справа №176/1815/18
провадження №2/176/945/18
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2018 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді Павловської І.А.

за участі секретаря Ніколенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №64 будинку №2 по вул. М. Грушевського в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. За вказаною адресою зареєстрована її донька ОСОБА_2, яка в 2004 року виїхала за межі країни та за даною адресою по теперішній час не мешкає. З того часу відповідач не приймає участь в утриманні квартири та в оплаті житлово-комунальних послуг хоча й залишається зареєстрованою в ній. Реєстрація відповідача не дає змогу оформити субсидію, а також вільно розпоряджатися квартирою.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судовому засіданні участі не приймала. До початку судового розгляду подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив на позовну заяву не подала.

Третя особа, ОСОБА_3 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.03.1996 року, позивачу ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2. Іншим співвласником даної квартири є ОСОБА_3 (а.с.7а).

Відповідно довідки про склад сімї №1/3-4089 від 07.12.2018 року за адресою АДРЕСА_3 зареєстрованою окрім позивача значиться ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 в 2004 році виїхала з даної квартири за межі країни, фактичне місце проживання та перебування позивачу не відомо.

Із вказаного часу відповідач не проживає і не приймає участі в утриманні квартири, в оплаті житлово-комунальних послуг і не ставиться до житлового приміщення, як до свого постійного місця проживання, хоча й залишається зареєстрованою за даною адресою.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень йогоправа хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири), член його сімї вправі вселити в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

У сенсі ст. 64 ЖК України, до членів сімї належать дружина, діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад один рік.

Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачу у користуванні квартирою та/або що з цього питання відповідач звертався до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Враховуючи вищевикладене, те що позивач наполягає на задоволені позову, а відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, те що позивач, є співвласником квартири АДРЕСА_4, а відповідач будучи зареєстрованою у вказаній квартирі, втратила таке право, внаслідок не проживання у квартирі без поважних на це причин понад 14 років, тобто більше одного року, суд вважає за доцільне визнати останню такою, що втратила право користування належним позивачу як співвласнику жилим приміщенням.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.

Керуючись ст.ст. 263-265, 355 ЦПК України і у відповідності зі ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямзадовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою №64 будинку №2 по вулиці М. Грушевського в місті Жовті Води Дніпропетровської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК Укр аїни (в редакції 2017 року), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська

Дніпропетровської області