Єдиний унікальний номер № 225/5185/18
Провадження № 2/225/1219/2018
Дзержинський міський суд Донецької області
РІШЕННЯ

іменем України

06 грудня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

з участю

секретаря Бондарчук Т.І.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобовязання сплатити заробітну плату,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2018 року позивач звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування її у трудових відносинах із НП «Дзержинський РЕМ» ВП «Центральні ЕМ» ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в наступному АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» на посаді контролера в період часу з 20 січня 2018 року по 26 березня 2018, включаючи період роботи за листком непрацездатності з 06 лютого 2018 року по 26 березня 2018 року. При цьому, просила зобовязати відповідача сплатити їй заробітну плату, яка утворилась за вказаний спірний період.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі цивільно правового договору, укладеного 20 січня 2018 року між нею та Дзержинським РЕМ, вона працювала контролером. Перед початком роботи їй були розяснені її функціональні обовязки та визначено територію, яку вона повинна була обслуговувати. Вона повинна була фіксувати у населення показання з приладів обліку споживання електричної енергії. В установленому законом порядку вона підписала цивільно правовий договір, проте копію цього договору так і не отримала у відповідача. З січня 2018 року вона добросовісно виконувала свої функціональні обовязки. В лютому 2018 року під час чергового відвідування абонентів з метою перевірки приладів обліку електроенергії, тобто під час робочого часу, вона впала та пошкодила ногу. З цих підстав вона знаходилась деякий час на лікарняному. Після проходження курсу лікування вона мала намір подалі виконувати свої посадові обовязки, однак їй було відмовлено, при цьому повідомлено, що Дзержинський РЕМ більше не має потреби в її послугах. Оскільки вона не перебуває в штаті ПАО «ДТЕК Донецькобленерго», їй також було відмовлено в нарахуванні та оплаті лікарняних.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.

Представники відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали, оскільки вважають, що між сторонами не існувало трудових правовідносин, а відносини між ними знаходяться у площині цивільного права та регулюються цивільним законодавством.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосудді, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що 19.01.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з метою влаштуватися контролером, до обовязків якого входить зняття у абонентів показань приладу обліку електроенергії.

Отримавши відповідну згоду, позивачу були видані маршрутні листи, в яких визначена територія обслуговування та побутові споживачі, у яких позивач повинна була знімати показання споживання ними електричної енергії та вносити відповідні дати.

Так, відповідачем були видані завдання № 27487 по маршруту № 18114 1100РП-6 від 23.01.2018 та завдання № 27578 по маршруту № 8014 66 від 05.02.2018, виконавцем яких зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_1

06.02.2018 року позивач впала та пошкодила ногу, у звязку з чим у період часу з 06.02.2018 по 23.03.2018 знаходилась на лікуванні і їй були видані листки непрацездатності серії АГУ № 291894, № 291707 (а.с. 18).

В період лікування позивач звернулася до керівництва Торецького РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з метою врегулювання питань оплати їй заробітної плати та лікарняних, однак їй відмовили, посилаючись на те, що вона не є працівником Торецького РЕМ.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. При укладенні трудового договору громадянин зобов'язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров'я та інші документи. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

Отже, виходячи зі змісту статті 21 КЗпП України трудовий договір спрямований на здійснення та забезпечення трудових функцій працівника.

В той час, цивільно-правовий договір - це угода між організацією (підприємством, установою тощо) і громадянином на виконання останнім певної роботи (а саме: договір підряду, договір доручення тощо), предметом якого є надання певного результату праці.

Таким чином, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від підрядних, є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, на відміну від працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує і виконує свою роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми доказами є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що між сторонами по справі трудових правовідносин не існувало, оскільки позивач не надала суду належних і достатніх доказів, які б свідчили про перебування її у трудових відносинах з Торецьким РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» за трудовим договором в період часу з 20 січня 2018 року по 26 березня 2018, в тому числі час знаходження її на лікарняному, так як такий договір між сторонами не укладався, накази про прийом та звільнення найманого працівника відповідачем не видавалися, відповідні записи в трудову книжку не вносилися, заробітна плата не виплачувалася.

Натомість є достатні підстави вважати, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини на підставі договору підряду, які регулюються ЦК України.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про встановлення факту перебування в трудових відносинах недоведеними, а тому вони не підлягають задоволенню.

У звязку з цим також не підлягають задоволенню і вимоги про зобовязання відповідача сплатити їй заробітну плату, яка утворилась за період часу з 20 січня 2018 року по 26 березня 2018, включаючи період роботи за листком непрацездатності з 06 лютого 2018 року по 26 березня 2018 року, так як ці вимоги є похідними від попередніх позовних вимог.

Керуючись статтями 259, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобовязання сплатити заробітну плату відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції ЦПК України (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя Є.В. Челюбєєв