АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4636/2018 Головуючий у 1 інстанції - Волошин В.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року

в справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, що суд порушив норми цивільно-процесуального права.

Відповідно до п. 8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, заочним рішенням Шевченківського районним судом м. Києва від 09 грудня 2009 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Правекс-Банк» 376 322грн. 10 коп., 1 700 грн. судового збору та 250 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

24 листопада 2010 року Шевченківським судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-9052/09, а 10 жовтня 2016 року постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві БухрушинимА.М. було відкрито виконавче провадження.

30 листопада 2017 року представник ОСОБА_2 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа № 2-9052/09 таким, що не підлягає виконанню на підставі довідки № 053/1609 від 07 грудня 2016 року про виконання кредитних зобов'язань у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року було відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа виданого у цивільній справі за позовом ПАТ «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1-2, ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 посилався на те, що його обов'язок сплатити борг виконано в наслідок добровільного виконання у повному обсязі поза межами виконавчого провадження, оскільки про наявність виконавчого провадження останньому не було відомо до листопада 2017 року.

Проте, з такими доводами апеляційної скарги не можна погодитися з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу, суд виходив з того відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу I книги п'ятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін. Прощенням боргу, неможливістю виконання.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанцію було вірно встановлено, що оспорюваний виконавчий лист не був виданий помилково, а з довідки № 053/1609 від 07 грудня 2016 року (а.с. 62) не вбачається, що боржник виконав свої зобов'язання зі сплати боргу у строк до 24 листопада 2010 року(дата видачі виконавчого листа).

Оскільки, доказів щодо добровільного виконання своїх кредитних зобов'язань до моменту видачі виконавчого листа відповідачем надано не було, а в матеріалах справи відсутні докази добровільного виконання боржником рішення суду до відкриття державним виконавцем виконавчого провадження, судова колегія вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Такі висновки суду відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 8.06.2018 р.

Головуючий: Судді: