Справа № 344/5758/16-ц
Провадження № 2/344/249/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, Державного казначейства України, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, на обґрунтування якого вказав, що 17.04.2014 року державний виконавець ВДВС Верховинського РУЮ Івано-Франківської області Мартищук Г.Ф., як службова особа органу державної влади, винесла дві постанови про відкриття виконавчого провадження № 43014717 та № 43014981, в змісті яких зазначено, що у відповідача перебуває виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №340/563/13ц, виданого 15.04.2014 року Верховинським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 558,80грн. судових витрат на 550грн. за надання юридичної допомоги. 13.05.2014 року ним отримано на руки постанову державного виконавця Мартищук Г.Ф. від 08.05.2014 року про накладення штрафу в розмірі 340грн. за невиконання виконавчого листа № 340/563/13ц від 15.04.2014 року, виданого Верховинським районним судом про зобовязання ОСОБА_1 не чинити перешкод у користуванні підїзної дороги на присілку Діл с. Кривопілля Верховинського району Івано-Франківської області довжиною 31,12 м до господарства ОСОБА_5 шляхом знесення самовільно встановлених воріт, що перекриває заїзд до господарства ОСОБА_5 та відновити стан дороги (заїзду), який існував до порушення прав ОСОБА_5

Оскільки згідно законодавства боржник має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб ДВС, позивач звернувся з позовами до Івано-Франківського окружного адміністративного суду до ВДВС ОСОБА_3 РУЮ в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобовязання до вчинення дій та скасування постанови про накладення штрафу та скасування рішень.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області у ВП № 43014717 та ВП № 43014981 щодо винесення постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.04.2014 року та накладення штрафу від 08.05.2014 року, а також бездіяльність відповідача щодо вирішення заяв боржника і ознайомлення його з матеріалами вказаних вище виконавчих проваджень та дані постанови визнано протиправними і скасовано. Також зобовязано ВДВС ОСОБА_3 РУЮ в Івано-Франківській області надати можливість ОСОБА_1 у встановленому порядку ознайомитись з матеріалами цих виконавчих проваджень.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2015 року визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області у ВП № 43014981 щодо винесення постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 45,17грн. від 17.04.2014 року, стягнення виконавчого збору у розмірі 680грн. від 24.04.2014 року, накладення штрафу у розмірі 680грн. від 16.05.2014 року та у ВП № 43014717 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 110,88грн. від 24.04.2014 року. Також визнано протиправними та скасовано дані постанови про накладення штрафів. Також визнано протиправними та скасовано постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43764570, ВП №43764340, ВП №43764690, ВП №43763765 від 19.06.2014 року.

Аналізуючи вищезазначені постанови окружного адміністративного суду, загальна сума грошей становить 1901,22грн., яку з позивача було стягнуто з пенсії в дохід держави з вини відповідача, що підтверджується листами ПФУ у ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області від 29.12.2014 року № 4466/03 та від 27.01.2015 року № 274/03. Тому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 ДВС ГУЮ в Івано-Франківській області в користь ОСОБА_1 вказану суму, а також 2000грн. витрат на правову допомогу та судові витрати в розмірі 552грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача Державної казначейської служби та Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області - ОСОБА_6 в судовому засіданнів судовому засіданні позов визнала частково, просила відмовити в задоволенні судових витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача ОСОБА_3 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області - ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи суд вважає наступне.

Згідно з вимогами ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування майнової та моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно копії постанови ВП № 43014717 від 07.07.2014 року, винесеної державним виконавцем ВДВС ОСОБА_3 РУЮ ОСОБА_8 при примусовому виконанні виконавчого листа № 340/563/13-ц від 15.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 558,80грн. судових витрат та 550грн. за надання юридичної допомоги, звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_1, постановлено: проводити щомісячне стягнення в розмірі 50% з пенсії ОСОБА_1 до повного погашення,а саме: стягнуто з боржника судові витрати в сумі 1108,80грн., витрати в сумі 45,17грн., та виконавчий збір в сумі 110,88грн. (а.с.75-76,77-78).

Відповідно до листа ОСОБА_2 ПФУ у ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області від 29.12.2014 року № 4466/03, ОСОБА_1 повідомлено, що з 01.08.2014 року проводилися відрахування згідно виконавчих документів, а саме: постанови ВП № 43014717 про стягнення судових витрат в сумі - 1108,80 грн.; постанови ВП № 43014717 про стягнення витрат в сумі - 45,17грн.; постанови ВП № 43014717 про стягнення виконавчого збору в сумі - 110,88грн.; постанови ВП № 43764690 про стягнення штрафу в сумі 680грн.; постанови ВП № 43763765 про стягнення витрат в сумі 45,17грн.; постанови ВП № 43764570 про стягнення штраф в сумі 340грн. (а.с.16-17).

Згідно листа ОСОБА_2 ПФУ у ОСОБА_3 районі Івано-Франківської області від 27.01.2015 року № 274/03 ОСОБА_1 повідомлено, що проводилось відрахування згідно виконавчого документу, а саме постанови ВП № 43764340 про стягнення виконавчого збору - в сумі 680грн. (а.с.18).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.12.2014 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ВДВС ОСОБА_3 РУЮ в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобовязання до вчинення дій та скасування постанови про накладення штрафу задоволено повністю визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області у ВП № 43014981 та ВП № 43014717 щодо винесення постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.04.2014 року та накладення штрафу від 08.05.2014 року, а також бездіяльність відповідача щодо вирішення заяв боржника і ознайомлення останнього з матеріалами ВП № 43014981, ВП № 43014717. Постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 17.04.2014 року та про накладення штрафу від 08.05.2014 року у ВП № 43014981, ВП № 43014717 визнано протиправними і скасовано. Зобовязано ВДВС ОСОБА_3 РУЮ в Івано-Франківській області надати можливість ОСОБА_1 у встановленому порядку ознайомитись з матеріалами цих виконавчих проваджень ВП № 43014981, ВП № 43014717. Також стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 73,08грн. судових витрат (а.с.5-8,9).

