ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5097/18
провадження № 2/753/4383/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.

при секретарі Гаврилюк О.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

У березні 2018 року ПАТ «КБ «Приват Банк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.11.2007 між банком та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно з яким відповідач отримала кредит в сумі 6200,00 грн. зі сплатою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов'язань станом на 28.02.2018 утворилася заборгованість в сумі 51 468,09 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 4257,00 грн., процентів за користування кредитом - 39 409,07 грн., комісії та пені - 5113,06 грн., штрафу (фіксована частина) - 250,00 грн., штрафу (процентна складова) - 2438,96 грн., яку банк просив стягнути з відповідача.

До суду 14.05.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зокрема зазначено, що за заявою позивача Дарницьким районним судом м.Києва видано судовий наказ від 04.12.2008, відповідно до якого з відповідача на користь позивача стягнуто суму заборгованості за кредитним договором від 14.11.2007 у розмірі 5144,00 грн., а також судові витрати. На підставі чого, ОСОБА_2 звертає увагу суду, щодо того, що позивач намагається повторно стягнути з неї суму однієї і тієї ж заборгованості, яка вже стягнута зазначеним судовим наказом від 04.12.2008. Крім того, у відзиві відповідач просила суд застосувати строки позовної давності.

Ухвалою суду від 15.05.2018, за заявою відповідача, судом у позивача витребовано оригінал «Умов і Правил надання банківських послуг» ПАТ КБ «Приваг Банк», що були чинні на дату підписання ОСОБА_2 заяви б/н від 14.11.2007 та виписку про рух коштів по картковому рахунку НОМЕР_1, відкритого на ім'я ОСОБА_2 починаючи з 14.11.2007 по 28.02.2018. Однак, вказана ухвала суду позивачем не виконана без зазначення істотних підстав, які перешкоджають позивачу виконати вимоги ухвали суду про витребування доказів від 15.05.2018.

До суду 01.08.2018 від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, відповідно до якої вбачається, що відповідач підписавши Анкету-заяву позичальника приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг (заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг).Крім того, оскільки відповідач підписала вказаний кредитний договір, їй добре були відомі і зрозумілі всі умови йього договору, і вона вважає їх справедливими до себе, що крім того, вбачається, з того, що відповідач не зверталась до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціювала розірвання укладеного договору.

У судове засідання учасники процесу не з"явились, були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наданих до суду доказів враховуючи їх достатність.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 14.11.2007 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно з яким ОСОБА_2 отримала кредит у сумі 6200,00 грн. зі сплатою 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Вказаний кредитний договір складається із заяви позичальника, Тарифів та Умов.

Згідно з умовами кредитного договору його складовою є Умови та правила надання банківських послуг.

Пунктом 1.1.7.31 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредитку, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років.

Однак, з наданих позивачем Умов та правил надання банківських послуг по договору від 14.11.2007 вбачається, що у них відсутній підпис клієнта, тобто ОСОБА_2

В тому числі, як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом у березні 2018 року, вказавши період заборгованості з 14.11.2007 по 28.02.2018, що виходить за межі строку позовної давності.

На підставі викладеного, судом встановлено, що банк не надав доказів ознайомлення позичальника з Умовами та правилами надання банківських послуг, в яких установлено позовну давність тривалістю у 50 років, оскільки вони ним не підписані, наданий банком розрахунок не оформлений належним чином, оскільки не містить прізвища та підпису посадової особи, яка має право складати такий розрахунок.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1 та 5 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст.259 ЦК України).

Згідно із ч. 1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Враховуючи викладене вважаю, що позивачем не обґрунтовано належність кожного з наданих ним доказів на підтвердження його вимог, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, пунктом 1.1.7.31 яких установлено позовну давність тривалістю в 50 років, не містять підпису відповідача, водночас у заяві позичальника від 14.11.2007 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не обґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню у повному обсязі за спливом строку позовної давності.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати згідно Закону України «Про судовий збір» позивачу поверненню не підлягають і покладаються на позивача.

Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати позивачу поверненню не підлягають і покладаються на позивача.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м.Києва. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 27.08.2018 .

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА