Справа № 201/2430/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача про зміну розміру аліментів.

У своєму позові зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2017 року було вирішено стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку боржника, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця від дня подання даної заяви до настанняповноліття. Стягнути з боржника на користь держави, витрати по сплаті судового збору в розмірі 320 грн. 00 коп. (триста двадцять гривень 00 копійок). При цьому позивач зазначив, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2013 року з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткоовго мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час із заробітної плати позивача вираховується сума у розмірі 50%. Посилаючись на норми законодавства просив змінити розмір аліментів, що утримуються з позивача за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на утримання його малолітніх дітей з ? частини всіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини всіх видів заробітку.

15 травня 2018 року відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, посилаючись на норми чинного сімейного законодавства, що відповідач ОСОБА_1 не бере участі у додаткових витратах на дитину, оскільки дитина перебуває на диспансерному обліку у невролога та їй показане лікування. Тому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь в якості додаткових витрат на дитину в розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття у розмірі 130 400 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, надала суду заяву у якій просила у задоволенні первісного позову про зміну розміру аліментів відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву, у якій зазначила про згоду з позовними вимогами за первісним позовом.

Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року № 203/4594/13-ц вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) аліменти на утримання дитини дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 липня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. На виконання вказаного рішення Кіровським районним судом м. Дніпропетровська виданий виконавчий лист № 203/4594/13ц від 15.08.2013 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська судовим наказом від 18.12.2017 року вирішив стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку боржника, але не менше пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця від дня подання даної заяви до настання повноліття.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного хворого, виданої КЗ «Спец центр медико соціальної реабілітації дітей» Дніпропетровської обласної ради, ОСОБА_4 Данііл, ІНФОРМАЦІЯ_1, має діагноз «Синдром мінімальної мозкової дисфункції, розлад експресивного мовлення у виді загальної недорозвинутої мови ІІ рівня, вальгусна деформація стоп», відповідно до чого призначено спостереження у невролога, проведення занять з логопедом, психологом, спостереження у ортопеда, постійне носіння ортопедичного взуття, курс масажу. Копія вказаної виписки надана позивачем за зустрічним позовом до матеріалів справи.

Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно із ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Окрім того, частиною 2 ст. 182 СК України зазначено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Так Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, враховуючи, що з позивача за зустрічним позовом платника аліментів стягуються у сукупності у розмірі 50% від усіх видів заробітку (доходу), після видачі Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська судового наказу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_5 з ? частини від усіх видів заробітку до 1/6 частини усіх видів заробітку та зменшити розмір аліментів, які були стягнуті на утримання ОСОБА_4 з ? частини від усіх видів заробітку до 1/6 частини усіх видів заробітку.

Дослідивши матеріали, надані суду, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 з огляду на таке.

Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

З врахуванням того, що захворювання у ОСОБА_4 має довготривалий характер та дитина потребує постійної реабілітації та лікування суд вважає за доцільне стягнути з батька дитини ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Крім того, відповідно до чинного законодавства (ст. 180 СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття, а оскільки відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 не є матірю малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та не висуває вимог до ОСОБА_3, тому суд не розглядає вказану частину позову.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 185, 192, 199, 200 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовольнити в повному обсязі.

Зменшити розмір аліментів, які були стягнуті ОСОБА_1,на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшити розмір аліментів, які були стягнуті з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини заробітку, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, додаткові витрати у розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев