У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Лісовська О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Вказана заява мотивована тим, що у серпні 2018 року він дізнався про те, що його мама ОСОБА_2 померла у ІНФОРМАЦІЯ_1. На день смерті вона була власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_3 не повідомила заявника про смерть матері, не проінформувала нотаріуса про те, що у померлої є син і 07.08.2018 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з чим набула права власності на вказану квартиру.

На даний час заявник має намір звернутися до суду із позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Деснянського районного суду м. Києва.

Також у заяві вказано про те, що на даний час існує ймовірність вчинення ОСОБА_3, яка є власником квартири, дій, направлених на відчуження вказаної квартири, що у подальшому ускладнить виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред"явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Подана заява ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір".

Враховуючи те, що на даний час існує реальна загроза вчинення власником квартири певних дій, направлених на відчуження квартири АДРЕСА_1, невжиття заходів забезпечення позову може у подальшому значно ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позову, суддя вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та забезпечити позов.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 151 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позову до суду - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_3.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя: