №758/1299/18-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/3313/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Іванової І.В., Сліпченка О.І., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просила, стягнути із відповідача на свою користь на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі - розмірі по 10 000 грн., щомісячно, починаючи з 30 січня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 квітня 2011 року уклала шлюб з відповідачем від якого сторони мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказувала, що сторони проживають окремо. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні.

Раніше, відповідач надавав допомогу на утримання дітей у погодженому сторонами розмірі, однак з часом, щомісячні виплати стали несвоєчасними або не в погодженому розмірі.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти в розмірі по 5 000 грн., щомісячно, починаючи з 30 січня 2018 року і до досягнення кожною з дітей повноліття.

В задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у більшому розмірі ОСОБА_1 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що з 15 серпня 2018 року відповідач працює на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архімед Медікал» з посадовим окладом у розмірі 21 000 грн.

З 15 травня 2018 року ОСОБА_2 звільнений з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендмарк Лігал, де, як пояснив представник відповідача, останній отримував дохід, достатній для сплати дітям на утримання грошових коштів у розмірі 20 000 грн.

Крім того, станом на день розгляду справи у суді, припинено статус відповідача як фізичної особи - підприємця.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що аліменти у розмірі 5 000 грн. на кожну дитину є оптимальним розміром аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідає гарантованому розміру аліментів та не є таким, що порушує права платника аліментів.

Стягнення суми аліментів у більшому розмірі призведе до порушення прав відповідача, оскільки перевищуватиме його 50% доходів.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Суд, закінчивши з'ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 29 квітня 2011 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1, актовий запис №439, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва ( а.с. 12 ).

Від спільного життя сторони мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 13-14 ).

Діти проживають разом з матір'ю, що сторонами не заперечується.

Судом встановлено, що з 15 серпня 2018 року відповідач працює на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Архімед Медікал» з посадовим окладом у розмірі 21 000 грн. ( а.с. 184 ).

З 15 травня 2018 року ОСОБА_2 звільнений з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендмарк Лігал» ( а.с. 170-176 ), де, як вбачається з пояснень, останній отримував дохід, достатній для сплати дітям на утримання грошових коштів у розмірі 20 000 грн.

Окрім іншого, станом на день розгляду справи у суді, припинено статус відповідача як фізичної особи-підприємця ( а.с. 183 ).

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача інших доходів, достатніх для виплати аліментів в зазначеному розмірі, матеріали справи не містять і таких не надав апелянт.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, місцевим судом вірно зазначено, що аліменти у розмірі 5 000 грн. на кожну дитину є оптимальним розміром аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідає гарантованому розміру аліментів та не є таким, що порушує права платника аліментів.

Окрім цього, обґрунтовано враховано, що стягнення аліментів у більшому розмірі призведе до порушення прав відповідача, оскільки перевищуватиме його 50% доходів.

При цьому, суд апеляційної інстанції відзначає, що апелянт не надала суду доказів, у відповідності до положень ст. 81 ЦПК України, на підтвердження необхідності отримання аліментів у більшому розмірі, ніж визначив місцевий, і такі не містяться в матеріалах цивільної справи.

Окрім того, позивач не звільнена від обов'язку доказування обставин можливості виплачувати відповідачем заявлених в позові аліментів згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Зазначені обставини, на переконання суду другої інстанції, свідчать про необґрунтованість заявлених позовних вимог поза межами 5 000 грн. аліментів на кожну дитину та апеляційних вимог.

За таких обставин, з точки зору апеляційного суду, місцевий суд правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 180, 181, 182, 191 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-80, 263-265, 374, 376 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

А тому, доводи ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст. 27 Конвенції про права дитини, ст. 84 ЦПК України, з точки зору суду другої інстанції, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки спростовуються зазначеними доказами по справі, які суд другої інстанції відносить до числа належних, допустимих, достовірних та достатніх відповідно до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Інші доводи апелянта, зокрема, про те, що відповідач отримував дохід з одинадцяти джерел, загальна сума доходу відповідача на 2017 рік становить 1 263 872 грн., відповідач отримує місячний дохід в розмірі 100 000 грн., судом було витребувано інформацію щодо перетину кордону відповідачем, однак, така інформація суду не була надана, з точки зору другої інстанції та в силу викладеного, не спростовують висновків місцевого суду щодо стягнення аліментів у визначеному ним розмірі.

Не свідчать про обґрунтованість заявлених апеляційних вимог, у силу викладеного, і надані суду докази щодо наявності у відповідача майна ( а.с. 72, 126, 142, 143, 144 ), про відпочинок за кордоном ( а.с. 129-141 ).

Відсутність відомостей щодо перетину кордону відповідачем, з точки зору суду другої інстанції, не впливає на законність та обґрунтованість ухваленого по справі рішення та не є, в даному випадку та в силу викладеного, правовою підставою для зміни чи скасування ухваленого по справі рішення.

Доводи відзиву ОСОБА_2 ( а.с. 212-213) на апеляційну скаргу, зокрема, про те, що позивач не довела необхідність стягнення аліментів на дітей саме в розмірі 20 000 грн., обов'язок утримання дітей покладається на кожного з батьків солідарно, на переконання апеляційного суду, спростовують доводи апеляційної скарги та є правовою підставою, окрім іншого, для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відтак, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10-13, 76-82, 141, 263, 264, 265, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: І.В. Іванова

О.І. Сліпченко