У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2018 року

м. Лозова Харківської області

Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області

ОСОБА_1,

Справа № 629/3396/18

Номер провадження 2/629/1286/18

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 20.09.2006 року за № 4377 приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованого в Лозівському бюро технічної інвентаризації 26.10.2016 року, вона являється власником будинку за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Богдана Хмельницького, буд. 157. В зазначеному будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_3, яка являється її донькою, але за вищевказаною адресою з 01.10.2013 року фактично не проживає., комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла та не приймає участі у спільному побуті. Факт реєстрації відповідача у спірному будинку створює їй перешкоди при оформленні субсидії. Відповідач не заперечує проти зняття її з реєстраційного обліку, однак особисто не має можливості знятися з реєстрації, оскільки на даний час перебуває за межами України. Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинить, за захистом свого порушеного права на проживання відповідач ні до суду, ні до інших державних органів, не зверталася, особисті речі та майно, яке належить відповідачу, в будинку відсутні. На підставі вищевикладеного, просить визнати відповідача такою, що втратила право користування спірним житловим будинок, за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Богдана Хмельницького, буд. 157, а також просить про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування клопотання посилається на те, що вона являється пенсіонером і крім пенсії немає інших джерел для існування

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як роз'яснено у цій постанові, судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Враховуючи на відсутність підстав за ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та встановлений вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, до якого пенсіонери за віком не віднесені, посилання на те, що позивач є пенсіонером за віком не є підставою для звільнення від сплати судового збору згідно приписів статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Розмір судового збору визначається відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 3.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01 січня 2018 року складає 1762,00 гривень, тобто розмір судового збору повинен складати 704 гривні 80 копійок.

Позивач перебуває на обліку в Лозівському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області. З грудня 2017 року по травень 2018 року позивачеві фактично був виплачений розмір пенсії у сумі 10200,20 грн.

Розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем при подачі позову, не перевищує 5% розміру річного доходу позивача.

Отже, позивачем не надано доказів того, що її майновий стан не дає можливості сплатити 704,80 гривень судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу та є непомірно великим.

У звязку з чим, суддя відмовляє в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, позивачем при подачі позовної заяви повинно бути сплачено судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок, за наступними реквізитами: Отримувач коштів: Лозівське УК/мЛозова/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 38053090, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, номер рахунку: 0015, код класифікації доходів бюджету: 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Надати позивачу для усунення недоліків строк 5 (пять) днів з дня отримання даної ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвали окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку згідно ст.ст. 293, 294, 296 ЦПК України.

Суддя: К.Ш.Харабадзе