АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 червня 2018 року

м. Харків

справа № 639/7759/15-ц

провадження № 22-ц/790/258/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії:

головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 грудня 2017 року (суддя Єрмоленко В. Б.)

у цивільній справі № 639/7759/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,-

встановив:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3 державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/4 частину двокімнатної квартири 30, яка знаходиться по пров. Повзунова, 3/5 в м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 01.02.2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що батьку та його дружині ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності двокімнатна квартира за вказаною адресою. Після смерті батька, ОСОБА_2 своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючого документа на квартиру.

ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, стверджуючи, що дочка чоловіка ОСОБА_4 від першого шлюбу не піклувалася про батька за його життя, коли він перебував у безпорадному стані через тяжку хворобу. На її думку, ОСОБА_2 підлягає усунення від права на спадщину в порядку ст. 1224 ЦК України.

Сторони в судовому засіданні вимог один одного не визнали, на задоволенні своїх вимог наполягали.

Представник третьої особи - Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.09.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 01.02.2015 року. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

26.12.2017 року Жовтневим районним судом м. Харкова по справі ухвалено додаткове рішення, яким відмовлено у задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності на квартиру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким в задоволені первісного позову відмовити та задовольнити зустрічний позов в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволені зустрічного позову суд першої інстанції посилався на те, сторони є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 і кожному з них належить по 1/4 частини квартири після його смерті.

В мотивувальній частині рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.09.2017 року суд першої інстанції зазначив вищенаведене, проте в резолютивній частині позовні вимоги ОСОБА_1 стосовно визнання за нею права власності на ? спірної квартири не вирішив.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі»).

Судом першої інстанції в додатковому рішенні від 27 грудня 2017 року вирішено позовні вимоги, які розглядалися, проте в резолютивній частині рішення від 11.09.2017 року про результати розгляду зазначено не було.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

постановив:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 червня 2018 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_5