Справа № 343/510/18
Провадження № 22-ц/4808/361/18
Головуючий у 1 інстанції Керніцький І. І.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

Головуючої Василишин Л.В.,

суддів: Максюти І.О., Матківського Р.Й.

секретаря Бойчука Л.М.

за участю апелянта ОСОБА_1

представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду у складі судді Керніцького І.І., постановлену 26 жовтня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у березні 2017 року він звернувся до в.о. заступника начальника УПСЗН Долинської РДА з метою отримання інформації про прізвища працівників установи, які не приймали та не реєстрували заяви ОСОБА_4 про призначення житлової субсидії. На прохання позивача відповідач ОСОБА_3 відмовила у наданні вказаної інформації, а також в присутності працівників управління голосно промовила, ображаючи: «Яке Ви маєте право приходити і погрожувати, Ви приходите і погрожуєте, чому Ви приходите і погрожуєте!».

Крім того, відповідач зателефонувала у поліцію і повідомила: «Міліція на мене напав якийсь корупціонер ОСОБА_1 і хоче дані моїх працівників».

З огляду на вказані обставини позивач вважає, що своїми діями заступник начальника УПСЗН Долинської РДА ОСОБА_3, поширюючи неправдиву інформацію, ображаючи позивача «корупціонером» і поширюючи неправдиву інформацію, що ніби позивач напав на неї і погрожував їй та не давав працювати, фактично порушила його законні права на честь гідність, ділову репутацію як людини, громадського активіста, чим завдала йому моральної шкоди.

Посилаючись на вказане, ОСОБА_1 просив:

- визнати недостовірною інформацію, такою, що не відповідає дійсності, порочить честь, гідність та принижує репутацію ОСОБА_1, поширену ОСОБА_3 22.03.2017 року в кабінеті ОСОБА_3 та в приміщенні приймальні УПСЗН Долинської РДА, а саме: «Яке Ви маєте право приходити і погрожувати, Ви приходите і погрожуєте, чому Ви приходите і погрожуєте!», «Міліція на мене напав якийсь корупціонер ОСОБА_1 і хоче дані моїх працівників», «корупціонер», «Погрожує мені, не дає працювати»;

- визнати протиправними дії ОСОБА_3 в частині поширення недостовірної і негативної інформації, в частині грубого образливого спілкування з позивачем 22.03.2017 року в кабінеті ОСОБА_3 та в приміщенні приймальні УПСЗН Долинської РДА;

- зобов'язати ОСОБА_3 протягом 5 календарних днів з дня набрання рішення суду законної сили, в УПСЗН Долинської РДА публічно вибачитись перед позивачем за поширення недостовірної і негативної інформації, за грубе спілкування та нанесені позивачеві образи, спростувати поширену нею 22.03.2017 року в приміщенні УПСЗН Долинської РДА інформацію, а саме: «Яке Ви маєте право приходити і погрожувати, Ви приходите і погрожуєте, чому Ви приходите і погрожуєте!», «Міліція на мене напав якийсь корупціонер ОСОБА_1 і хоче дані моїх працівників», «корупціонер», «Погрожує мені, не дає працювати» - у присутності працівників УПСЗН Долинської РДА та працівників поліції, які знаходились 22.03.2017 року поруч з позивачем в приміщенні управління і чули поширену недостовірну і негативну інформацію;

- заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії, які принижують честь, гідність і ділову репутацію позивача, що виражається в грубому спілкуванні з ним та в розповсюдженні недостовірної інформації про нього;

- стягнути з ОСОБА_3 в користь позивача завдану моральну шкоду в розмірі 175 000, 0 грн.;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 2000,0 грн. та транспортні витрати в сумі 225,60 грн., а також інші судові витрати.

Ухвалою Долинського районного суду від 26 жовтня 2018 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_1 на ухвалу суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що предметом спору у даній справі є особисті немайнові права, а саме право на повагу до гідності, честі та ділової репутації, які порушила відповідач ОСОБА_3, яка перебуваючи 22.03.2017 року на посаді в.о. начальника УПСЗН Долинської РДА, поширила стосовно нього недостовірну інформацію та заподіяла моральну шкоду.

Апелянт зіслався також на те, що він звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав на підставі ст.ст.297,299 ЦПК України з позовом про захист своєї честі, гідності та ділової репутації, а також про відшкодування завданої моральної шкоди відповідно до ст.ст.23,1167 ЦК України.

При винесенні оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не взяв до уваги роз'яснення Постанов Пленуму ВСУ №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до яких у вищевказаних справах характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб'єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Справи зазначеної категорії не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), оскільки такі спори не мають публічно-правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб'єкт владних повноважень.

На думку апелянта, даний спір не є публічно-правовим, а випливає з цивільних правовідносин і має вирішуватись за правилами ЦПК України.

З наведених підстав апелянт просив оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В засіданні апеляційного суду позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явилася.

Вислухавши доповідача, пояснення сторони, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

За правилами ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 04.XI.50) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. (ст. 55 Конституції України).

В силу дії ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Матеріалами справи встановлено, що у березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Долинського районного суду із позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Долинського районного суду від 26 жовтня 2018 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції зіслався на те, що позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати неправомірними дії заступника начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА ОСОБА_3 з приводу поширення нею неправдивих відомостей в органи поліції. Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема в спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Оскільки позивач бажає визнати протиправними дії відповідача, який є суб'єктом владних повноважень та який вважає, що вона діяла як службова особа, то вказана справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, а тому провадження в цій справі слід закрити.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що ухвала постановлена з порушенням вимог ЦПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змісту позову вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом порушеного цивільного права щодо поваги до честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в порядку передбаченому ст.ст.270,297,299 ЦК України .

Як роз'яснив Пленум ВСУ №1 від 27.02.2009 року у п.7 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відкриваючи провадження у справі, суд має з'ясувати, за правилами якого судочинства підлягає розгляду заява. Оскільки характер спірних правовідносин є цивільно-правовим (незалежно від суб'єктного складу), то всі справи зазначеної категорії підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, за винятком справ про захист ділової репутації між юридичними особами та іншими суб'єктами підприємницької діяльності у сфері господарювання та іншої підприємницької діяльності, що розглядаються в порядку господарського судочинства.

Справи зазначеної категорії не можуть розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), оскільки такі спори не мають публічно-правового характеру, навіть якщо стороною в ньому виступає суб'єкт владних повноважень.

Таким чином спір, предметом якого є захист честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації, є спором про право цивільне, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України є помилковою, оскільки суд неправильно визначився зі змістом спірних правовідносин.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відтак апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задоволити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Долинського районного суду від 26 жовтня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2018 року

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Максюта І.О.

Матківський Р.Й.