Справа № 212/7583/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пустовіта О.Г.,

секретаря судового засідання Конограй В.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якій просила позбавити ОСОБА_2 права власності на 1/3 частину кімнати № 833 у гуртожитку будинку № 1-6 по вулиці Миколи Світальського (Коротченка) у місті ОСОБА_5, загальною площею - 22,3 кв.м., житловою площею -17,6 кв.м., ринкова вартість якої становить 73608 (сімдесят три тисячі шістсот вісім) гривень з розрахунку: 73608 грн. : 3 = 24536 грн. як звернення стягнення на майно за зобов'язанням власника; визнати за нею право власності на 1/3 частину кімнати, № 833 у гуртожитку будинку № 1-6 по вулиці Миколи Світальського (Коротченка) у місті ОСОБА_5, загальною площею - 22,3 кв.м., житловою площею -17,6 кв.м. ринкова вартість якої становить 24536 грн.; стягнути з ОСОБА_2, на її користь судові витрати у розмірі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн.

Пояснила свою заяву тим, що наприкінці травня 2014 року між нею та ОСОБА_2 була укладена усна домовленість про покупку у неї кімнати № 833 у гуртожитку будинку № 1-б по вулиці Миколи Світальського (Коротченка) у місті ОСОБА_5 Ріг. Вищевказана кімната на праві приватної власності по 1/3 частині належить - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно технічного паспорту на кімнату № 833 у гуртожитку будинку № 1-б. Після укладання домовленості її та доньку позивачці ОСОБА_1 з дозволу відповідача ОСОБА_2 29.05.2014 року було зареєстровано у спірній кімнаті.

30 травня 2014 року позивач була передала відповідачу ОСОБА_2 , у якості авансу грошову суму в розмірі 2000 доларів США, про що була написана розписка , остаточну суму в розмірі 4000 доларів США за покупку кімнати, вони домовились з відповідачем ОСОБА_2, що позивач розрахується 01.06.2015 року. Також, 20 червня 2014 року позивачем було сплачено комунальні борги за спірну кімнату № 833 у гуртожитку будинку № 1-6 по вулиці Миколи Світальського (Коротченка) у місті ОСОБА_5 в розмірі 4260 грн., що було також прописано в розписці, а також сплачено борг за послуги домофону в розмірі - 235 грн., всього сплачено: 4495 грн. Однак угоди між ними укладено не було. ОСОБА_2 не забажала повернути аванс позивачу, а тому остання звернулася до суду з відповідним позовом. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2016 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до мене ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення та за зустрічним позовом позивачки до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів було вирішено висилити позивачку та її доньку з кімнати № 833 у гуртожитку, що знаходиться за адресою місто Кривий Ріг по вулиці Миколи Світальського (Коротченка) у будинку № 1-6; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача суму грошових коштів в розмірі 53034 гривень 78 копійок, що еквівалентно 2000 доларам США за офіційним курсом гривні до іноземних валют, що встановлений Національним Банком України на дату винесення рішення суду; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача суму грошових коштів в розмірі 500 гривень 00 копійок в якості судових витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року було розглянуто апеляційну скаргу позивача на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2016 ,яким задоволено її частково: в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за сплачені комунальні послуги в розмірі - 4495 грн. - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; її позов до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в розмірі 4495 грн. - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на позивача грошові кошти в розмірі 4260 грн. В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 авансу в розмірі 53034 гривень 78 копійок залишено без змін. В іншій частині зустрічного позову було відмовлено.

У звязку із чим вказує у позовній заяві, що ОСОБА_2 повинна за рішенням судів повинна повернути їй суму грошових коштів в розмірі 53034 гривень 78 копійок, що еквівалентно 2000 доларам США за офіційним курсом гривні до іноземних валют, що встановлений Національним Банком України на дату винесення рішення суду, а також за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року повернути їй грошові кошти в розмірі 4260 грн. та кошти за судовий збір у розмірі 648 грн. 07 коп., а всього 58442 , 85 коп.

