Справа № 342/1144/18
Провадження № 2/342/759/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2014 року у цивільній спрві № 342/86/14-ц та стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття; відкликати виконавчий лист за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17.03.2014 року по цивільній справі № 342/86/14-ц. В позовній заяві позивачка посилається на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2007 року до 16 листопада 2013 року. У шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3, яка в даний час є неповнолітньою, проживає з позивачкою та перебуває на її вихованні і утриманні. Рішенням Городенківського районного суду від 16.12.2013 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, неповнолітню доньку ОСОБА_3 залишено проживати біля позивачки. Після повторної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на "ОСОБА_1". Оскільки добровільно утримувати доньку відповідач не бажав, рішенням Городенківського районного суду від 17.03.2014 року було визначено сплату аліментів відповідачем в користь позивачки на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Цих котів не достатньо для утримання дитини та забезпечення їй нормального рівня життя. Після внесення змін до Сімейного кодексу України розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дочка ОСОБА_3 навчається у 4 класі загальноосвітньої школи, відвідує додаткові заняття з іноземної мови. Вона потребує збалансованого харчування, вітамінів, добротного одягу та взуття, літератури. Позивачка купляє їй спеціальну літературу з англійської мови. При стрімкому рості цін, який зараз відбувається, все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обов'язком, однак відповідач всупереч вимогам закону не приймає участі у покритті цих витрат нарівні з позивачкою. Відповідач фізично здоровий, працездатний, про інших утриманців позивачці нічого не відомо. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу їхній доньці, однак добровільно цього не робить. Саме це змусило позивачку звернутися до суду з позовною заявою про зміну способу стягнення аліментів на утримання доньки.

Учасники справи в судове засідання не з'явилися.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Одночасно зазначив, що позов визнає у повному обсязі та просить задовольнити.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16.12.2013 року по справі № 342/1938/13-ц, яке набрало законної сили 08 січня 2014 р., розірвано шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 07.09.2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів у виконкомі Топорівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зроблено відповідний актовий запис за № 11; дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати біля матері ОСОБА_1.

Те, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 21 липня 2009 р. Топорівською сільською радою Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 14 від 21.07.2009 р.

Після повторної реєстрації шлюбу 01 липня 2016 року позивачки ОСОБА_1 з ОСОБА_6, актовий запис № 63 від 01.07.2016р., прізвище дружини змінено з ОСОБА_1 на ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, виданого 01.07.2016р. Снятинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2014 р. по справі № 342/86/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дочки ОСОБА_3 по 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 згаданого Кодексу передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Позивачка просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 /4 частини від доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що відповідає вимогам частини 3 статті 181 СК України.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені позивачкою підстави позовних вимог, обставини, визначені ст.182 СК України, позицію відповідача, який позов визнав, суд вважає, що позов про зміну способу стягнення аліментів слід задовольнити.

Виконавчий лист, виданий за рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 17 березня 2014 року по справі № 342/86/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі після набрання законної сили даним судовим рішенням слід визнати таким, що не підлягає виконанню, якщо відсутня заборгованість зі сплати аліментів за цим виконавчим листом.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 19, 258, 259, 263-265, 268,273- 279, 352, 354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі № 342/86/14-ц від 17 березня 2014 р.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частки заробтку ( доходу ) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання чинності рішенням суду в даній справі і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Після набрання законної сили даним судовим рішенням виконавчий лист, виданий Городенківським районним судом Івано-Франківської області 17 березня 2014 року по справі № 342/86/14-ц про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний № НОМЕР_1, жителя с. Топорівці Городенківського району Івано-Франківської області в користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - визнати таким, що не підлягає виконанню. Зобов'язати ОСОБА_1 повернути зазначений виконавчий лист по справі № 342/86/14-ц до Городенківського районного суду Івано-Франківської області, за умови відсутності заборгованості по ньому.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя: Гайдич Р. М.