Ухвала

Іменем України

22 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2-93/11

провадження № 61-42146ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І., розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року у складі судді Вайновського А. М., та постанову апеляційного суду Донецької області від 11 липня 2018 року у складі суддів Кочегарової Л. М., Попової С. А., Ткаченко Т. Б., усправі за заявою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 жовтня 2011 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк Форум» було стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 150,98 доларів США, штраф у розмірі 5 000 гривень та судові витрати у розмірі 1820 гривень. 14 березня 2014 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Форум» строком на 3 місяці. Постановою правління Національного банку України від 13 червня 2014 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк Форум» та 16 червня 2014 року розпочато ліквідацію банку. Після 10 жовтня 2017 року було здійснено ревізію кредитних та юридичних справ банку, під час якої встановлено відсутність оригіналів виконавчих листів на виконання рішення суду від 05 жовтня 2011 року. Заявник просив видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Донецької області від 11 липня 2018 року, у задоволенні заяви ПАТ «Банк Форум» відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що ураховуючи вимоги частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на день видачі виконавчого листа) строк пред'явлення виконавчого листа до виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 жовтня 2011 року, яке набрало законної сили 22 травня 2012 року, закінчився 23 травня 2013 року. Стягувач звернувся з заявою про видачу дубліката виконавчого листа як після закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання, так і через значний проміжок часу, який вказував на можливість втрати виконавчого документа в 2014 році, внаслідок втрати виконавчого провадження через тимчасову окупацію м. Новоазовська та проведення на його території антитерористичної операції. Обставини, на які посилався банк, а саме: на значну зміну кадрів, скорочення штату працівників, пересилання кредитної справи з регіональної дирекції до Головного банку в м. Києві, низьку ефективність управління попереднього керівництва та низький рівень контролю по роботі з повернення кредитної заборгованості, а також початок проведення на значній території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції, не свідчать про об'єктивне унеможливлення реалізації банком протягом 2015-2017 років прав, передбачених положеннями Закону України «Про виконавче провадження» та ЦПК України.

ПАТ «Банк Форум» звернулося 09 серпня 2018 року через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 11 липня 2018 року. Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання перервався його пред'явленням до виконання, тоді як суди керувалися припущеннями та безпідставно встановили, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання рішення суду (набрало чинності 22 травня 2012 року) нібито закінчився 23 травня 2013 року та не застосували закон, який підлягає застосуванню, а саме: частини першу, четверту статті 12, пункт 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року. Відмовляючи у задоволенні заяви та позбавляючи стягувача права на задоволення вимог кредитора, суди не встановили нинішнього статусу виконавчого провадження (відкрито, повернуто, закінчено, тощо), чи відбувається перебіг строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та чи пропущено взагалі такий строк заявником. Судами не ураховано той факт, що до моменту отримання відповіді на запит про хід виконавчого провадження від ГТУЮ у Донецькій області, банк вважав, що виконавчі документи перебувають на контролі та виконанні відділу, так як будь-яких постанов разом із виконавчим документом на його адресу не надходило. Знаючи про знаходження виконавчого документу на виконанні стягувач не мав будь-яких законних підстав вважати, що вони були втрачені разом із матеріалами виконавчого провадження, так як відділ з 2015 року переміщено за адресою у м. Маріуполь.

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 11 липня 2018 року в частині вимог щодо поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити з таких мотивів.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6 - 8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвали щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання передбачено пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки оскаржені ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року та постанова апеляційного суду Донецької області від 11 липня 2018 року в частині вимог щодо поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 11 липня 2018 року в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа слід відмовити з таких мотивів.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц зроблено висновок, що «тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред'явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред'явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності».

Аналогічний по суті висновок зроблений і в постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6).

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Встановивши, що стягувач звернувся з заявою про видачу дубліката виконавчого листа як після закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання, так і через значний проміжок часу, який вказував на можливість втрати виконавчого документа в 2014 році, а саме, у квітні 2018 року, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Банк Форум» про видачу дублікату виконавчого листа.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Банк Форум» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Донецької області від 11 липня 2018 року усправі за заявою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель