Справа № 670/23/18
Провадження № 22-ц/801/63/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В.М.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 рокуСправа № 670/23/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Копаничук С.Г.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника третьої особи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - адвоката Мавроді О.Ю., представника позивача ПП «Горизонт» - адвоката Шустера Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Горизонт» на рішення Барського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року, ухвалене у складі судді Хитрука В.М., у цивільній справі за позовом Приватного підприємства «Горизонт» до ОСОБА_6, треті особи : Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс», про визнання недійсним договору відступлення права за договором іпотеки, -

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року Приватне підприємство «Горизонт» (далі - ПП «Горизонт») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_6, треті особи : Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»), Публічне акціонерне товариство «Комерційний Індустріальний Банк» (далі - ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Централ Фінанс»), про визнання недійсним договору відступлення права за договором іпотеки.

Позов обґрунтовано тим, що 24 травня 2006 року між ПП «Горизонт» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір № 010/08/11/8536, із строком дії договору до 24.05.2009 року, із сплатою 17 % річних. 22.04.2008 року державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Хмельницької області було посвідчено договір іпотеки між ПП «Горизонт» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладеним в забезпечення кредитного договору № 010/08/11/8536, про що було внесено номер про іпотеку № 23559204 (спеціальний розділ).

24.11.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» було укладено договір № 2212 про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 2271 від 22.04.2008 року, що укладений в забезпечення кредитного договору № 010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року, відповідно до якого новий кредитор отримав всі права вимоги Банку до ПП «ГОРИЗОНТ».

24.11.2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Централ Фінанс» було укладено договір факторингу № 2214 про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 2271 від 22.04.2008 року, що укладений в забезпечення кредитного договору № 010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року, відповідно до якого новий кредитор отримав всі права вимоги до ПП «ГОРИЗОНТ».

24.11.2017 року між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_6 було укладено договір № 2216 про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 2271 від 22.04.2008 року, відповідно до якого новий кредитор отримав всі права вимоги до ПП «ГОРИЗОНТ», за кредитним договором № 010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року; Договором іпотеки від 22.04.2008 року; Договором застави від 24.05.2006 року; Договором поруки № 1 від 24.05.2006 року; Договором поруки № 2 від 06.06.2006 року; Договором поруки № 3 від 06.02.2008 року.

Зазначає, що із договору про відступлення прав вимоги № 2216 від 24.11.2017 року, укладеного між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_6, про відступлення права вимоги за кредитним договором № 010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року, вбачається, що його умови мають ознаки договору факторингу.

З урахуванням того, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, в даному випадку ОСОБА_6 як фізична особа не є фінансовою установою в розумінні цивільного законодавства, а відтак не має право здійснювати факторингові операції.

Також вказує, що нотаріус не мав жодних правових підстав для посвідчення договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором на користь фізичної особи.

Ураховуючи те, що договір про відступлення права вимоги № 2216 від 24.11.2017 року містить ознаки договору факторингу, вказаний договір укладено з порушенням законодавства в частині суб'єктного складу учасників договірних правовідносин, та як наслідок неправомірним було відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22.04.2008 року, відтак договір про відступлення права вимоги № 2216 від 24.11.2017 року, укладеним між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_6, що посвідчений приватним нотаріусом Русанюк З.З., Київського міського нотаріального округу, м. Київ, є недійним з моменту його вчинення.

Також зазначає, що законодавство передбачено інший порядок для заміни сторони у зобов'язанні. ПП «Горизонт» у жодних договірних відносинах з ОСОБА_6 не перебував, попередньої домовленості щодо покладання на ОСОБА_6 виконання обов'язку щодо погашення зобов'язання за договором кредиту № 010/08/11/8536 від 24.05.2006 року не покладав. Таким чином, у позивача не було волевиявлення на виконання його обов'язку за договором кредиту іншою особою.

Виходячи з наведеного, положень статей 203, 215, 512-519, 528, 556, 1054, 1077, 1079, 1082, 1084 ЦК України, статті 24 Закону України «Про іпотеку», статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ПП «Горизонт» просило визнати недійсним договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Русанюк З.З. за №2216 від 24.11.2017 року, укладений між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_6.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за договором відступлення права вимоги за основним боргом та за договором іпотеки від 24.11.2017 року, укладеним між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та відповідачем відступлення права вимоги здійснено безоплатно, відтак оскільки, за оспорюваним договором жодна із сторін не передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, тому відсутні підстави вважати, що укладений між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_6 договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки є договором факторингу.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПП «Горизонт» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Подана апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час укладання оскаржуваного договору не здійснювалося його погодження з ПП «Горизонт».

У відзиві на апеляційну скаргу, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_6, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відзив обґрунтовано тим, що спірний договір було укладено у відповідності до статей 512-219 ЦК України. Крім цього, договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки нерозривно пов'язаний з договором про заміну кредитора у зобов'язанні у зв'язку з виконанням третьою особою, який не оскаржується.

Зазначає, що відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитним договором такої заборони встановлено не було, а тому згода боржника не обов'язкова.

В судове засідання призначене на 12 грудня 2018 року з'явилися лише представники ПП «Горизонт» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Централ Фінанс», будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився.

Повідомлення про виклик в судове засідання ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» отримане не було в зв'язку з виїздом з адреси, що містилася в матеріалах справи.

