Справа № 609/300/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

За участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2, третьої особи: Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області,

вимоги позивача: про зміну (збільшення) аліментів і про позбавлення батьківських прав,

учасники справи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 виклад позиції позивача та відповідача.

1. 05 березня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третьої особи: Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської областіз вимогою про зміну (збільшення) аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, просить стягувати із відповідача аліменти, щомісячно в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, а також позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,29.09.2015 року .

2. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з відповідачем по справі позивач розірвав шлюб 04.04.2017 року, згідно рішення Шумського районного суду, однак у них народилося двоє дітей : син -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають із позивачем та знаходяться на повному його утриманні.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ухиляється від виконання обовязків по вихованню дітей не бере участі у їх виховані, жодного разу не поцікавився, як живе та виховуються її сини, не цікавиться який стан здоровя в дітей, не цікавиться життям та вихованням дітей, крім того не проявляє материнського піклування відносно дітей.

Позивач вважає, що таке нехтування зі сторони відповідача материнським обовязком є неприпустим, а тому останній просить позов задоволити та позбавити батьківських прав ОСОБА_2., а також стягувати із відповідача аліменти, щомісячно в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

05.06.2018 року від позивача до суду надійшла письмова заява про залишення без розгляду позовну заяву в частині про зміну (збільшення) аліментів.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3.Ухвалою суду від 12 березня 2018 року було прийнято до розгляду позовну заяву та призначено до розгляду на 26.03.2018 року.

4 Ухвалою суду від 26 березня 2018 року справу було призначено до судового розгляду.

5. В судове засідання позивач та представник третьої сторони не з'явилися, однак представили письмові заяви про повне підтримання позовних вимог.

6. Відповідач у судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечень проти позову суду не представила. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

8. Неповнолітній ОСОБА_4, народився 09.04.2014 року в с.Волиця-Польова Теофіпільського району Хмельницької області і в графі Батьки свідоцтві про його народження, виданого 01.02.2017 року Теофіпільським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є його батьками.

9. Неповнолітній ОСОБА_5, народився 29.09.2015 року в с.Волиця-Польова Теофіпільського району Хмельницької області і в графі Батьки свідоцтві про його народження, виданого 06.12.2016 року Теофіпільським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є його батьками.

10. Із рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 04.04.2017 року, №609/258/17 вбачається, що шлюб між подружжям розірвано.

11. Згідно висновку служби у справах дітей Шумської РДА №02-27/39 від 25.01.2018 року визнано доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, 29.09.2015 року .

12. Рішенням районної комісії з питань захисту прав дитини Шумської РДА №01-02 від 26 січня 2018 року «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2А.» було визнано незадовільним виконання батьківських обовязків ОСОБА_2 , відносно малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, 29.09.2015 року .

13. Судом було встановлено, що неповнолітні діти знаходиться на повному утриманні позивача, що стверджується: довідкою про склад сімї №295 від 19.12.2017 року; актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 14.12.2017 року; довідкою №1969 від 19.12.2017 року; довідкою №1970 від 19.12.2017 року.

14. В матеріалах справи відсутня інформація про те, що відповідач має регулярний дохід.

ІV. Оцінка Суду.

15. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

16. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів.

17. Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

18. Відповідно до вимог ст.157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

19. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

20. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

21. Згідно ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

22. Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

23. В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

24. Згідно ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

25. Так, відповідачу, як батькові неповнолітньої дитини в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК України).

26. На підставі вищесказаного, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги підлягають до задоволення, оскільки зібраними доказами встановлено, що відповідач, як мати своїх дітей, маючи можливість приймати участь в їх вихованні, тривалий час не займається їхнім вихованням, тим самим не виконує свій обовязок, передбачений ст. 150 СК України, а тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно свої дітей.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

27. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У звязку із чим, оскільки в даних правовідносинах позивач не звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання с.В.Дедеркали вул. Л.Українки,23 Шумського району Тернопільської області, паспорт серії НЮ 107565, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Волиця-Польова Теофіпільського району Хмельницької області, паспортні дані невідомі), третьої особи: Служби у справах дітей Шумської районної державної адміністрації Тернопільської області (код , що знаходиться за адресою: м.Шумськ, вул.Українська, 59 Шумського району Тернопільської області), про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

3. Позбавити гр. ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Волиця-Польова Теофіпільського району Хмельницької області ) батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /свідоцтво про народження видане 01.02.2017 року Теофіпільським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №1/.

4. Позбавити гр. ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Волиця-Польова Теофіпільського району Хмельницької області ) батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 /свідоцтво про народження видане 06.12.2016 року Теофіпільським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №7/.

5. Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Волиця-Польова Теофіпільського району Хмельницької області ідентифікаційний номер: ) в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно процесуальним кодексом України.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 05 червня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_6