Справа № 545/2065/18
Провадження № 2/545/1283/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2018 р. року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.

при секретарі - Кудря А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон та оформлення документів неповнолітньої дитини без згоди одного з батьків,-

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон та оформлення документів неповнолітньої дитини без згоди одного з батьків, посилаючись на те, що з відповідачем, ОСОБА_3, позивач перебував у шлюбі з 14.01.2003 року, є спільна дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

12 березня 2012 року шлюб було розірвано. Донька постійно проживала з матір'ю, проте після того, як їй виповнилось 14 років переїхала до позивача і зараз фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Зараз позивач має вид на проживання в Республіці Польща, має там власне помешкання. Має можливість надати доньці гарну освіту.

Наявність житла для проживання, гарантії навчального закладу щодо навчання доньки підтверджуються відповідними документами, що додані до позовної заяви.

Останнє відоме позивачу, зі слів доньки, місце проживання відповідачки АДРЕСА_2. Подальші контакти з нею перервано.

Отримати дозвіл матері на виїзд доньки за кордон без її супроводу та оформити необхідні документи у позивача немає можливості. Всі можливості щодо досудового врегулювання позивач використав.

Крім закордонного паспорту доньки і рішення суду про розірвання шлюбу інші надані докази у відповідача відсутні. Всі надані позивачем копії доказів маються у оригіналі.

Саме така ситуація і стала підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримав повністю та прохав суд його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином про день та час розгляду справи, про що маються докази в матеріалах справи, зокрема копія оголошення на сайті «Судова влада України».

Від представника третьої особи - Служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області надійшла заява про розгляд справи без їх участі, у вирішенні позову поклались на розсуд суду.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, що надані сторонами, вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з таких підстав.

Судом встановлено, що з відповідачем, ОСОБА_3, позивач перебував у шлюбі з 14.01.2003 року по 12 березня 2012 року. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Донька постійно проживала з матір'ю, проте після того, як їй виповнилось 14 років переїхала до позивача і зараз фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач має вид на проживання в Республіці Польща, має там власне помешкання та має можливість надати доньці гарну освіту.

Наявність житла для проживання, гарантії навчального закладу щодо навчання доньки підтверджуються відповідними документами, що додані до позовної заяви.

Останнє відоме позивачу, зі слів доньки, місце проживання відповідачки АДРЕСА_2.

Отримати дозвіл матері на виїзд доньки за кордон без її супроводу та оформити необхідні документи у позивача немає можливості. Всі можливості щодо досудового врегулювання позивач використав.

Саме факт не можливості в позасудовому порядку врегулювати вказане питання і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Відповідно до ч.9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування в Україні.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов'язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватись усупереч інтересам дитини.

Відповідно положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Отже, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Так, у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітньої дитини за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про країну виїзду, строку та мети виїзду.

Беручи до уваги вище зазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,13, 30, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, на підставі ст.ст. 141, 150, 154-155 СК України, ст.313 ЦК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Правилами перетину державного кордону громадянами України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, дозвіл на виїзд неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Сімферополь, АР Крим, Україна за кордон в Республіку Польща без згоди та супроводу матері ОСОБА_3 для навчання та проживання до набуття дитиною повноліття, а також оформлення та отримання документів для тимчасового виїзду за кордон.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: А.Г.Потетій