Від ОСОБА_6 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з зайнятістю адвоката, що представляє її інтереси в іншому судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників справи, що з'явились в судове засідання, враховуючи, що ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» не повідомило суд про зміну адреси, а клопотання ОСОБА_6 не підтверджено відповідними доказами, при цьому вона не з'явилась в судове засідання, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останніх.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту восьмого пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника ПАТ «Райффайзен Банк аваль», переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

У справі встановлено, що 22.04.2008 року державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори Хмельницької області було посвідчено договір іпотеки між ПП «Горизонт» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладеним в забезпечення кредитного договору №010/08/11/8536, про, що було внесено номер про іпотеку №23559204 (спеціальний розділ).

24.11.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» було укладено договір № 2212 про відступлення права вимоги за договором іпотеки №2271 від 22.04.2008 року, що укладений в забезпечення кредитного договору №010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Русанюк З.З., КМНО, м. Київ, відповідно до якого новий кредитор отримав всі права вимоги Банку до ПП «ГОРИЗОНТ».

24.11.2017 року між ПАТ «Комерційний індустріальний Банк» та ТОВ «ФК «Централ Фінанс» було укладено договір факторингу № 2214 про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 2271 від 22.04.2008 року, що укладений в забезпечення кредитного договору №010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Русанюк З.З., КМНО м. Київ, відповідно до якого новий кредитор отримав всі права вимоги до ПП «ГОРИЗОНТ».

24.11.2017 року між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_6 було укладено договір № б/н про заміну кредитора в зобов'язанні у зв'язку з його виконанням третьою особою, та договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 2271 від 22.04.2008 року, що укладений в забезпечення кредитного договору № 010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Русанюк З.З., КМНО, м. Київ, відповідно до якого Новий кредитор отримав всі права вимоги до ПП «Горизонт» за кредитним договором N 010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року, договором іпотеки від 22.04.2008 року, договором застави від 24.05.2006 року, договором поруки N 91 від 24.05.2006 року, договором поруки №2 від 06.06.2006 рок, договором поруки № 3 від 06.02.2008 року.

Відповідачем ОСОБА_6, відповідно до пункту 3 договору було сплачено ТОВ «ФК «Централ Фінанс» в рахунок погашення заборгованості позичальника за кредитним договором 105 000,00 (сто п'ять тисяч) гривень (квитанція № 1-877 від 24.11.2017 р.).

20 грудня 2017 року на адресу ПП «Горизонт» надійшов лист ТОВ «ФК «Централ Фінанс» № 111, з повідомленням про передачу ОСОБА_6 всіх прав за кредитним договором №010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року та Договором іпотеки від 22.04.2008 року.

5 грудня 2017 року на адресу ПП «Горизонт» надійшла вимога ОСОБА_6 з повідомленням, що остання набула право вимоги за кредитним договором №010/08/11/8536 від 24 травня 2006 року (з усіма додатковими угодами до нього), укладеним між ПП «Горизонт» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». Дана претензія містила, вимогу про погашення основного боргу по кредитному договору від 24 травня 2006 року у розмірі 226853,00 (двісті двадцять шість тисяч вісімсот п'ятдесят три гривні 00 коп.)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за договором відступлення права вимоги за основним боргом та за договором іпотеки від 24.11.2017 року, укладеним між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та відповідачем відступлення права вимоги здійснено безоплатно, відтак оскільки, за оспорюваним договором жодна із сторін не передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, тому відсутні підстави вважати, що укладений між ТОВ «ФК «Централ Фінанс» та ОСОБА_6 договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки є договором факторингу.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Положеннями статті 215 ЦК України встановлено загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв'язку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України.

Згідно зі статтею 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Положення статті 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 528 УК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

За змістом зазначених норм матеріального права зобов'язання боржника за його волею може бути ним покладено на іншу особу та у випадку виконання зобов'язання іншою (третьою) особою до цієї особи переходять права та обов'язки кредитора у зобов'язанні.

При цьому підставою для виконання третьою особою зобов'язань за боржника є покладення на цю особу такого зобов'язання боржником, як за власною ініціативою та і за попередньою домовленістю цієї особи з боржником.

Таке покладення виконання зобов'язань відповідно до ч. 1 ст. 528 ЦК України є обов'язковим для прийняття кредитором як належного виконання зобов'язання.

Аналізуючи зазначені норми права колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

ПП «Горизонт» згоди на виконання його зобов'язань за кредитним договором на ОСОБА_6 не надавав, у жодних договірних відносинах з нею не перебував.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 виконала зобов'язання за кредитним договором № 010/08/11/8536 від 24.05.2006 року частково, сплативши лише 105 000,00 гривень заборгованості.

Чинним законодавством не передбачено часткове погашення кредитної заборгованості третьою особою, внаслідок якої остання набула права на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 22.04.2008 року за реєстровим номером № 2271, а тому підстав для заміни кредитора в зобов'язанні не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, оскільки неправильне застосування районним судом норм матеріального права призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 283, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Горизонт» задовольнити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 17 серпня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного підприємства «Горизонт» задовольнити.

Визнати недійсним договір відступлення прав за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Русанюком З.З., за № 2216 від 24.11.2017 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Фінанс» та ОСОБА_6.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: /підпис/ В.П. Рибчинський

Судді: /підпис/ Т.О. Денишенко

/підпис/ С.Г. Копаничук

Згідно з оригіналом: В.П. Рибчинський