Однак відповідачка не бажає повертати їй грошові кошти взагалі, навіть після відкриття виконавчого провадження, державні виконавці не мають можливості навіть частково стягнути з неї на користь позивача гроші, та виконати рішення суду.

19.08.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про звернення стягнення боргу з ОСОБА_2

Жовтневим відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 22.08.2016 року були винесені дві постанови про арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження.

Щоб визначити точну ринкову вартість на кімнату № 833 у гуртожитку будинку № 1-6 по вулиці Миколи Світальського (Коротченка) у місті ОСОБА_5, позивачем був замовлений звіт про оцінку майна, на підставі якого ринкова вартість кімнати станом на 24.11.2016 року становить 73608 гривень.

У зв'язку з вище наведеним вона вимушена звернутись до суду із вищевказаною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовну заяву в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Треті особи - ОСОБА_8, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Згідно з вимогами глави 11 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити у цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності.

На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що згідно розписки від 30.05.2014 року ОСОБА_1 віддала 2000 доларів США ОСОБА_2 за кімнату в гуртожитку по вул. Коротченка, 1б кімн. 833, решту боргу зобовязалась віддати 101.06.2015 року.

Відповідно довідки КП «ЖЕО № 31» від 20.08.2015 року зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_1

Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення та за моїм ОСОБА_6 зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів було вирішено: виселити ОСОБА_6, ОСОБА_7 з кімнати № 833 у гуртожитку, що знаходиться за адресою місто Кривий Ріг по вулиці Миколи Світальського (Коротченка) у будинку № 1-6;стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 суму грошових коштів в розмірі 53034 (п'ятдесят три тисячі тридцять чотири) гривень 78 копійок, що еквівалентно 2000 доларам США за офіційним курсом гривні до іноземних валют, що встановлений Національним Банком України на дату винесення рішення суду;стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 суму грошових коштів в розмірі 500 гривень 00 копійок в якості судових та витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року було розглянуто ОСОБА_6 апеляційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_3 до мене ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Жовтневий районний відділ в місті ОСОБА_5 Ріг Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення, за ОСОБА_6 зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та вирішено Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково: рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2016 року в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за сплачені комунальні послуги в розмірі - 4495 грн. - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення; позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в розмірі 4495 грн. - задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 4260 (чотири тисячі двісті шістдесят) грн. В частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 авансу в розмірі 53034 (п'ятдесят три тисячі тридцять чотири) гривень 78 копійок залишено без змін. В іншій частині зустрічного позову було відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 648 грн. 07 коп.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована в кімнаті гуртожитку № 833 по вул.. Коротченка в м. Кривий Ріг, з 29 травня 2014 року.

До того ж, відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року , яким постановлено виселити ОСОБА_6, ОСОБА_7 з кімнати № 833 у гуртожитку, що знаходиться за адресою місто Кривий Ріг по вулиці Миколи Світальського (Коротченка) у будинку № 1-6, та за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2016 року в цій частині рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2016 року залишено без змін.

За статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 317 ЦК України).

В силу ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів цивільної справи, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 є власниками кімнати № 833 у гуртожитку, який знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Коротченка, будинок 1-б, що підтверджується технічним паспортом на кімнату .

Також, згідно повідомлення Покровського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області від 27.03.2018 року, 19.08.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП 52005587 за виконавчим листом № 2/212/303/16 від 04.08.2016 року виданого Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 53534,78 грн., також повідомлено, що станом на 27.03.2018 р. в рамках виконавчих проваджень з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу не стягнуто.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Статтею 346 ЦК України врегульовані підстави припинення права власності, відповідно до якої право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника. Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.

Вирішуючи вимогу щодо позбавлення відповідача права власності на частину кімнати в гуртожитку, суд виходить з того, що відповідач не втратив право власності на частку вказаного житлового приміщення, в силу вимог статей 319, 321 ЦК України.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника.

Керуючись ст.ст. 319,321,346 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 19, 81, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на майно за зобовязаннями власника - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07 червня 2018 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт