Справа № 587/1714/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
22 жовтня 2018 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17 серпня 2007 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. За останній час сімейне життя між ними погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Просив розірвати шлюб, визначити місце проживання сина ОСОБА_6 разом з ним.
Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка в судове засідання не з*явилася, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином.
Представник Служби у справах дітей Сумської районної державної адміністрації в судовому засіданні проти позову не заперечував, підтримав свій висновок про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком.
З*ясувавши правової позиції сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню виходячи з наступного.
У відповідності з ч.2 ст. 112 CК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 17 серпня 2007 року. Сторони подружні стосунки не підтримують. Сторони сімейних відносин не поновлювали і не мають наміру цього робити. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу.
За таких обставин суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.
Крім того, судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає разом з батьком( арк.с.11)
Вирішуючи спір щодо місця проживання дитини, суд виходить з наступного.
З висновку служби у справах дітей Сумської районної держадміністрації від 19 жовтня 2018 року вбачається, що служба у справах дітей Сумської районної державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 разом із батьком- Смірновим В.Л.
Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.( стаття 141 Сімейного кодексу України. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
У відповідності з ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У відповідності з ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. ( ст. 161 СК України). Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали визначенню місця проживання дитини з батьком, тому суд вважає більш доцільним визначити місцем проживання дитини разом з батьком.
При цьому суд бере до уваги, що відповідачка на даний час працює у ОСОБА_7, доказів на підтвердження того, що мати надає кошти на утримання дитини, яка проживає разом з батьком, або іншим чином бере участь у вихованні та утриманні дитини, суду не надано.
Натомість судом встановлено, що позивач має постійну роботу та стабільний заробіток( ар.с.15), проживає в будинку, де створені умови для проживання та розвитку дитини, мається кімната для дитини, де вона може навчатися, гратися та проводити свій вільний час.
З матеріалів справи вбачається, що позивач позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, працює в Новосуханівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступнів робітником з комплексного обслуговування будіель та споруд та сторожем з 2004 року, користується повагою та авторитетом серед працівників навчального закладу ( ар.с. 12, 13).
З довідки адміністратиції Новосуханівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступнів вбачається, що позивач з лютого 2018 року позивач самостійно займається навчання та вихованням свого сина ОСОБА_8, мати знаходиться за кордоном( ар.с. 14).
З акту обстеження умов проживання від 27 версеня 2018 роеу вбачається, що позивач проживає одноповерховому будинку, який складається з 3 кімгат; дитина має окреме спальне місце, робочий стіл, комп*ютер, книжки; хлопчик забезпечений одягом по сезону. Для дитини створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку, з слів дитини, він хотів би надалі проживати з батьком( ар.с.37).
У відповідності з ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести і обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суду не надано доказів, які б давали підстави для відмови в задоволенні позову; отже, позвін вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263, 264 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд
В И Р І Ш И В :
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя