Номер провадження 2/243/1232/2018
Номер справи 243/2449/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» червня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

- позивача - ОСОБА_1,

- представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

- представника відповідача - Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, скасування арешту майна та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2, Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, скасування арешту майна, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2007 року, справа № 2-820/2007, з нього на користь відповідача ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 360 гривень щомісячно, до повноліття дочки ОСОБА_7, а потім 180 гривень щомісячно, до повноліття дочки ОСОБА_8, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

По примусовому виконанню зазначеного Рішення суду відкрите виконавче провадження, аліменти стягуються.

На теперішній час заборгованість за аліментами перед відповідачем дорівнює 45203,68 гривень, яка утворилася за час з 2007 по 2018 рік.

При визначенні розміру заборгованості, всупереч Рішенню суду, за час із серпня 2017 по січень 2018 року державний виконавець вказав суму, яка підлягає сплаті, як аліменти на користь відповідача, не 30 а 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку.

Зазначене суперечить Рішенню суду від 05 березня 2007 року, яке є підставою для стягнення аліментів, а також розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року у якому зазначено, що зазначений Закон набуває чинності з дня його опублікування.

Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку може розповсюджуватися тільки на ті факти стягнення аліментів, які мали місце після прийняття Закону № 2037-УІІІ від 17 травня 2017 та набуття ним чинності.

Таким чином, при визначенні розміру заборгованості за аліментами державний виконавець не мав права брати мінімальний розмір аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, бо це є порушенням Конституції України та інших норм матеріального права.

Відповідно до ч. 2 статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Пунктом 22 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» підтверджено право суду звільнити боржника від сплати заборгованості за аліментами та окрім підстав звільнення від сплати аліментів, вказаних у статті 197 Сімейного Кодексу України, як підстава вказана ще і відсутність вини платника аліментів у утворенні заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України та п. 23 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров'я. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначає, що, після ухвалення судом рішень про стягнення аліментів у нього змінився матеріальний та сімейний стан: 01 грудня 2007 року він уклав шлюб із ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9) ОСОБА_10, від якого у них народилися діти: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, які також знаходяться на його утриманні.

Цих дітей, відповідно до вимог статей 180, 182 Сімейного Кодексу України, він також повинен утримувати та витрачати на них не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.

Вважає, що зазначені вище обставини є такими, що мають суттєве, істотне значення та є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, оскільки вона утворилася не з його вини, а внаслідок зміни його сімейного та матеріального стану, появи інших утриманців, зміни розміру стягнутих з нього аліментів, оскільки його матеріальний стан змінився і погіршився, враховуючи зміни його матеріального та сімейного стану, наявність на утриманні малолітніх дітей, тому має підстави для звернення до суду з позовом про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Враховуючи викладене, а також те, що при розірванні шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 він залишив їй сімейний бізнес, самостійно сплачував кошти по Кредитним договорам, укладеним ще під час шлюбу з нею, не має постійного доходу, що підтверджено Рішенням суду від 05 березня 2007 року, а також встановлення суми заборгованості по аліментам не відповідно до Рішення суду від 05 березня 2007 року, те, що він не ухилявся від сплати аліментів, а сплачував їх при наявній можливості, іноді у розмірі, що перевищує щомісячний платіж, що підтверджено Довідкою державного виконавця, заборгованість за аліментами виникла у зв'язку із обставинами, що мають істотне значення - народження двох дітей і у зв'язку з цим зміною його матеріального та сімейного стану при цьому зміною його матеріального стану у бік його погіршення, він може бути звільнений від сплати заборгованості за аліментами у повному обсязі.

Він є фізичною особою-підприємцем. Для роботи відкрив рахунок у Краматорській філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». У рамках виконавчого провадження по примусовому виконанню Рішення суду від 05 березня 2007 року на грошові кошти, що знаходяться на цьому рахунку був накладений арешт (Постанова про арешт коштів боржника винесена 14 грудня 2017 року). Наявність заборони здійснювати будь-які операції по банківському рахунку ускладнює його роботу, не дає можливості заробляти кошти на утримання сім'ї і фактично унеможливлює будь-яке погашення боргу, тягне за собою його накопичування.

Вважає, що будь-яких підстав для застосування такої міри забезпечення виконання Рішення суду не було, оскільки безпосередньо перед накладанням арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку, у листопаді 2017 року, у рахунок погашення заборгованості за аліментами він сплатив 6900 гривень.

Відповідно до ч. 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений на майно боржника (у тому числі і на грошові кошти, які знаходяться на рахунках) може бути знятий за рішенням суду.

Вважає, що оскільки наявні підстави для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами у повному обсязі, підстав для застосування заходів забезпечення виконання Рішення суду немає, Постанова про арешт коштів боржника від 14 грудня 2017 року, винесена старшим державним виконавцем Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 підлягає скасуванню, арешт, накладений на грошові кошти, що знаходяться на рахунку №335548 Краматорської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Краматорськ 1760 та на інших відкритих рахунках підлягає зняттю.

Просить суд зобов'язати Словянський міськрайонний Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не змінювати самостійно розмір аліментів, стягнутих з нього, ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь відповідача ОСОБА_2, визначених за Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 05 березня 2007 року, справа № 2-820/2007, у розмірі 360 гривень щомісячно, до повноліття дочки ОСОБА_7, а потім 180 гривень щомісячно, до повноліття дочки ОСОБА_8, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а саме - не зазначати мінімальний розмір аліментів - не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.

Звільнити його, ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, які були стягнуті з нього на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь відповідача ОСОБА_2, визначених за Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2007 року, справа № 2-820/2007, у повному обсязі.

Скасувати Постанову про арешт коштів боржника від 14 грудня 2017 року, винесену старшим державним виконавцем Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 та зняти арешт, накладений на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № 335548 Краматорської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Краматорськ НОМЕР_1 1760 та на інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення Постанови про арешт коштів боржника, а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати по справі.

ОСОБА_2 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Рішенням Словянського міськрайонного суду від 05 березня 2007 року з ОСОБА_1 на її користь були стягнуті аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 360 грн. щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

У звязку з тим, що відповідач належним чином аліменти не платив зявилась заборгованість, наприкінці 2009 року Рішенням суду тверда сума аліментів була замінена на стягнення аліментів у вигляді 30% від усіх видів доходу відповідача.

Відповідач систематично не виконував Рішення суду, у звязку з чим станом на 01 лютого 2018 року у нього виникла заборгованість по аліментам у розмірі 45203,68 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу У країни, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до Розрахунку пеня за несплату аліментів за період з 01 лютого 2007 року по 01 лютого 2018 року складає 273498,87 грн., але зважаючи на вимоги ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України сума неустойки за несплачені аліменти не може перевищувати 45203,68 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на її, ОСОБА_2, користь заборгованість по виплаті аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 45203,68 грн., пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 45203,68 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, підтримав свої позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також зазначив, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів у сумі 45203,68 грн. та сплати пені за прострочення сплати аліментів у сумі 45203,68 грн. не визнає, просить суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

У наданому Відзиві на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 зазначив, що у зустрічному позові ОСОБА_2 зазначає, що він систематично не виконував Рішення суду, у зв'язку із чим утворилася заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 45203,68 гривень. Однак із доданої до позову Довідки Відділу державної виконавчої служби вбачається, що аліменти він сплачував систематично, але іноді не у повному обсязі, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. У зв'язку з тим, що заборгованість утворилася з поважної причини, через наявність у нього інших утриманців, малолітніх дітей та з інших поважних причин, ним і було подано позов про звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Викладене передбачене і п. 22 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до якого передбачена ст. 196 Сімейного кодексу відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 Сімейного кодексу України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Вважає, що твердження відповідача ОСОБА_2 про те, що його позовні вимоги незаконні та необґрунтовані не відповідають зазначеним вище нормам матеріального права і є такими, що суперечать дійсності.

Згідно доданого до цього відзиву Розрахунку, проведеного на підставі правових позицій, викладених Верховним Судом України у Постанові по справі за № 6-94цс15 від 01 липня 2015 року, розрахунок пені здійснюється за наступним алгоритмом:

Заборгованість за аліментами помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Сума заборгованості вираховується шляхом віднімання від суми аліментів, яка підлягала сплаті у поточному місяці суми фактично сплачених аліментів.

Згідно зробленого за цим алгоритмом Розрахунку, сума його заборгованості за аліментами становить 42438,28 гривні, сума пені дорівнює 12883,87 гривні.

Вважає, що будь-які правові підстави щодо задоволення зустрічних позовних вимог і стягнення з нього на користь відповідача заборгованості за аліментами у розмірі 45203,68 гривень та пені у такому ж розмірі, відсутні.

У звязку із відсутністю правових підстав щодо задоволення зустрічних позовних вимог не підлягає задоволенню і вимога ОСОБА_2 щодо стягнення з нього на її користь понесених нею витрат.

Зазначає, що також заперечує щодо стягнення з нього на користь відповідача ОСОБА_2 заборгованості по сплаті аліментів, оскільки заборгованість утворилася з поважних причин, у звязку з чим ним було подано первісний позов. Окрім зазначених у первісному позові причин виникнення заборгованості, вона виникла і у зв'язку із тим, що на території міста Слов'янська у 2014 році проводилася активна фаза АТО, до 2014 року та безпосередньо після цього у зв'язку із цим суттєво знизився рівень його доходів.

Таким чином вважає, що оскільки заборгованість утворилася не з його вини, з нього не підлягає стягненню і пеня за прострочення у сплаті аліментів (а.с73-77).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 04 червня 2018 року до суду надала Заяву про розгляд справи у її відсутності за участю її представника - адвоката ОСОБА_3 (а.с. 81).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3, який діє на підставі Договору про надання правових послуг від 13 квітня 2018 року (а.с. 54-55), зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у зустрічній позовній заяві. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та надав до суду Відзив на позовну заяву про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, скасування арешту майна, у якому зазначив, що ОСОБА_1 заявляє про те, що він не може сплачувати аліменти на утримання дітей у звязку з тим, що в нього змінився сімейний стан, а саме, він одружився і від другого браку має двох дітей. Посилаючись на ст. 180, 182 Сімейного кодексу України він просить суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами.

Вважає, що положення ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України можливо застосувати лише в тому випадку, якщо платник аліментів має тяжкий стан здоровя або інші істотні обставини, що звільнюють його від сплати заборгованості по аліментам. Позивачем до позовної заяви не надано будь яких доказів що він є тяжко хворий та не може самостійно отримувати дохід. Крім того позивач є приватним підприємцем та активно займається підприємницькою діяльністю. У своїй позовній заяві позивач зазначає, що одружений з ОСОБА_1, яка працює та отримує відповідний дохід.

Посилання позивача на ст. 68 Конституції України де зазначається, що кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, є вчасним оскільки обовязок батьків утримувати своїх дітей до повноліття зазначений як у Конституції України, так і в Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с37-38 ). В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_13 міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - ОСОБА_4, яка діє на підставі Довіреності №6-2170 від 05 травня 2018 року (а.с. 36), заперечувала проти задоволення вимог ОСОБА_1 та в наданих до суду Заперечення зазначила, що у Словянському міськрайонному Відділі державної виконавчої служби на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження, відкрите 28 березня 2007 року на підставі виконавчого листа № 2-820, виданого 05 березня 2007 року Словянським міськрайонним судом Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_15 на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 360 грн. щомісяця до повноліття доньки ОСОБА_5 тобто до 18 січня 2022 року, а потім стягувати аліменти у розмірі 180,00 грн. до повноліття доньки ОСОБА_6, тобто до 05 жовтня 2023 року, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючі з 31 січня 2007 року.

У відповідності до ст. ст. 3, 18, 24 державним виконавцем 28.03.2007р. була винесена Постанова про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена сторонам виконавчого провадження. 04 квітня 2007 року боржник, отримав Постанову про відкриття виконавчого провадження, зявився до відділу, надав Квитанцію про сплату аліментів та повідомив, що перебуває на обліку з 01 квітня 2007 року у Словянському міському центру зайнятості. 14 квітня 2007 року до бухгалтерії установи була направлена Постанова про стягнення аліментів, де проводилося стягнення з допомоги до 05 серпня 2007 року.

Після зняття з обліку в СМЦЗ боржник тривалий час не сплачував аліменти на утримання дітей, державним виконавцем 11 лютого 2008 року було направлено Подання про притягнення боржника за несплату аліментів. 12 травня 2008 року ОСОБА_14 був засуджений Словянським міськрайонним судом за ст. 164 КК України за злісне ухилення від сплати аліментів до виправних робіт строком до 80 годин. І в подальшому ОСОБА_1 не своєчасно та не в повному розмірі сплачував аліменти протягом усього періоду.

Так за 2008 рік йому було нараховано до сплати аліментів 4320,00 грн.( що тоді 360,00грн. на двох дітей) сплачено ним 3980,00грн.

За 2009 рік нараховано 4360,00 грн. сплачено 1520,00 грн.; з листопада було застосовано 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За 2010 рік нараховано - 6078,00грн. сплачено 650,00грн.;

За 2011рік нараховано 7256,00грн. сплачено 2170,00грн.

За 2012 рік нараховано 8280,00 грн. сплачено 4365,00 грн.

За 2013 рік нараховано 8736,00 грн. сплачено3273,00 грн.

За 2014 рік нараховано 8832,00 грн. сплачено 4350,00 грн.

За 2015 рік нараховано 9380,00 грн. сплачено 2920,00 грн.

За 2016 рік нараховано 10904,00 грн. сплачено 4350,00 грн.

За 2017 рік нараховано 16825,40 грн. сплачено 13800,00 грн.

У відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який був опублікований в газеті «Голос України» № 102 від 08 червня 2017 року та набув чинності через місяць його опублікування, де мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, державним виконавцем було застосований мінімальний розмір 50 відсотків з липня 2017 року.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, це сукупність дій органів та посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України « Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно рішення суду розмір аліментів не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Але у відповідності до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», Закону України «Про виконавче провадження» де визначення суми заборгованості із сплати аліментів, визначається виконавцем у порядку встановлених Сімейним Кодексом України та Постанови № 3 від 15 травня 2006 року п. 17 Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, тому державним виконавцем і був застосований для нарахування аліментів 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Вважає, що вона, як Державний виконавець, правомірно керувалась чинним законодавством при виконанні виконавчого провадження та нарахування розміру сплати аліментів. Заборгованість по аліментам на 01 лютого 2018 року склала у сумі 45203,68 грн.

У відповідності до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці, стягнення може бути звернута на майно боржника.

У зв'язку з цим державним виконавцем для забезпечення виконання рішення була винесена Постанова про арешт коштів боржника та направлена для виконання до банківській установи.

Згідно додатків доданих до позовної заяви у позивача була Постанова про арешт коштів боржника від 14 грудня 2017 року, яку він міг оскаржити протягом 10 днів з дня отримання постанови. Але ОСОБА_1 не скористався своїм правом, у звязку з цим пропустив строк для оскарження.

Вважає, що вимоги у позовній заяві відносно зняття арешту повинно розглядатися, як скарга на дії державного виконавця. Просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в частині скасування Постанови про арешт коштів боржника до Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 27-28).

У наданій до суду Відповіді на Відзив старшого державного виконавця Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4, ОСОБА_1 зазначає, що Заперечення проти його позову, викладені у Відзиві старшого державного виконавця Петренко Т.В. не можуть бути визнані судом і підлягають відхиленню виходячи з того, що по примусовому виконанню зазначеного Рішення суду відкрите виконавче провадження, аліменти стягуються.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначені цілі та завдання виконавчого провадження, а саме - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у ньому Законі органів і осіб, то спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цім Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Вважає, що державний виконавець повинна виконувати саме Рішення суду, та стягувати з нього ту суму аліментів, які зазначені у судовому Рішенні.

Зміні у законодавстві, які може враховувати та застосовувати державний виконавець, можуть торкатися тільки способу виконання Рішення, не змінюючи його по суті.

Застосування при визначенні розміру заборгованості мінімального розміру аліментів у 50% прожиткового мінімуму, визначеного законом для дитини відповідного віку, а не 30%, як це зазначено у судовому рішенні, є зміною Рішення суду по суті і порушенням статті 1 Закону України «Про виконавче провадження».

Тому заперечення старшого державного виконавця про те, що сума мінімального розміру аліментів - 50% прожиткового мінімуму, визначена законом для дитини відповідного віку відносно визначення розміру аліментів, які стягуються з нього за Рішенням Словянського міськрайонного суду від 05 березня 2007 року (справа № 2-820/2007) є законною, не можуть бути прийняті судом, оскільки ці Заперечення є такими, що не відповідають та порушують норми матеріального права.

Вважає, що не може бути прийняте до уваги і Заперечення відповідача щодо неможливості скасування арешту, накладеного на грошові кошти, які знаходяться на рахунку у Краматорській філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у межах цивільного судочинства, оскільки такий арешт може бути знятий тільки у межах оскарження дій або бездіяльності державного виконавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду.

Будь-яких процесуальних обмежень зазначена норма закону не містить.

Наявність заборони здійснювати будь-які операції по банківському рахунку ускладнює його роботу, не дає можливості заробляти кошти на утримання сімї і фактично унеможливлює будь-яке погашення боргу, тягне за собою його накопичування (а.с.80).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, скасування арешту майна не підлягають задоволенню, а вимоги за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості зі сплати аліментів підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

У статті 1 Загальної декларації прав людини проголошено, що всі люди народжуються вільними й є рівними за своєю гідністю та правами. Вони наділені розумом і совістю та повинні діяти один щодо одного в дусі братерства. Кожна людина має всі права і всі свободи, проголошені цією Декларацією, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового, станового або іншого становища (ст. 2).

Згідно зі статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, всі особи є рівними перед судами і трибуналами. Це основоположні міжнародні правові норми з питань рівності прав людини, на які орієнтується всі правові держави світу.

Конституція України закріплює основні засади правового статусу людини і громадянина в Україні, тобто ті провідні ідеї, що покладені в основу змісту й умов реалізації прав та обов'язків людини і громадянина в нашій державі. Передусім це стосується частин 1, 2 ст. 24 Конституції України, відповідно до яких: «Громадяни мають рівні« конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв і обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального поводження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками». Крім того, ч. 2 ст. 21 Конституції України закріплює засаду невідчужуваності та непорушності прав і свобод людини. Відповідно до цієї засади не допускається не тільки відчуження прав і свобод, якими людина володіє, а й обмеження їхнього змісту, створення перешкод для їх реалізації тощо. Дані положення повною мірою поширюються і на передбачені цивільно-процесуальним законом права суб'єктів цивільного провадження.

У загальному розумінні рівність перед законом означає обов'язок всіх додержуватися приписів закону, використовувати закон у своїх інтересах. Закріплення рівності перед законом як засади здійснення правосуддя в цивільних справах означає, що жодна обставина не може стати підставою для надання будь-яких привілеїв або запровадження будь-яких обмежень, що суперечать приписам цивільно-процесуального закону щодо прав і обов'язків всіх суб'єктів провадження.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» « Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до п.п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобовязують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обовязків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, в судовому засіданні встановлено та вбачається з Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2007 року № 2-820/2007, що з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_15 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 360 грн. щомісячно до повноліття дочки ОСОБА_7, тобто до 18 січня 2022 року, а потім в розмірі 180,00 грн. до повноліття дочки ОСОБА_8, тобто до 05 жовтня 2023 року, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 5).

Так, зі Свідоцтва про зміну імені, серія І-НО 014544, виданого 16 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_5, змінив прізвище на «Белозьоров» ОСОБА_16, про що 16 січня 2013 року складено відповідний Актовий запис № 2 (а.с. 9).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Згідно ст. 12 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Тобто, доказами можуть бути будь-які дані, на підставі яких суд повинен встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача щодо наявності у відповідача заборгованості по сплаті аліментів саме з його вини.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тобто, докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

Відповідно частини 3 статті 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Так, з Розрахунку заборгованості по аліментам, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, по Виконавчому листу № 2-826, виданого на підставі Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05 лютого 2007 року про стягнення аліментів у розмірі 360,00 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, складеного Старшим державним виконавцем Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби за №8932444/4103 від 05 лютого 2018 року, вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей станом на 01 лютого 2018 року у розмірі 45203,68 грн. (а.с. 18).

Як вбачається із Свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 121188, виданого 01 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, ОСОБА_14 одружився з ОСОБА_9 та від цього шлюбу 02 серпня 2008 року у них народилася дитина ОСОБА_11, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-НО № 531183, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та 25 січня 2012 року народилася друга дитина ОСОБА_12, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-НО № 531184, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 6,7,8).

З довідки, виданої Виконавчим комітетом Словянської міської ради від 22 січня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_17 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, разом з нею зареєстровані діти: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 16).

З Акту № 88, складеного 23 лютого 2018 року керівником комітету мікрорайону Черевківка м. Словянська ОСОБА_18, вбачається, що ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, та фактично мешкає за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вул. Каспійська, будинок №14 (а.с. 13).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_1, після ухвалення Рішення Словянським міськрайонним судом Донецької області від 05 лютого 2007 року про стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, дійсно змінився сімейний стан, а саме: він одружився та у нього від цього шлюбу також народилося двоє дітей.

У відповідності до ст.ст. 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, його матеріальне становище, стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів, а також наявність у платника аліментів на утриманні інших осіб, яким він зобовязаний виплачувати аліменти.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.197 Сімейного кодексу України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Крім того, пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також передбачено, що суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених Сімейного кодексу СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв'язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов'язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні аналогічних спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.

Як на підстави для звільнення від сплати заборгованості за аліментами ОСОБА_1 посилався на факти здійснення сплати аліментів не в повному обсязі та наявності на утриманні інших дітей: ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Разом з тим, суд вважає, що дані обставини не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості за аліментами, оскільки з наданих ОСОБА_1 суду доказів не встановлено, що вищевказана заборгованість виникла у нього у зв'язку з його тяжкою хворобою або хворобою членів його сімї, а наявність у нього інших дітей, не є обставинами, які можуть бути підставою для звільнення від сплати аліментів в розумінні ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, оскільки відповідно до положень ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Крім, того суд вважає належним зазначити, що аліменти, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, та за якими утворилася заборгованість, стягуються з нього у мінімальному розмірі, що відповідно Сімейного кодексу України, не можуть бути меншими ніж передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 почала утворюватися з 2007 року, за що його було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 164 КК України та засуджено 12 травня 2008 року Словянським міськрайонним судом Донецької області до 80 годин виправних робіт.

Також, суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що заборгованість зі сплати аліментів утворилася в наслідок збільшення державним виконавцем мінімального розміру аліментів, що стягувалися з нього з 30 % до 50 % та державний виконавець не мав права збільшувати розмір аліментів, оскільки у відповідності до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», мінімальний розмір аліментів на одну дитину, з липня 2017 року, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, це сукупність дій органів та посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів, які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених Законом України « Про виконавче провадження» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно рішення суду розмір аліментів не може бути менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Але, у відповідності до Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», Закону України «Про виконавче провадження» де визначення суми заборгованості із сплати аліментів, визначається виконавцем у порядку встановлених Сімейним Кодексом України та Постанови № 3 від 15 травня 2006 року п. 17 Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, тому державним виконавцем і був застосований для нарахування аліментів 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати систематичний контроль за правильним і своєчасним відрахуванням утриманих сум аліментів стягувачам. Державний виконавець, при визначенні мінімального розміру аліментів, який має бути сплачений боржником у відповідному місяці, повинен використовувати у розрахунку суму в розмірі не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суму прожиткового мінімуму на відповідний рік на одну особу в розрахунку на місяць встановлено відповідними Законами України «Про державний бюджет України на рік».

Заборгованість по аліментах, які присуджені у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості (міста, району). При визначенні суми заборгованості державний виконавець також зобов'язаний враховувати встановлений статтею 182 Сімейного кодексу України мінімум суми аліментів на одну дитину в місяць.

Будь-які дії платників відносно ухилення від сплати аліментів мають юридичні наслідки для таких боржників.

Відповідно до п. 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень (з відповідними змінами) виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, звертає стягнення на майно боржника.

Пунктом п. 5 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень (з відповідними змінами) за наявності заборгованості зі сплати аліментів, яка утворилася після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, передбачені пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 Закону, які виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. Виготовлення таких постанов не в автоматизованій системі виконавчого провадження забороняється.

Постанова оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про дату винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження та розмір суми заборгованості, яка утворилася після винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження.

Тимчасові заходи, передбачені пунктами 1 - 4 частини дев'ятої статті 71 Закону, припиняються у разі погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі на підставі постанов державного виконавця про скасування таких заходів або закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1, 2, 5, 7, 9, 10, 12, 14 частини першої статті 39 Закону.

Як вбачається із Розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей за період з 2007 року по 01 лютого 2018 року у сумі 45203,68 грн.

Таким чином державний виконавець Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - ОСОБА_4, діяла у межах своїх повноважень відповідно до норм чинного законодавства при зміні стягнення мінімального розміру аліментів з 30 % до 50 % та при накладенні арешту на майно боржника ОСОБА_1, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, а наявна заборгованість ОСОБА_1 перевищує сукупний розмір суми платежів аліментів за три місяці.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що позивач не використав своє право шляхом подання нового позову з вимогою про зміну розміру аліментів.

Таким чином суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не змінювати самостійно розмір аліментів, що з нього стягуються на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначених за рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 05 березня 2007 року, справа № 2-820/2007, у розмірі 360 гривень щомісячно, до повноліття дочки ОСОБА_7, а потім 180 гривень щомісячно, до повноліття дочки ОСОБА_8, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а саме - не зазначати мінімальний розмір аліментів - не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, оскільки такі вимоги є не обґрунтованими, та у разі їх задоволення, вони будуть порушувати вимоги Закону та інтереси цих дітей.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача ОСОБА_1 про скасування Постанови про арешт коштів боржника від 14 грудня 2017 року, складеної старшим державним виконавцем Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 та зняття арешту, накладеного на грошові кошти, що знаходяться на рахунку № 335548 Краматорської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Краматорськ НОМЕР_1 1760 та на інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення Постанови про арешт коштів боржника, оскільки ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, понад три місяці, за період з 2007 року по 01 лютого 2018 року, оскільки посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що наявність заборони здійснювати будь-які операції по банківському рахунку ускладнює його роботу, не дає можливості заробляти кошти на утримання сім'ї і фактично унеможливлює будь-яке погашення боргу та тягне за собою його накопичування, не є підставою для скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів у сумі 45203,68 грн., то суд приходить до переконання, що в цій частині вимоги не підлягають задоволенню,оскільки вказана заборгованість виникла внаслідок невиконання рішення суду про стягнення аліментів, порядок стягнення яких визначений ст.ст. 194-195 Сімейного кодексу України та Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавче провадження у справі про стягнення аліментів не закрито, виконавчий лист стягувачу ОСОБА_2 не повернуто.

Відповідно до вказаних положень закону заборгованість по аліментах визначається державним виконавцем і стягується за виконавчим листом, виданим на підставі рішення про стягнення коштів на утримання дитини, а не окремим рішенням.

Оскільки повторне стягнення із боржника суми, що має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів недопустиме, то суд, з урахуванням статей 194-195 СК України та вимог Закону України «Про виконавче провадження», приходить до висновку про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Що стосується зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення пені з ОСОБА_1 за прострочення сплати аліментів у розмірі 45203,68 грн., то суд приходить до переконання, що в цій частині зустрічні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір та вид відповідальності за прострочення сплати аліментів встановлено ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України. Так, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

При цьому право одержувача аліментів та стягнення неустойки, передбачене ст. 196 Сімейного кодексу України, у випадках несвоєчасної виплати присуджених за рішенням суду аліментів виникає з часу набрання рішенням законної сили, при наявності вини платника аліментів за прострочення у їх сплаті.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 Сімейного кодексу України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 Сімейного кодексу України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки. При цьому право одержувача аліментів на стягнення неустойки, передбачене ст. 196 Сімейного кодексу України, не повязується з дотриманням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження».

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй Постанові від 16.03.2016 року по справі № 6-300цс16 та № 6-2589 цс15.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даному випадку судом з достовірністю встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є рідним батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та на підставі Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області, він повинен був, починаючи з 31 січня 2007 року, сплачувати щомісячно на користь ОСОБА_15 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 360 грн. щомісячно до повноліття дочки ОСОБА_7, тобто до 18 січня 2022 року, а потім в розмірі 180,00 грн. до повноліття дочки ОСОБА_8, тобто до 05 жовтня 2023 року, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 5).

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 не виконуючи у повному обсязі своїх прав, як батька дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також обовязку громадянина України щодо виконання рішення суду, свідомо не сплачував аліменти, ухиляючись від виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей.

За правовою природою аліментні зобовязання це періодичні платежі, які боржник зобовязався сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Пеня - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до переконання, що заборгованість зі сплати аліментів, які повинні були сплачуватися ОСОБА_1 за період 2007 року по 01 лютого 2018 року виникла з вини ОСОБА_1, а тому вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення пені по сплаті аліментів на утримання дітей з 2007 року по 01 лютого 2018 року підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд не приймає до уваги наданий представником позивача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_3 Розрахунок пені, нарахованої на заборгованість по сплаті аліментів, оскільки даний Розрахунок проведено шляхом множення суми заборгованості за рік на загальну кількість днів прострочення сплати аліментів.

До такого висновку суд прийшов, виходячи з того, що з метою постановлення судами України однакових рішень по цивільним та кримінальним справам Верховний суд України розглядаючи справи, по яким можливо неоднозначне трактування закону, викладає свою правову позицію по таким справам, яка підлягає неухильному виконанню під час розгляду аналогічних справ судами України.

Так, у Постанові Верховного суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15 викладена правова позиція стосовно розгляду цивільних справ за позовами про стягнення неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів, а саме: «Згідно з частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць)».

Таким чином, розрахунок пені, складений позивачем за зустрічним позовом, складено не у відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, яка відповідно до приписів ч.4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд не приймає до уваги розрахунок здійснений ОСОБА_1, відповідно до якого сума пені за несплаченими аліментами за період з 31 січня 2007 року по 01 лютого 2018 року складає 12883,87 грн., оскільки при розрахунку пені, ОСОБА_1, маючи заборгованість по сплаті з аліментів, кожну сплату аліментів у більшому розмірі зараховував не на рахунок вже існуючої заборгованості, а на рахунок майбутніх нарахувань по аліментам, а тому суд не може погодитися з наданим ОСОБА_1 розрахунком пені по сплаті аліментів.

З розрахунку заборгованості, складеного судом із урахуванням правової позиції, викладеної в Постанові Верховного суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, сума нарахованої неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів ОСОБА_1 за період з 31 січня 2007 року по 01 лютого 2018 року складає 19215,87 грн., виходячи з наступного розрахунку:

- з 31 січня 2007 року - заборгованість становить 11,61 грн. (11,61 х 1% х 1 день = 0,12 грн.), пеня складає 0,12 грн.;

- за лютий 2007 року розмір пені становить 100,80 грн. (У лютому 2007 року заборгованість по аліментам 360,00 грн., 1% = 3,60 грн. х 28 днів = 100,80 грн.);

- за березень 2007 року розмір пені становить 111,60 грн. (У березні 2007 року заборгованість по аліментам 360,00 грн., 1% х 31 день = 111,60 грн.);

- за квітень 2007 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у квітні аліменти у сумі 473,42 грн., з яких 360 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за квітень 2007 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за травень 2007 року розмір пені становить 25,74 грн. (У травні 2007 року 278,00 грн. нараховані аліменти 194,98 грн. сплачених = 83,02 грн. х 1% х 31 день = 25,74 грн.);

- за червень 2007 року розмір пені становить 72,60 грн. (У червні 2007 року 278,00 грн. нараховані аліменти 36,09 грн. сплачених = 241,91 грн. х 1% х 30 днів = 72,60 грн.);

- за липень 2007 року розмір пені становить 54,25 грн. (У липні 2007 року 278,00 грн. нараховані аліменти 102,51 грн. сплачених = 175,49 грн. х 1% х 31 день = 54,25 грн.);

- за серпень 2007 року розмір пені становить 80,91 грн. (У серпні 2007 року 278,00 грн. нараховані аліменти 16,53 грн. сплачених = 261,47 грн. х 1% х 31 день = 80,91 грн.);

- за вересень 2007 року розмір пені становить 108,00 грн. (У вересні 2007 року 278,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 278,00 грн. х 1% х 30 днів = 108,00 грн.);

- за жовтень 2007 року розмір пені становить 111,60 грн. (У жовтні 2007 року 360,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 360,00 грн. х 1% х 31 день = 111,60 грн.);

- за листопад 2007 року розмір пені становить 108,00 грн. (У листопаді 2007 року 360,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 360 грн. х 1% х 30 днів = 108,00 грн.);

- за грудень 2007 року розмір пені становить 111,60 грн. (У грудні 2007 року 360,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 360,00 грн. х 1% х 31 день = 111,60 грн.);

Таким чином, заборгованість по аліментам, станом на 01 січня 2008 року складає 2738,08 грн.

- за січень 2008 року розмір пені становить 108,00 грн. (У січні 2008 року заборгованість по аліментам 360,00 грн., 1% = 3,60 грн. х 31 днів = 108,00 грн.);

- за лютий 2008 року розмір пені становить 104,40 грн. (У лютому 2008 року заборгованість по аліментам 360,00 грн., 1% = 3,60 грн. х 29 днів = 104,40 грн.);

- за березень 2008 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у березні 2008 року аліменти у сумі 1850,00 грн., з яких 360 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за березень 2008 року , а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за квітень 2008 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у квітні аліменти у сумі 800,00 грн., з яких 360 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за квітень 2008 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за травень 2008 року розмір пені становить 96,10 грн. (У травні 2008 року 360,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 310,00 грн. х 1% х 31 день = 96,10 грн.);

- за червень 2008 року розмір пені становить 93,00 грн. (У червні 2008 року 360,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 310,00 грн. х 1% х 30 днів = 93,00 грн.);

- за липень 2008 року розмір пені становить 96,10 грн. (У липні 2008 року 360,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 310,00 грн. х 1% х 31 день = 96,10 грн.);

- за серпень 2008 року розмір пені становить 96,10 грн. (У серпні 2008 року 360,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 310,00 грн. х 1% х 31 день = 96,10 грн.);

- за вересень 2008 року розмір пені становить 93,00 грн. (У вересні 2008 року 360,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 310,00 грн. х 1% х 30 днів = 93,00 грн.);

- за жовтень 2008 року розмір пені становить 0,00 грн. оскільки ОСОБА_1 сплатив у жовтні аліменти у сумі 360,00 грн., з яких 360 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за жовтень 2008 року;

- за листопад 2008 року розмір пені становить 0,00 грн. оскільки ОСОБА_1 сплатив у жовтні аліменти у сумі 360,00 грн., з яких 360 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за листопад 2008 року;

- за грудень 2008 року розмір пені становить 0,00 грн. оскільки ОСОБА_1 сплатив у жовтні аліменти у сумі 360,00 грн., з яких 360 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за грудень 2008 року;

- за січень 2009 року розмір пені становить 0,00 грн. оскільки ОСОБА_1 сплатив у жовтні аліменти у сумі 360,00 грн., з яких 360 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за січень 2009 року;

- за лютий 2009 року розмір пені становить 72,80 грн. (У лютому 2009 року 360,00 грн. нараховані аліменти 100,00 грн. сплачених = 260,00 грн. х 1% х 28 днів = 72,80грн.);

- за березень 2009 року розмір пені становить 80,60 грн., (У березні 2009 року 360,00 грн. нараховані аліменти 100,00 грн. сплачених = 260,00 грн. х 1% х 31 день = 80,60 грн.);

- за квітень 2009 року розмір пені становить 78,00 грн., (У квітні 2009 року 360,00 грн. нараховані аліменти 100,00 грн. сплачених = 260,00 грн. х 1% х 30 днів = 78,00 грн.);

- за травень 2009 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у травні аліменти у сумі 360,00 грн., з яких 360 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за травень 2008 року;

- за червень 2009 року розмір пені становить 48,00 грн. (У червні 2009 року 360,00 грн. нараховані аліменти 200,00 грн. сплачених = 160,00 грн. х 1% х 30 днів = 48,00 грн.);

- за липень 2009 року розмір пені становить 111,60 грн. (У липні 2009 року 360,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 360,00 грн. х 1% х 31 день = 111,60 грн.);

- за серпень 2009 року розмір пені становить 49,60 грн. (У серпні 2009 року 360,00 грн. нараховані аліменти 200,00 грн. сплачених = 160,00 грн. х 1% х 31 день = 49,60 грн.);

- за вересень 2009 року розмір пені становить 108,00 грн. (У вересні 2009 року 360,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 360,00 грн. х 1% х 30 днів = 108,00 грн.);

- за жовтень 2009 року розмір пені становить 111,60 грн. (У жовтні 2009 року 360,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 360,00 грн. х 1% х 31 день = 111,60 грн.);

- за листопад 2009 року розмір пені становить 84,00 грн. (У листопаді 2009 року 380,00 грн. нараховані аліменти 100,00 грн. сплачених = 280,00 грн. х 1% х 30 днів = 84,00 грн.);

- за грудень 2009 року розмір пені становить 117,80 грн. (У грудні 2009 року 380,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 380,00 грн. х 1% х 31 день = 117,80 грн.);

- за січень 2010 року розмір пені становить 122,78 грн. (У січні 2009 року 496,00 грн. нараховані аліменти 100,00 грн. сплачених = 396,00 грн. х 1% х 31 день = 122,78 грн.);

- за лютий 2010 року розмір пені становить 124,88 грн. (У лютому 2010 року 496,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 446,00 грн. х 1% х 28 днів = 124,88 грн.);

- за березень 2010 року розмір пені становить 138,26 грн. (У березні 2010 року 496,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 446,00 грн. х 1% х 31 день = 138,26 грн.);

- за квітень 2010 року розмір пені становить 136,50 грн., (У квітні 2010 року 505,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 455,00 грн. х 1% х 30 днів = 136,50 грн.);

- за травень 2010 року розмір пені становить 141,05 грн., (У травні 2010 року 505,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 455,00 грн. х 1% х 31 день = 141,05 грн.);

- за червень 2010 року розмір пені становить 121,50 грн. (У червні 2010 року 505,00 грн. нараховані аліменти 100,00 грн. сплачених = 405,00 грн. х 1% х 30 днів = 121,50 грн.);

- за липень 2010 року розмір пені становить 157,17 грн. (У липні 2010 року 507,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 507,00 грн. х 1% х 31 день = 157,17 грн.);

- за серпень 2010 року розмір пені становить 157,17 грн. (У серпні 2010 року 507,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 507,00 грн. х 1% х 31 день = 157,17 грн.);

- за вересень 2010 року розмір пені становить 152,10 грн. (У вересні 2010 року 507,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 507,00 грн. х 1% х 30 днів = 152,10 грн.);

- за жовтень 2010 року розмір пені становить 98,58 грн. (У жовтні 2010 року 518,00 грн. нараховані аліменти 200,00 грн. сплачених = 318,00 грн. х 1% х 31 день = 98,58 грн.);

- за листопад 2010 року розмір пені становить 140,10 грн. (У листопаді 2010 року 518,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 468,00 грн. х 1% х 30 днів = 140,40 грн.);

- за грудень 2010 року розмір пені становить 160,58 грн. (У грудні 2010 року 518,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 518,00 грн. х 1% х 31 день = 160,58 грн.);

- за січень 2011 року розмір пені становить 181,66 грн. (У січні 2011 року 586,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 586,00 грн. х 1% х 31 день = 181,66 грн.);

- за лютий 2011 року розмір пені становить 136,08 грн. (У лютому 2011 року 586,00 грн. нараховані аліменти 100,00 грн. сплачених = 486,00 грн. х 1% х 28 днів = 136,08 грн.);

- за березень 2011 року розмір пені становить 166,16 грн. (У березні 2011 року 586,00 грн. нараховані аліменти 50,00 грн. сплачених = 536,00 грн. х 1% х 31 день = 166,16 грн.);

- за квітень 2011 року розмір пені становить 179,40 грн., (У квітні 2011 року 598,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 598,00 грн. х 1% х 30 днів = 179,40 грн.);

- за травень 2011 року розмір пені становить 154,38 грн., (У травні 2011 року 598,00 грн. нараховані аліменти 100,00 грн. сплачених = 498,00 грн. х 1% х 31 день = 154,38 грн.);

- за червень 2011 року розмір пені становить 179,40 грн. (У червні 2011 року 598,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 598,00 грн. х 1% х 30 днів = 179,40 грн.);

- за липень 2011 року розмір пені становить 154,38 грн. (У липні 2011 року 598,00 грн. нараховані аліменти 100,00 грн. сплачених = 498,00 грн. х 1% х 31 день = 154,38 грн.);

- за серпень 2011 року розмір пені становить 77,19 грн. (У серпні 2011 року 614,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 249,00 грн. х 1% х 31 день = 77,19 грн.);

- за вересень 2011 року розмір пені становить 74,70 грн. (У вересні 2011 року 614,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 249,00 грн. х 1% х 30 днів = 74,70 грн.);

- за жовтень 2011 року розмір пені становить 194,06 грн. (У жовтні 2011 року 626,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 626,00 грн. х 1% х 31 день = 194,06 грн.);

- за листопад 2011 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у листопаді 2011 року аліменти у сумі 725,00 грн., з яких 626,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за листопад 2011 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за грудень 2011 року розмір пені становить 80,91 грн. (У грудні 2011 року 626,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 261,00 грн. х 1% х 31 день = 80,91 грн.);

- за січень 2012 року розмір пені становить 93,93 грн. (У січні 2012 року 668,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 303,00 грн. х 1% х 31 день = 93,93 грн.);

- за лютий 2012 року розмір пені становить 87,87 грн. (У лютому 2012 року 668,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 303,00 грн. х 1% х 29 днів = 87,87 грн.);

- за березень 2012 року розмір пені становить 207,80 грн. (У березні 2012 року 668,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 668,00 грн. х 1% х 31 день = 207,80 грн.);

- за квітень 2012 року розмір пені становить 204,00 грн., (У квітні 2012 року 680,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 680,00 грн. х 1% х 30 днів = 204,00 грн.);

- за травень 2012 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у травні 2012 року аліменти у сумі 1085,00 грн., з яких 680,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за травень 2012 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за червень 2012 року розмір пені становить 96,00 грн. (У червні 2012 року 680,00 грн. нараховані аліменти 360,00 грн. сплачених = 320,00 грн. х 1% х 30 днів = 96,00 грн.);

- за липень 2012 року розмір пені становить 99,51 грн. (У липні 2012 року 686,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 321,00 грн. х 1% х 31 день = 99,51 грн.);

- за серпень 2012 року розмір пені становить 99,51 грн. (У серпні 2012 року 686,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 321,00 грн. х 1% х 31 день = 99,51 грн.);

- за вересень 2012 року розмір пені становить 96,30 грн. (У вересні 2012 року 686,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 321,00 грн. х 1% х 30 днів = 96,30 грн.);

- за жовтень 2012 року розмір пені становить 111,91 грн. (У жовтні 2012 року 726,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 361,00 грн. х 1% х 31 день = 111,91 грн.);

- за листопад 2012 року розмір пені становить 108,30 грн., (У листопаді 2012 року 726,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 361,00 грн. х 1% х 30, день = 108,30 грн.

- за грудень 2012 року розмір пені становить 111,91 грн. (У грудні 2012 року 726,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 361,00 грн. х 1% х 31 день = 111,91 грн.);

- за січень 2013 року розмір пені становить 112,53 грн. (У січні 2013 року 728,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 363,00 грн. х 1% х 31 день = 112,53 грн.);

- за лютий 2013 року розмір пені становить 101,64 грн. (У лютому 2013 року 728,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 363,00 грн. х 1% х 28 днів = 101,64 грн.);

- за березень 2013 року розмір пені становить 225,68 грн. (У березні 2013 року 728,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 728,00 грн. х 1% х 31 день = 225,68 грн.);

- за квітень 2013 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у квітні 2013 року аліменти у сумі 730,00 грн., з яких 728,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за квітень 2013 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за травень 2013 року розмір пені становить 225,68 грн. (У травні 2013 року 728,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 728,00 грн. х 1% х 31 день = 225,68 грн.);

- за червень 2013 року розмір пені становить 218,40 грн. (У червні 2013 року 728,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 728,00 грн. х 1% х 30 днів = 218,40 грн.);

- за липень 2013 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у липні 2013 року аліменти у сумі 1088,00 грн., з яких 728,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за липень 2013 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за серпень 2013 року розмір пені становить 225,68 грн. (У серпні 2013 року 728,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 728,00 грн. х 1% х 31 день = 225,68 грн.);

- за вересень 2013 року розмір пені становить 218,40 грн. (У вересні 2013 року 728,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 728,00 грн. х 1% х 30 днів = 218,40 грн.);

- за жовтень 2013 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у жовтні 2013 року аліменти у сумі 1088,00 грн., з яких 728,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за жовтень 2013 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за листопад 2013 року розмір пені становить 218,40 грн., (У листопаді 2013 року 728,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 728,00 грн. х 1% х 30, день = 218,40 грн.

- за грудень 2013 року розмір пені становить 0,93 грн. (У грудні 2013 року 728,00 грн. нараховані аліменти 725,00 грн. сплачених = 3,00 грн. х 1% х 31 день = 0,93 грн.);

- за січень 2014 року розмір пені становить 115,01 грн. (У січні 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 365,00 грн. сплачених = 371,00 грн. х 1% х 31 день = 115,01 грн.);

- за лютий 2014 року розмір пені становить 206,08 грн. (У лютому 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 28 днів = 206,08 грн.);

- за березень 2014 року розмір пені становить 3,41 грн. (У березні 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 725,00 грн. сплачених = 11,00 грн. х 1% х 31 день = 3,41 грн.);

- за квітень 2014 року розмір пені становить 220,80 грн. (У квітні 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 31 день = 220,80 грн.;

- за травень 2014 року розмір пені становить 228,16 грн. (У травні 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 31 день = 228,16 грн.);

- за червень 2014 року розмір пені становить 220,80 грн. (У червні 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 30 днів = 220,80 грн.);

- за липень 2014 року розмір пені становить 228,16 грн. (У липні 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 31 день = 228,16 грн.);

- за серпень 2014 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у серпні 2014 року аліменти у сумі 1800,00 грн., з яких 736,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за серпень 2014 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за вересень 2014 року розмір пені становить 220,80 грн. (У вересні 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 30 днів = 220,80 грн.);

- за жовтень 2014 року розмір пені становить 228,16 грн., (У жовтні 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 31 день = 228,16 грн.;

- за листопад 2014 року розмір пені становить 220,80 грн., (У листопаді 2014 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 30, день = 220,80 грн.

- за грудень 2014 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у грудні 2014 року аліменти у сумі 1460,00 грн., з яких 736,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за грудень 2014 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за січень 2015 року розмір пені становить 220,80 грн. (У січні 2015 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 31 день = 220,80 грн.);

- за лютий 2015 року розмір пені становить 206,08 грн. (У лютому 2015 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 28 днів = 206,08 грн.);

за березень 2015 року розмір пені становить 228,16 грн. (У березні 2015 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 31 день = 228,16 грн.);

- за квітень 2015 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у квітні 2015 року аліменти у сумі 1450,00 грн., з яких 736,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за квітень 2015 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за травень 2015 року розмір пені становить 228,16 грн. (У травні 2015 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 31 день = 228,16 грн.);

- за червень 2015 року розмір пені становить 220,80 грн. (У червні 2015 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 30 днів = 220,80 грн.);

- за липень 2015 року розмір пені становить 228,16 грн. (У липні 2015 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 31 день = 228,16 грн.);

- за серпень 2015 року розмір пені становить 228,16 грн. (У серпні 2015 року 736,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 736,00 грн. х 1% х 31 день = 228,16 грн.);

- за вересень 2015 року розмір пені становить 261,90 грн. (У вересні 2015 року 873,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 873,00 грн. х 1% х 30 днів = 261,90 грн.);

- за жовтень 2015 року розмір пені становить 270,63 грн., (У жовтні 2015 року 873,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 873,00 грн. х 1% х 31 день = 270,63 грн.;

- за листопад 2015 року розмір пені становить 261,90 грн., (У листопаді 2015 року 873,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 873,00 грн. х 1% х 30 днів = 261,90 грн.

- за грудень 2015 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у грудні 2015 року аліменти у сумі 1470,00 грн., з яких 873,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за грудень 2015 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за січень 2016 року розмір пені становить 270,63 грн. (У січні 2016 року 873,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 873,00 грн. х 1% х 31 день = 270,63 грн.);

- за лютий 2016 року розмір пені становить 253,17 грн. (У лютому 2016 року 873,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 873,00 грн. х 1% х 29 днів = 253,17 грн.);

- за березень 2016 року розмір пені становить 270,63 грн. (У березні 2016 року 873,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 873,00 грн. х 1% х 31 день = 270,63 грн.);

- за квітень 2016 року розмір пені становить 261,90 грн. (У квітні 2016 року 873,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 873,00 грн. х 1% х 30 днів = 261,90 грн.);

- за травень 2016 року розмір пені становить 284,58 грн. (У травні 2016 року 918,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 918,00 грн. х 1% х 31 день = 284,58 грн.);

- за червень 2016 року розмір пені становить 275,40 грн. (У червні 2016 року 918,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 918,00 грн. х 1% х 30 днів = 275,40 грн.);

- за липень 2016 року розмір пені становить 284,58 грн. (У липні 2016 року 918,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 918,00 грн. х 1% х 31 день = 284,58 грн.);

- за серпень 2016 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у серпні 2016 року аліменти у сумі 2900,00 грн., з яких 918,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за серпень 2016 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за вересень 2016 року розмір пені становить 275,40 грн. (У вересні 2016 року 918,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 918,00 грн. х 1% х 30 днів = 275,40 грн.);

- за жовтень 2016 року розмір пені становить 284,58 грн., (У жовтні 2016 року 918,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 918,00 грн. х 1% х 31 день = 284,58 грн.;

- за листопад 2016 року розмір пені становить 275,40 грн., (У листопаді 2016 року 918,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 918,00 грн. х 1% х 30 днів = 285,40 грн.

- за грудень 2016 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у грудні 2016 року аліменти у сумі 1450,00 грн., з яких 982,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за грудень 2016 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за січень 2017 року розмір пені становить 314,15 грн. (У січні 2017 року 1013,40 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 1013,40 грн. х 1% х 31 день = 314,15 грн.);

- за лютий 2017 року розмір пені становить 283,75 грн. (У лютому 2017 року 1013,40 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 1013,40 грн. х 1% х 28 днів = 283,75 грн.);

- за березень 2017 року розмір пені становить 314,15 грн. (У березні 2017 року 1013,40 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 1013,40 грн. х 1% х 31 день = 314,15 грн.);

- за квітень 2017 року розмір пені становить 304,02 грн. (У квітні 2017 року 1013,40 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 1013,40 грн. х 1% х 30 днів = 304,02 грн.);

- за травень 2017 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у травні 2017 року аліменти у сумі 5000,00 грн., з яких 1013,40грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за травень 2017 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за червень 2017 року розмір пені становить 304,02 грн. (У червні 2017 року 1013,40 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 1013,40 грн. х 1% х 30 днів = 304,20 грн.);

- за липень 2017 року розмір пені становить 550,87 грн. (У липні 2017 року 1777,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 1777,00 грн. х 1% х 31 день = 550,87 грн.);

- за серпень 2017 року розмір пені становить 550,87 грн. (У серпні 2017 року 1777,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 1777,00 грн. х 1% х 31 день = 550,87 грн.);

- за вересень 2017 року розмір пені становить 533,10 грн. (У вересні 2017 року 1777,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 1777,00 грн. х 1% х 30 днів = 533,10 грн.);

- за жовтень 2017 року розмір пені становить 550,87 грн., (У жовтні 2017 року 1777,00 грн. нараховані аліменти 0,00 грн. сплачених = 1777,00 грн. х 1% х 31 день = 550,87 грн.);

- за листопад 2017 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у листопаді 2017 року аліменти у сумі 6900,00 грн., з яких 1777,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за листопад 2017 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за грудень 2017 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у грудні 2017 року аліменти у сумі 1900,00 грн., з яких 1860,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за грудень 2017 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів;

- за січень 2018 року розмір пені становить 0,00 грн., оскільки ОСОБА_1 сплатив у січні 2018 року аліменти у сумі 1900,00 грн., з яких 1860,00 грн. пішли у рахунок нарахованих аліментів за січень 2018 року, а різниця на погашення заборгованості, що утворилася у звязку з несплатою аліментів.

Таким чином зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню, а тому з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає до стягнення пеня за прострочення сплати аліментів за період з 31 січня 2007 року 01 лютого 2018 року у сумі 19215,87 грн.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Дані розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів. За відсутністю таких доказів, сторона має право подати їх до суду протягом п'яти днів після ухвалення рішення, за умови наявності відповідної заяви, яка зроблена стороною до закінчення судових дебатів.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, представником ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_3 було надано попередній (орієнтований) розрахунок витрат при розгляді даної справи, відповідно до якого вартість юридичних послуг адвоката за Договором про надання правової допомоги складає 2500,00 грн. (а.с.52), а також Квитанцію № 123-18 від 14 квітня 2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 сплатила адвокату ОСОБА_3 вартість наданих ним послуг у розмірі 2500 грн. (а.с.53), які суд приймає до уваги, як належний доказ по справі.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення пні по аліментам у розмірі 19215,87 грн.

Отже процентне співвідношення задоволених вимог становить 21,25% ((19215,87 грн. задоволені вимоги) / (90407,36 грн. заявлені позовні вимоги )*100%).

Отже з цих задоволених вимог підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу у розмірі у сумі 531,25 грн. (2500 грн. витрати на правничу допомогу * 21,25 %), які підлягають відшкодуванню ОСОБА_2 за рахунок ОСОБА_1, і тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 531,25 грн.

Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (з відповідними змінами) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складав 1762 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені зі сплати аліментів у сумі 19215,87 грн., що в процентному співвідношенні складає 21,25%, а тому з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених зустрічних позовних вимог в сумі 149,77 грн. (704,80 грн. * 21,25%), а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 192, 194, 195 Сімейного кодексу України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Словянського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення від сплати заборгованості, за аліментами, скасування арешту майна відмовити у звязку з відсутністю підстав.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянина України, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, Паспорт серія ВК № 996215, виданий Словянським МВ ГУДМС України в Донецькій області, 05 квітня 2013 року, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, інші дані суду невідомі, пеню по заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, за період з 31 січня 2007 року по 01 лютого 2018 року у сумі 19215 грн. 87 коп. (девятнадцять тисяч двісті п'ятнадцять грн. 87 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянина України, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, Паспорт серія ВК № 996215, виданий Словянським МВ ГУДМС України в Донецькій області, 05 квітня 2013 року, інші дані суду невідомі, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_12, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_13, інші дані суду невідомі, витрати на правничу допомогу у розмірі 531,25 грн. (пятсот тридцять одна грн. 25 коп. ).

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП: НОМЕР_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянина України, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, Паспорт серія ВК № 996215, виданий Словянським МВ ГУДМС України в Донецькій області, 05 квітня 2013 року, інші дані суду невідомі, судовий збір (КДД 22030001) у розмірі 149,77 грн. ( сто сорок девять грн. 77 коп.) до державного бюджету коштів на доходний рахунок 0001 Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, , одержувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106.

В іншій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити у звязку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складено 05 червня 2018 року.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_19