Провадження № 2/234/3637/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Костюкова Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 234/13701/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 12.08.2017 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 04.06.2018 року Краматорським міським судом було видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частки його заробітку з дня предявлення заяви до суду та до повноліття дитини. З травня по серпень 2018 року він працював в Донецькому обласному центрі з профілактики та боротьби зі СНІДом, де його посадовий оклад складав 5387,76 грн. щомісячно, аліменти утримувалися регулярно і у повному обсязі. На теперішній час він працює в Комунальному некомерційному підприємстві Словянської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» на посаді лікаря ЗПСМ, де розмір його зарплати становить 4009,00 грн. щомісячно, що значно нижче його заробітної плати за попереднім містом роботи. Оскільки змінився його матеріальний стан, він є внутрішньо переміщеною особою, не має власного житла, витрачає кошти на проїзд до місця роботи, яке знаходиться у м. Словянську, та періодично матеріально допомагає своїй матері, яка є інвалідом 3 групи, просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за судовим наказом від 04.06.2018 року з ? частки його доходу на 1/6 частку.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, надали заяви з проханням справу розглядати у їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином, надала відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позов вона не визнає, доводи, приведені позивачем у позовній заяві, на її думку є вигаданими, з метою ввести суд в оману, оскільки в дійсності погіршення матеріального стану позивача не відбулося, крім їх спільного сина, аліменти позивач нікому не сплачує, його мати є дієздатною, мешкає окремо від нього. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, просив в позові відмовити за його необґрунтованістю.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Правовідносини по даній справі регулюються Сімейним Кодексом України.

Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО 758757, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Судом встановлено, що 04.06.2018 року Краматорським міським судом було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки заробітку відповідача з 21.05.2018 року та до повноліття дитини.

З довідки про доходи ОСОБА_1 вбачається, що останній працює в Комунальному некомерційному підприємстві Словянської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги» на посаді лікаря ЗПСМ, де розмір його зарплати становить 4009,00 грн., з якої провадиться утримання аліментів.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв»язку з чим при зменшеному, за рішенням суду розмірі аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір не повинен бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2018 ріку» від 07.12.2017р. №2246-VIII встановлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році: - дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року 1492 грн., з 1 липня -1559 грн., з 1 грудня -1626 грн.

Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно достатті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

В позовній заяві позивач вказує на погіршення свого матеріального стану у звязку з працевлаштуванням на інше місце роботи, зарплатня на якому є нижчою за місце роботи, на якому він працював на момент видачі судового наказу, він є внутрішньо переміщеною особою, не має власного житла, витрачає кошти на проїзд до роботи у інше місто, періодично матеріально допомагає своїй матері, яка є інвалідом 3 групи.

На думку суду, посилання позивача на ці факти не є підставами для задоволення даного позову, оскільки аліменти, які стягуються з нього присуджені в частці від його заробітку, тобто зменшення розміру його зарплатні автоматично призведе і до меншої суми стягнутих з нього аліментів, його матері було встановлено групу інвалідності у 2004 році, тобто до видачі судового наказу, факту перебування її на утриманні позивача судом не встановлено, а наявність в нього статусу внутрішньо переміщеної особи не є доказом погіршення його матеріального стану. Більш того, у разі зменшення розміру аліментів на утримання дитини до 1/6 частини заробітку позивача, розмір аліментів, враховуючи розмір його зарплатні буде менший, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, даний факт призведе до погіршення матеріального становища дитини, та як наслідок, позбавить дитину права та гідний рівень утримання, духовного та фізичного розвитку, чим грубо порушить вимоги, щодо захисту прав дитини як національного законодавства так і міжнародних договорів, що є недопустимим.

Тобто подані позивачем докази, у своїй сукупності, не дають суду достатніх підстав вважати, що з моменту видачі судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у нього як у платника аліментів, суттєво змінилося матеріальне становище.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про недоведеність позову, що є підставою для відмови у його задоволенні.

Згідно з п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на позивача у разі відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 76, 89, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.20, 180,182,183,192 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, який мешкає за адресою: Донецька область м. Краматорськ вул. Шкільна,14-74, ІПН НОМЕР_1 до ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Д.Г.Костюков