Провадження № 2/641/987/2018 Справа № 641/1177/18
Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Фанда О.А.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні, -
01 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що з 30 квітня 2004 року перебував з ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2013 року шлюб розірвано.
Під час перебування у шлюбі подружжям, за спільні кошти, було придбано майно, зокрема автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1.
В порядку поділу майна подружжя рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2017 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на ? частини автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1. Рішення є чинним.
Згідно незалежної оцінки суб»єкта оціночної діяльності ТОВ «Ріелті-Брокерідж» від 13 лютого 2018 року ринкова вартість автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску складає 385815,62 грн.
Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що автомобіль є неподільним, спільне володіння та його використання є неможливим, домовленості між співвласниками з приводу користування спільним автомобілем не досягнуто, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 компенсацію вартості ? частини автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1, що є об»єктом часткової власності в сумі 192907,81 грн., а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору та правової допомоги.
В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.
ОСОБА_3 до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася неодноразово та належним чином, відзиву на позов не подала.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що сторони з 30 квітня 2004 року перебували в зареєстрованому шлюбі, рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02 квітня 2013 року шлюб між ними розірвано.
В порядку поділу майна подружжя рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2017 року та ухвалою суду від 12 червня 2017 року про виправлення описки в судовому рішенні за ОСОБА_2 було визнано право власності на ? частини автомобіля марки MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_1, рішення суду в цій частині залишено без змін рішенням апеляційного суду Харківської області від 02 жовтня 2017 року. Рішення суду набрало законної сили.
Згідно звіту незалежної оцінки транспортного засобу наданої ТОВ «Ріелті-Брокерідж» від 13 лютого 2018 року №13/02-01/2018, ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, легковий універсал В, реєстраційний державний номер НОМЕР_1, № кузова JMBXLCW6W8Z003351 cкладає 385 815,62 грн.
За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він здійснює на власний розсуд.
Згідно ст.ст.355, 356, 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
За змістом ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Статтею 361 ЦК України встановлено право співвласника самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.(ч. 2 ст. 364 ЦК України).
Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.
Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).
Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).
Оскільки спірний автомобіль є неподільним, спільне володіння та його використання є неможливим, домовленості між співвласниками не досягнуто, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення з ОСОБА_3 компенсації вартості ? частини автомобіля обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 11 913,60 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Крім того, наданий позивачем договір №22/02-2018 про надання юридичної допомоги та адвокатських послуг від 22 лютого 2018 року та калькуляція-рахунок за надання адвокатських послуг не містить підпису клієнта (замовника) ОСОБА_2
Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,141,259,263267,352,354 ЦПК України, ст.ст. 355-356, 358, 364 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості ? частини автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, легковий універсал В, реєстраційний державний номер НОМЕР_1, № кузова JMBXLCW6W8Z003351, що є обєктом спільної часткової власності в сумі 192 907, 81 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1929,08 грн., всього 194 836 (сто девяносто чотири тисячі вісімсот тридцять шість) грн. 89 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів апеляційної скарги.
Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3, місце реєстрації: м. Харків, Фесенківський в»їзд, 8, кв. 328.
Повний текст рішення виготовлено 4 червня 2018 року.
Суддя: ОСОБА_5