печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2018 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі судових засідань - Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву товариства з обмеженою відповідальністю КУА «Прімоколект-Капітал», про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником у цивільній справі № 2-4608/10,-

В С Т А Н О В И В:

товариство з обмеженою відповідальністю КУА «Прімоколект-Капітал» (надалі - ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал») звернулось до суду з заявою про заміну стягувача - публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») його правонаступником - ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» у справі № 2-4608/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист, який видав Печерський районний суд міста Києва від 29.07.2010 у цивільній справі №2-4608/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором. 19.12.2016 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2/К за кредитним договором №001-24039-160807, відповідно до якого право грошової вимоги, перейшло до ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал».

У зв'язку з вказаними обставинами, заявник на підставі ст.15 ЗУ "Про виконавче провадження", просить замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал».

В судове засідання представник ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» не з'явився, повідомлявся належним чином, у заяві зазначив про розгляд заяви без його участі.

Боржник в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

На підставі ч.3 ст.442 ЦПК України суд вирішив розглянути питання у їх відсутність, на підставі наявних в матеріалах справи даних.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2010 задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-24039-160807 від 16.08.2007 у розмірі 9310,43 грн., 213,10 грн. судових витрат.

19.12.2016 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2/К за кредитним договором № 001-24039-160807 від 16.08.2007, відповідно до якого право грошової вимоги, перейшло до ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал».

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

У п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 512, 513 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не бере ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є йото стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже оскільки права вимоги відносяться до майна та є об'єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 ЦК України вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 ЦК України заміна кредитора в зобов'язанні, у тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов'язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічна норма містить і в ст. 442 ЦПК України.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія) правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Також, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, які призвели до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 20 листопада 2013 року зазначила, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Отже у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви, заміни сторони заявника - стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ КУА «Прімоколект-Капітал».

На підставі викладеного та керуючись ст. 512 ЦК України та ст. 55, 433, 442 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю КУА «Прімоколект-Капітал», про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником у цивільній справі № 2-4608/10 - задовольнити.

Замінити сторону, а саме стягувача - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на товариства з обмеженою відповідальністю КУА «Прімоколект-Капітал» у справі № 2-4608/10 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-24039-160807 від 16.08.2007 у розмірі 9310,43 грн., 213,10 грн. судових витрат.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Апеляційного суду м. Києва або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції 15 грудня 2017 року.

Суддя Р.В. Новак