Справа № 212/2172/18
2/212/1574/18
У х в а л а

08 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення часток у спільній сумісній власності подружжя,-

встановив:

04.04.2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищевказаним позовом.

Зазначена позовна заява, ухвалою судді від 06.04.2018 року була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити вказівку на фактичну підставу позову, але не вимагає посилання на норму права, що регулює дане спірне правовідношення (правова підстава позову). Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може змінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Однак, позивачем вказані вимоги не виконані.

З обґрунтувань, наведених у позовній заяві вбачається, що правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно наявні; спору на предмет того, що дане майно є обєктом спільної сумісної власності подружжя немає.

Єдиною перешкодою у видачі нотаріусом свідоцтва про право власності на вказане спадкове майно, по суті, стало те, що частка померлої у даному обєкті нерухомості не виділена.

Як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ пункті 3.4 свого листа № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», розглядаючи спори, пов'язані із спадкуванням частки майна, що у спільній сумісній власності, судам слід звертати увагу на те, що згідно із ст. 368 ЦК спільною власністю є не лише майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом, а й майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Так, представник позивача ОСОБА_4 в позові зазначає, що спадкоємцями учасника спільної сумісної власності подружжя є позивач ОСОБА_2 та його сестра Лісовенко ОСОБА_5. Крім цього, іншим спадкоємцем є відповідач у справі, який вважається таким спадкоємцем, що прийняв спадщину як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявляв про від нього від спадщини.

Разом з тим, всупереч вищевказаним вимогам, позовна заява подана лише одним спадкоємцем учасника спільної сумісної власності.

Хоча у позовній заяві зазначено про відмову ОСОБА_2 ОСОБА_5 від своє частки спадщини на користь брата ОСОБА_2, що також вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, але з огляду на те, що єдиною перешкодою у видачі нотаріусом свідоцтва про право власності на вказане спадкове майно, по суті, стало те, що частка померлої у даному обєкті нерухомості не виділена, позивачем не чітко визначено коло сторін у справі.

Окрім цього, суд зазначає, що позовна заява не відповідає й іншим вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України, а саме.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

У порушення вищевказаної вимоги, позивачем не зазначено ціну позову.

В свою чергу, не визначення ціни позову унеможливлює вирішення судом питання щодо порядку розгляду справи.

Також, у порушення ч. 2 ст. 95 ЦПК України надані копії письмових доказів належним чином не засвідчені.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Отже, суд наголошує, що копії документів подаються до суду належно завіреними.

Вказуючи на належність засвідчення копії суд зазначає, що ксерокопія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Так, відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За нормою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

В свою чергу, п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачає зазначення у позовній заяві відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору, що позивачем у позові не відображено, але у разі вжиття таких заходів, спірне питання може бути вичерпано.

Для усунення вказаних недоліків позивачу надавався строк вісім днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху, проте станом на 08.06.2018 року недоліки позовної заяви позивач не усунув. Вказана ухвала повернута до суду з поштовою відміткою - за закінченням терміну зберігання.

Згідно ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше пяти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суддя дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, а тому позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України суддя, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_2 і додані до неї документи, повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду набирає законно сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.&gl; Н.&g/; Борис&gp;

Ухвала суду складена та підписана без проголошення 08.06.2018 р.