Справа №635/2621/18
Провадження №2/635/1963/2018

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Крилєвській І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що з 07 листопада 2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. На теперішній час шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, вони мешкають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Після припинення шлюбних відносин, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому просила їх шлюб розірвати та стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи зі дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 10 травня 2018 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні на 07 червня 2018 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 червня 2018 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 червня 2018 року.

07 червня 2018 року позивач надала до суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - ОСОБА_4.

07 червня 2018 року відповідач надав до суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову.

Оскільки сторони у судове засідання не з"явились, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2003 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії 1-ВЛ №086082, виданим 22 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову №1 Харківського міського управління юстиції. Від цього шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, 26 березня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №275419, виданого 16 квітня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №191024, виданого 08 лютого 2010 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.10-12).

Судом встановлено, що сторони на теперішній час припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з вимогами ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб слід розірвати.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи зі дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Як вбачається з повторного свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №086082, виданого 22 квітня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, сторони з 07 листопада 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.10).

Від цього шлюбу мають мають двох дітей - ОСОБА_3, 26 березня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №275419, виданого 16 квітня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №191024, виданого 08 лютого 2010 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, батьком яких в свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.11-12).

Також у судовому засіданні встановлено, що сторони на день звернення позивача до суду шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо. З цього часу відповідач допомоги на утримання дитини не надає.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 4928 від 08 липня 2016 року, підписаного Президентом України 06 червня 2017 року, було внесено зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів.

Положеннями ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, аніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з п.п.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст.2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд, враховує матеріальний стан та стан здоров'я як дітей так і відповідача та вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи зі дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У відповідності з вимогами ст.430 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.

Оскільки при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, позивач був звільнений від сплати судового збору в цій частині, судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., у відповідності зі ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача.

В частині позовних вимог про розірвання шлюбу, оскільки позов був задоволений у повному обсязі, з відповідача на користь позивача, у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а сами - витрати по оплаті судового збору у розмірі 704 грн.80 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 8, 9-11, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30 до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Владикіна) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30, зареєстрований 07 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову №1 Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №2349.

Після розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище ОСОБА_2.

Після набрання рішенням законної сили надіслати копію рішення до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з 19 квітня 2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30.

Допустити рішення в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Квартальна, 4/30 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07 червня 2018 року.

Суддя Н.Л.Панас