РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Провадження № 2/510/873/18

Справа № 510/418/18

10.12.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Івановій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах приблизно з 2013 року.

Від вказаних стосунків у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На сьогоднішній день позивач та відповідач проживають окремо та не спілкуються один з одним. Син проживає разом з матірю та знаходяться повністю на її утриманні.

Відповідач коштів на утримання сина не надає та ухиляється від покладеного на нього обовязку утримати та піклуватися про свою дитину. Тому позивач вважає що з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Позивачу судове засідання не зявилась, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засідання, сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах приблизно з 2013 року.

Від вказаних стосунків у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На сьогоднішній день позивач та відповідач проживають окремо та не спілкуються один з одним. Син проживає разом з матірю та знаходяться повністю на її утриманні.

Відповідач коштів на утримання сина не надає та ухиляється від покладеного на нього обовязку утримати та піклуватися про свою дитину. Тому позивач вважає що з відповідача повинно бути стягнуто аліменти на утримання їх спільного сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3. ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 27 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року), кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку.

Таким чином, ОСОБА_2зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина, а тому позов має бути задоволено.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги, щодо стягнення аліментів задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, тобто з 26 лютого 2018 року, до повноліття дитини, тобто до 20 лютого 2032 року.

Стягнути з ОСОБА_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Розяснити сторонам по справі, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним Кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова