Дата документу 14.12.2018 Справа № 554/9357/18
Провадження № 2-з/554/22/2018
УХВАЛА

14 грудня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Безуглої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (36023, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (36021, АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (36021, АДРЕСА_2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2018 р. до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла вищевказана позовна заява.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.11.2018 р. відкрито провадження у справі.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.12.18 р. в провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Материнко М.О. 12.12.18 р. передана заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення вище вказаного позову.

Відповідно до заяви, позивач прохав суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, а саме:

-автомобіль Skoda, модель: Superb Classik 1,8, тип кузова: легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2;

-автомобіль марки: FORD, модель: TRANSIT CL, реєстраційний номер 01764СК, який належить ОСОБА_2.

В обґрунтування заяви вказано, що між сторонами дійсно існує спір про право щодо відшкодування шкоди, спричиненої в результаті ДТП, що підлягає солідарному відшкодуванню з власника транспортного засобу, яким є ОСОБА_2, та водія ОСОБА_3, з вини якого сталося ДТП під керуванням вказаним транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження до суду без повідомлення учасників справи.

З позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно існує спір про право відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки.

Наявність спору між сторонами підтверджується доведеним фактом ДТП, що сталася 16.05.2018 р. за участю автомобіля позивача ОСОБА_1 та водія ОСОБА_3, вина якого встановлена постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 26.06.2018 р., який, керуючи транспортним засобом Skoda, модель: Superb Classik 1,8, ДНЗ ВІ5801АК, що належить ОСОБА_2, порушив правила дорожнього руху, у зв'язку із чим автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Майнова шкода, спричинена позивачу, що не була покрита відшкодуванням, здійсненим Моторним (транспортним) страховим бюро України, у розмірі 38 302,24 грн. добровільно відповідачами не відшкодована.

Судом встановлено, що ціна позову становить 53 302,24 грн., з яких: 38 302,24 грн. розмір спричиненої матеріальної шкоди, не відшкодованої за рахунок виплати Моторного (транспортного) страхового бюро України, а також 15 000,00 грн. розмір заявленого відшкодування моральної шкоди.

Вразі незабезпечення позову існує реальна загроза неможливості або ускладнення виконання рішення суду вразі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю чи частково.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

З метою забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, що може бути прийняте у справі, а також з метою недопущення можливого відчуження майна відповідачами третім особам та ухилення від виконання рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення позову.

Щодо співмірності заходів забезпечення позову, а також пропорційності втручання у власність особи, щодо майна якої встановлюються певні обмеження у праві власності, суд виходить з того, що необхідним і достатнім є в даному випадку забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Skoda, модель: Superb Classik 1,8, тип кузова: легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, право власності якого підтверджене свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії ВІС 013713 (копія наявна в матеріалах справи).

Щодо накладення арешту на автомобіль марки: FORD, модель: TRANSIT CL, реєстраційний номер 01764СК, який належить ОСОБА_2, слід відмовити, оскільки жодними належними доказами у справі не підтверджено право останнього на вказане майно.

Суд вважає, враховуючи розмір заявленого позивачем відшкодування у сумі 53 302,24 грн., що накладення арешту на один автомобіль буде достатнім заходом забезпечення позову у даній справі.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149-150, 153, 160-161 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1ійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (36023, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (36021, АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (36021, АДРЕСА_2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль Skoda, модель: Superb Classik 1,8, тип кузова: легковий седан, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса 36021, АДРЕСА_2, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ВІС 013713), шляхом встановлення заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо вказаного майна.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

У відповідності до п. п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя М.О. Материнко