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ВДВС ОСОБА_3 РУЮ в Івано-Франківській області про визнання дій незаконними та скасування рішень позов задоволено повністю - визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області у ВП № 43014981 щодо винесення постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 45,17грн. від 17.04.2014 року, стягнення виконавчого збору у розмірі 680грн. від 24.04.2014 року, накладення штрафу у розмірі 680грн. від 16.05.2014 року, та у ВП № 43014717 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 110,88грн. від 24.04.2014 року. Визнано протиправними та скасовано постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 45,17грн. від 17.04.2014 року ВП № 43014981, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 680грн. від 24.04.2014 року ВП № 43014981, постанову про накладення штрафу у розмірі 680грн. від 16.05.2014 року ВП № 43014981, постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 110,88грн. від 24.04.2014 року ВП № 43014717. Визнано протиправними та скасовано постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №43764570, ВП №43764340, ВП №43764690, ВП №43763765 від 19.06.2014 року. Також стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 183,08грн. судових витрат та 974,40 понесених витрат на правову допомогу (а.с.10-15).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На звернення ОСОБА_1 державний виконавець Верховинського районного Відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області листом від 21.08.2017 року повідомила, що згідно Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності 01.01.2013 року визначено гарантії держави щодо виконання рішень суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державне підприємство, юридична особа. Відповідно до ст. 3 Закону виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється Держказначейством в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а у в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду за заявою стягувача (а.с.81).

Також листом від 08.11.2017 року на звернення ОСОБА_1 ОСОБА_3 районний Відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області повідомив, що 08.11.2017 року отримано Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду № 809/1586/15 від 20.08.215 року, згідно якої будуть вчинятись відповідні дії (а.с.88,89-90).

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ч. 1 ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України.

На відміну від ст. 1173 ЦК України, стаття 1174 підлягає застосуванню у випадках, коли є відомою конкретна посадова особа або службова особа органу державної влади, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю якої завдано шкоди фізичній або юридичній особі.

Позивач звернувся до суду з вимогою про відшкодування на його користь шкоди, завданої органом державної влади у розмірі 1901,22 грн.

Незаконність дій службової особи державного органу, тобто державного виконавця Верховинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області встановлено рішеннями судів.

Отже, з урахуванням викладеного шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення суду, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Згідно зі 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як вбачається з листа Косівського обєднаного управління пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області кошти по виконавчих листах про стягнення з ОСОБА_1 перераховані згідно пор. № 1431 від 22.10.2014 року у розмірі 308,65 на рахунок 0056, згідно пор. № 1540 від 12.11.2014 року у розмірі 31,35 на рахунок 0056, згідно пор. № 1538 від 13.11.2014 року у розмірі 493,15 на рахунок 0056, згідно пор. № 1770 від 22.12.2014 року у розмірі 186,85 на рахунок 0056, а всього на суму 1020 грн. ( класифікація рахунку- адміністративні штрафи та інші санкції). Також, кошти по виконавчих листах про стягнення з ОСОБА_1 перераховані згідно пор. № 1778 від 22.12.2014 року у розмірі 45,17 грн. на рахунок 8171, та згідно пор. № 1776 від 22.12.2014 року у розмірі 292,48 на рахунок 056, та згідно пор. № 82 від 20.01.2015 року у розмірі 524,50 на рахунок 056,а всього на суму 816,98 грн. ( класифікація рахунку виконавчий збір).

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1020 гривень 00 копійок, зарахованих на рахунок № 0056 та 816 гривень 98 копійок, зарахованих на рахунок № 056, з ОСОБА_3 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 45 гривень 17 копійок, зарахованих на рахунок № 8171.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження вище вказаних обставин суду надано договір про надання правової допомоги клієнту № 17 від 11.03.2016 року (а.с.19), в якому зазначений розмір гонорару в сумі 2000грн. Однак він не містить записів про те, що кошти сплачено клієнтом ОСОБА_1 та отримано представником-адвокатом ОСОБА_4 Даний факт також має підтверджуватися, зокрема квитанцією до прибуткового касового ордеру, платіжним дорученням з відміткою банку, касовим чеком.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати направову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Оскільки, у справі не доведено факт оплати послуг за надання правової допомоги позивачу, суд відмовляє у їх стягненні з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене з Державного бюджету на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 552 грн.

На підставі ст. 56 Конституції України, ст.ст. 1173, 1174 ЦК України, керуючись ст.ст.. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, Державного казначейства України, Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, присілок Перевал, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок, зарахованих на рахунок № 0056.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, присілок Перевал, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 816 (вісімсот шістнадцять) гривень 98 копійок, зарахованих на рахунок № 056.

Стягнути з ОСОБА_3 районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, присілок Перевал, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 45 (сорок пять) гривень 17 копійок, зарахованих на рахунок № 8171.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, присілок Перевал, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати по оплаті судового збору у розмірі 552 (пятсот пятдесят дві) гривні 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Татарінова

Повний текст рішення складено 04 червня 2018 року.