Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/585/18
Провадження № 2/674/427/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю:

секретаря судового засідання Мудрицької Л.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування (ціна позову 173288 грн.),

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2018 року позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, звернулися до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування (ціна позову 173288 грн.), посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Мушкутинці Дунаєвецького району Хмельницької області помер ОСОБА_3 та відкрилась спадщина на належне йому майно.

За життя померлий залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Держанівської сільської ради, згідно з яким заповів належне йому домоволодіння в АДРЕСА_1 позивачам та крім цього ОСОБА_1, він заповів ще і земельну частку (пай). Позивачі є спадкоємцями майна померлого за заповітом та в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті спадкодавця, оскільки звернулись в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини з заявами про її прийняття. Спадкодавець являється батьком ОСОБА_1 і дідом ОСОБА_2, інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом, які би прийняли спадщину та претендували на неї нема.

Так як спадковим майном являється належний померлому житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, який померлий заповів позивачам у рівних частках, то останні оформили свої спадкові права та 5.12.2017 року отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу Люзняком О.М. .Нотаріусом видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом згідно з якими позивачі отримали у власність в порядку спадкування по ? частині вказаного житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами. Їхнє право власності на вказаний житловий будинок по ? частині за кожним зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 5.12.2017 року. Але крім майна, яке спадкодавець вказав у заповіті, у померлого є ще інше майно, яке не охоплене заповітом, зокрема земельні ділянки - одна для обслуговування індивідуального житлового будинку в с.Мушкутинці вул. Шаталова, 17-а ,площею 0.25 га, та інша для ведення особистого селянського господарства, площею 0.12 га за цією ж адресою. Право власності на вказані земельні ділянки посвідчене Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданим Дунаєвецького міською радою 13.02,2003 року та зареєстрованим в книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 2181 , який було втрачено.

На даний час позивачі бажають оформити свої права на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, власниками якого вони являються, з приводу чого звернулись до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Люзняка О.М., але нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину та виніс постанову про це від 05.12.2017 року . Згідно постанови нотаріус не може видати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за законом на земельну ділянку, що належала померлому, так як відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно, у зв'язку із їх втратою.

Позивачі вважають, що вони мають всі підстави отримати земельні ділянки в порядку спадкування, але цьому перешкоджає відсутність документів на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця для отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, то за ними має бути визнано таке право судом. Так ОСОБА_5, являються спадкоємцем майна померлого за заповітом та за законом, в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті батька та отримав свідоцтво про право спадщину за заповітом на ? частину житлового будинку, йому належить в порядку спадкування за законом і право га ? частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку та право на спадкування за законом земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства біля вказаного будинку.

Померлий ОСОБА_3 дійсно мав на праві власності земельну ділянку, площею 0.25 га для обслуговування індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_3, виданого на підставі рішення сесії Дунаєвецької міської ради №28 від 9.09.2002 року, що підтверджується копією Державного акту, який наданий з відділу Держгеокадастру Дунаєвецького району Хмельницької області та архівним витягом з рішення Дунаєвецької міської ради.

ОСОБА_2, належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності, на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника, землекористувача».

А тому позивачі звернулися до суду та просять винести рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки, розміром 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 13.08,2003 року серії НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_4 та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.12 га за цією ж адресою та згідно вказаного Державного акта, кадастровий номер НОМЕР_5 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 також визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки, розміром 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),кадастровий номер НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 13.08.2003 року серії НОМЕР_3, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Представник позивачів ОСОБА_6 в підготовче засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, просила задовольнити позов у підготовчому засіданні, оскільки відповідач визнає позов.

Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не з'явився, однак подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 0,37 га, для обслуговування індивідуального житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,12 га, яка знаходиться АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, виданого 13 лютого 2003 року на підставі рішення 28 сесії Дунаєвецької міської ради від 09.09.2002 року.

Спадкоємцями за заповітом, відповідно до ст.ст.1223, 1233 ЦК України, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, судом також встановлено що ОСОБА_1, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем майна ОСОБА_3 неохопленого заповітом першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про зміну імені, копією заповіту від 16 квітня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за 5, посвідченого секретарем виконкому Держанівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, яким ОСОБА_3 заповів належне йому домоволодіння в АДРЕСА_1 позивачам, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, крім цього ОСОБА_1, він заповів ще і земельну частку (пай). Також вищезазначене підтверджується копією спадкової справи №130-2013 заведеної 11 жовтня 2013 року по заяві ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 05 грудня 2017 року, зареєстрованих в реєстрі за №№1293, 1294.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05 грудня 2017 року, приватний нотаріус Дунаєвецького районного нотаріального округу не може видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в зв'язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно.

Відповідно до оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник» №50 (10958) від 14 грудня 2017 року, втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий 13.02.2003 року на ім'я ОСОБА_3, вважати недійсним.

Відповідно до відповіді на запит, Дунаєвецькою міською радою Хмельницької області 14 грудня 2017 року відмовлено у видачі дубліката Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_3 від 13.02.2003р.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Набуття права власності на земельну ділянку площею 0,37 га, для обслуговування індивідуального житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,12 га, дата державної реєстрації земельної ділянки 20.02.2018 року, померлим ОСОБА_3 підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, НОМЕР_3, виданого 13 лютого 2003 року на підставі рішення 28 сесії Дунаєвецької міської ради від 09.09.2002 року, витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_6, НОМЕР_7 від 20.02.2018 року та архівним витягом з рішення 28 сесії Дунаєвецької міської ради від 09.09.2002 року.

Відповідно до витягів з технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель с.Мушкутинці станом на 17.07.205 рок, наданого відділом в Дунаєвецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12.03.2018 року, вартість земельної ділянки для обслуговування індивідуального житлового будинку площею 0,25 га становить 171200 грн., а для ведення особистого селянського господарства розміром 0,12 га становить 2088 грн..

Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Отже, наведені докази свідчать про те, що спадкодавець - ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку розміром 0,37 га ,яка знаходиться в АДРЕСА_1 і його право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування ОСОБА_1 за законом.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, дана земельна ділянка не охоплена заповітом, а отже ОСОБА_1 має право на оформлення спадщини та відповідне право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га для обслуговування індивідуального житлового будинку та ? частину площею 0,12 га для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом за адресою АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником ? частини житлового будинку з належними до нього житловими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15 грудня 2017 року, технічним паспортом на домоволодіння та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за НОМЕР_8 від 05.12.2017 року.

Вищезазначений житловий будинок в АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці 0,25 га для обслуговування індивідуального житлового будинку, власником якої був ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі №6-253цс16, за змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Згідно статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Враховуючи, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, набувши ? частину права власності на житловий будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 грудня 2017 року, своє право власності зареєстрував, набув також право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка раніше належала на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 13 лютого 2003 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 200, 206, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 120,125 ЗК України суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області (місцезнаходження: м.Дунаївці вул.Шевченка,50 Хмельницької області, ) про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування (ціна позову 173288 грн.)задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки розміром 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 13.08,2003 року серії НОМЕР_3, кадастровий номерАДРЕСА_4 та право власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.12 га ,розташованої по АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 13.08,2003 року серії НОМЕР_3, кадастровий номер НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки розміром 0.25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 13.08.2003 року серії НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06 червня 2018 року.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук