РІШЕННЯ

іменем України

22 травня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В. В.

секретарі судового засідання - Єрмоленко О. О., Лацько А. С.

позивач за позовною заявою №1 (відповідач за позовною заявою №3) - ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2,

представник позивача за позовною заявою №1 (відповідача за позовною заявою №3) - адвокат ОСОБА_3

відповідач за позовними заявами №№1, 3 (позивач за позовною заявою №2) ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5,

представник відповідача за позовними заявами №№1, 3 (позивача за позовною заявою №2) -адвокат ОСОБА_6

відповідач за позовними заявами №№1, 2 (позивач за позовною заявою №3) ОСОБА_7,

відповідач за позовними заявами №№1, 2 (позивач за позовною заявою №3) ОСОБА_8,

третя особа - Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії",

представник третьої особи - ОСОБА_9

третя особа - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України",

представники третьої особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за зустрічними позовними заявами:

1) ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_4, яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом;

2) ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України",

3) ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України",

у с т а н о в и в:

14.07.2015 ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_7, ОСОБА_8 з наступними вимогами: визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року батька ОСОБА_12 на наступне майно: 1/3 частину квартири за адресою: 63460, АДРЕСА_1; 1/3 частину кімнати у гуртожитку за адресою: 63460, Харківська область, Зміївський район, смт Комсомольське, вул. С. Закори, буд. 25, кім. 4; 1/3 частину транспортного засобу - автомобілю ВАЗ-11173. державний реєстраційний номер: АХ6835СТ, 2007 року випуску; 1/3 частину грошових коштів у виді заробітної плати та виплат, що зберігаються на рахунку в "Сбербанку Росії" в м. Харкові, що не були отримані ОСОБА_12 за життя; 1/3 частину грошових вкладів, що відкриті у Зміївському відділенні №2838 Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ім'я ОСОБА_12 з усіма компенсаціями.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області Вельможної І. В. від 16.07.2015 було відкрито провадження за вказаною позовною заявою (справа №621/1681/15-ц, провадження №2/621/857/15).

09.09.2015 у справі №621/1681/15-ц, провадження №2/621/857/15 ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 подали зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, з вимогами про визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року ОСОБА_12 за кожним на 1/ 4 частку майна, зазначеного вище, що входить до складу спадщини.

Ухвалою Зміївського районного суду від 25.09.2015 (головуючий суддя Вельможна І. В.) прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду разом з первісним позовом.

18.11.2015 ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, подали до суду уточнену зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, з вимогами про встановлення факту батьківства ОСОБА_12 по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, та про визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року ОСОБА_12 за кожним на 1/4 частку майна, що входить до складу спадщини.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Вельможної І.В. від 18.11.2015 задоволено самовідвід у розгляді зустрічного позову ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, з вимогами про визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року ОСОБА_12

18.11.2015 Зміївським районним судом заведено справу №621/2992/15-ц, провадження №2/621/1380/15 за зустрічною позовною заявою ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, з вимогами про про встановлення факту батьківства ОСОБА_14 по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, та про визнання за позивачами права власності в порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року ОСОБА_12 за кожним на 1/4 частку майна, що входить до складу спадщини.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Чигриної Л. Г. від 20.11.2015 уточнену зустрічну позовну заяву ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, залишено без руху.

10.12.2015 ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, звернулася до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з вимогами про встановлення факту батьківства ОСОБА_14 по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, та про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року батька ОСОБА_12 на 1/4 частку майна, що входить до складу спадщини.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Чигриної Л. Г. від 21.01.2016 відкрито провадження у справі №621/2992/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з вимогами про встановлення факту батьківства ОСОБА_12 по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, та про визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року батька ОСОБА_12 на 1/4 частку майна, що входить до складу спадщини.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.03.2016 року (головуючий суддя Чигрина Л. Г.) справу №621/2992/15-ц об'єднано в одне провадження зі справою №621/1681/15-ц.

27.07.2016 ОСОБА_7, ОСОБА_8 подали уточнену зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, з вимогами про визнання за ними позивачами права власності в порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року ОСОБА_12 за кожною на 1/4 частку майна, що входить до складу спадщини.

27.07.2016 судом прийнято до розгляду уточнену зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, з вимогами про визнання за ними позивачами права власності в порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року ОСОБА_12 за кожною на 1/4 частку майна, що входить до складу спадщини.

18.10.2016 після повторного розподілу справи, пов'язаного з відставкою судді Чигриної Л. Г. та самовідводом судді Вельможної І. В., автоматизованою системою документообігу для розгляду даної справи визначено суддю Овдієнка В. В.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області Овдієнка В. В. справа прийнята у провадження судді та призначено судовий розгляд на 01.12.2016.

01.12.2016 за клопотанням представника позивача за позовною заявою №1 (відповідача за позовною заявою №3) - адвоката ОСОБА_3 судовий розгляд відкладено до 10.01.2017.

10.01.2017 судовий розгляд відкладено до 01.03.2017 у зв'язку з відпусткою судді.

01.03.2017 розпочато судовий розгляд, оголошено перерву до 17.04.2017.

17.04.2017, у зв'язку з оголошення вказаної дати вихідним днем, судовий розгляд перенесено до 20.04.2017.

20.04.2017 та 14.06.2017 за клопотанням представника відповідача за позовними заявами №№1, 3 (позивача за позовною заявою №2) - адвоката ОСОБА_6 відкладено судовий розгляд відповідно до 14.06.2017 та 27.07.2017.

27.07.2017 за клопотанням представника позивача за позовною заявою №1 (відповідача за позовною заявою №3) - адвоката ОСОБА_3 судовий розгляд відкладено до 10.10.2017.

10.10.2017 продовжено судовий розгляд, досліджено докази, оголошено перерву до 04.12.2017 за клопотанням представника позивача за позовною заявою №1 (відповідача за позовною заявою №3) - адвоката ОСОБА_3

04.12.2017 за клопотанням представника відповідача за позовними заявами №№1, 3 (позивача за позовною заявою №2) - адвоката ОСОБА_6 оголошено перерву в судовому засіданні до 01.02.2018.

01.02.2018, з урахуванням думок учасників судового процесу, судовий розгляд відкладено до 26.03.2018.

26.03.2018 продовжено судовий розгляд, за клопотанням представника відповідача за позовними заявами №№1, 3 (позивача за позовною заявою №2) - адвоката ОСОБА_6 про надання час для підготовки до судових дебатів оголошено перерву в судовому засіданні до 22.05.2018.

Позивач за позовною заявою №1 (відповідач за позовною заявою №3) - ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, на обґрунтування позовних вимог про встановлення факту батьківства ОСОБА_12, померлого 21.08.2014, відносно дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, та визнання за останньою у порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_12 на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2; 1/4 частину кімнати №4 в будинку (гуртожитку) №25 по вул. С. Закори в смт. Комсомольське Зміївського району Харківської області; 1/4 частину автомобілю ВАЗ-11173, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; 1/4 частину грошових вкладів, що зберігаються на особовому рахунку померлого ОСОБА_12 в ПАТ "Сбербанк Росії"; 1/4 частину грошових вкладів, що зберігаються на особовому рахунку померлого ОСОБА_12 в Зміївському ТВБВ №2838 ВАТ "Державний ощадний банк України", зазначила наступне.

20 серпня 2014 року помер ОСОБА_12, після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: однокімнатна квартира АДРЕСА_3, яка належала померлому ОСОБА_12 на підставі Договору купівлі-продажу від 11.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_15 за реєстровим №1652 від 11.07.2013; кімната №4 в будинку (гуртожитку) № 25 по вул. С. Закори в смт Комсомольське Зміївського району Харківської області, яка належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу від 23.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_15 за реєстровим №186 від 23.01.2014; автомобіль ВАЗ-11173, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав померлому ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії CAT 094020, виданого ВРЕР ОСОБА_16 в Харківській області м. Балаклія. Крім того, після померлого ОСОБА_12 залишились грошові кошти у виді заробітної плати та інших виплат, що зберігаються на особовому рахунку померлого ОСОБА_12 в ПАТ "Сбербанк Росії" та грошові вклади, що зберігаються на особовому рахунку померлого ОСОБА_12 в Зміївському ТВБВ № НОМЕР_2 "Ощадбанк України".

Спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_12 є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Однак, окрім названих спадкоємців, у померлого ОСОБА_12 залишилася ще одна дочка - ОСОБА_13 (на даний час ОСОБА_12) А. О., ІНФОРМАЦІЯ_2, в інтересах якої вона діє.

З 2006 року вона проживала однією сім'єю разом з ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, без реєстрації шлюбу. Вони вели спільне господарство, спілкувалися з її та його родичами, зокрема, його матір'ю ОСОБА_7 та братом ОСОБА_17

Під час спільного сімейного життя 21 січня 2008 року у них народилася дочка ОСОБА_18. Оскільки вони з ОСОБА_12 не перебували в зареєстрованому шлюбі, реєстрація народження дочки у відділі реєстрації актів цивільного стану Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області була проведена у відповідності з ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України з її слів. Тобто в свідоцтві про народження серії І-ВЛ №113925 прізвище дитини й батька зазначено її: "Ковбаса", а по-батькові - її біологічного та фактичного батька "Олександр Михайлович".

За життя ОСОБА_12 визнавав себе батьком дитини, забирав її з дочкою з пологового будинку, піклувався про них і матеріально забезпечував, збирався подати до органу РАЦС заяву про визнання себе батьком дитини, але не встиг, оскільки захворів на рак.

21.08.2014 у віці 46 років ОСОБА_12 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, і встановлення факту батьківства ОСОБА_12 необхідно її дочці для одержання свідоцтва про право на спадщину. Його мати ОСОБА_7 визнає її дочку своєю онукою, а свого померлого сина - батьком дитини.

Встановлення факту батьківства безпосередньо породжує юридичні наслідки і допоможе її дочці одержати свідоцтво про право на спадщину.

Оскільки в порядку окремого провадження факт батьківства вже був встановлений судом, її дитина на даний час має нове свідоцтво про народження. Дівчинка пам'ятає батька, радіє новому прізвищу. Крім того, встановлення факту батьківства допомогло її дитині отримувати державну допомогу у випадку втрати годувальника. Факт батьківства померлого ОСОБА_12 не оспорюється ніким з його найближчих родичів, окрім ОСОБА_19, яка не бажає визнавати право на спадкування малолітньої ОСОБА_2.

Після заміни свідоцтва про народження дитини вона звернулася в інтересах дочки до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого батька, однак відповідач ОСОБА_4 не визнає право її дочки на частку в спадщині, тому вона змушена звернутися до суду за захистом її прав і інтересів і просити визнати за кожним спадкоємцем право на спадщину в порядку спадкування за законом в розмірі 1/4 частини спадкового майна.

Відповідач за позовними заявами №№1, 3 (позивач за позовною заявою №2) ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 на обґрунтування позовної заяви про визнання за ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року батька ОСОБА_12 права власності на 1/3 частину квартири за адресою: 63460, АДРЕСА_1; 1/3 частину кімнати у гуртожитку за адресою: 63460, Харківська область, Зміївський район, смт Комсомольське, вул. С. Закори, буд. 25, кім. 4; 1/3 частину транспортного засобу - автомобілю ВАЗ-11173, державний реєстраційний номер: АХ6835СТ, 2007 року випуску; 1/3 частину грошових коштів у виді заробітної плати та виплат, що зберігаються на рахунку ПАТ "Сбербанк Росії" в м. Харкові; 1/3 частину грошових вкладів, що відкриті у Зміївському відділенні №2838 Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ім'я ОСОБА_12 з усіма компенсаціями, зазначила наступне.

20.08.2014 в смт Комсомольське Зміївського району Харківської області помер її колишній чоловік, батько її малолітньої дочки, ОСОБА_12 Після його смерті відкрилася спадщина на перелічене вище нерухоме майно, автомобіль та грошові кошти.

Їй не відомо, хто станом на момент смерті ОСОБА_12 був зареєстрований та проживав разом з ним за місцем його останньої реєстрації. Однак на сьогоднішній день їй відомо, що до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини звернулися, крім її дочки, ОСОБА_7 (мати померлого) та ОСОБА_8 (дочка від першого шлюбу), які, не отримавши свідоцтв про право на спадщину, почали безпідставно розпоряджатися майном померлого ОСОБА_12 Вона, в свою чергу, діючи в інтересах малолітньої ОСОБА_5, також звернулася до Зміївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_12 прийняло три спадкоємця: ОСОБА_7 (мати померлого), ОСОБА_8 (дочка від першого шлюбу), а також ОСОБА_5 (дочка від другого шлюбу), а тому, вважала, що вся спадщина повинна бути розподілена між трьома спадкоємцями порівну (по 1/3 частині).

Маючи наміри отримати на ім'я її дочки свідоцтво про право на спадщину, вона звернулася до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області із заявами, у яких просила: повідомити, чи можливо, з урахуванням вказаних у заяві обставини, без згоди та за наявності спору між нею, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, отримати в інтересах своєї малолітньої дочки свідоцтво про право на спадщину після смерті 20.08.2014 року в смт Комсомольське Зміївського району Харківської області ОСОБА_12 В разі можливості - видати на її ім'я вказане вище свідоцтво про право на спадщину. В разі неможливості вчинення вказаної нотаріальної дії, в порядку ч. 4 ст. 49 ЗУ "Про нотаріат", ч. 3 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, Зареєстровано Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, ухвалити постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Однак, на обидві її заяви вона отримала відповіді з приводу того, що спадщину необхідно оформляти у судовому порядку, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на майно, які знаходяться у відповідачів.

Тому вона звернулася з позовом до суду.

Відповідачі за позовними заявами №№1, 2 (позивачі за позовною заявою №3) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на обґрунтування вимог позовної заяви про визнання за ними у порядку спадкування за законом після померлого 20.08.2014 року ОСОБА_12 права власності за кожною на 1/4 частку переліченого вище нерухомого майна, автомобілю та грошових вкладів у банківських установах, що входять до складу спадщини, зазначили наступне.

20 серпня 2014 року помер ОСОБА_12, після смерті якого відкрилася спадщина на перелічене вище майно.

Спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_12 є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Оскільки вони всі прийняли спадщину, не заявляли про свою відмову від неї, але ОСОБА_4 не визнає право кожного з позивачів на частку в спадковому майні, у них виникла необхідність звернутися за захистом своїх прав до суду і просити визнати за кожним спадкоємцем право на спадщину в порядку спадкування за законом в розмірі 1/4 частини спадкового майна.

Під час розгляду справи позивач за позовною заявою №1 (відповідач за позовною заявою №3) - ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, та її представник - адвокат ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_20, а також позовну заяву ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_4 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 визнали частково, не заперечували проти визнання за ОСОБА_5 права власності на 1/4 частку майна, що входить до складу спадщини.

Відповідач за позовними заявами №№1, 3 (позивач за позовною заявою №2) ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, під час судового розгляду не визнала позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, категорично заперечувала факт батьківства померлого ОСОБА_12 по відношенню до дочки ОСОБА_1, наполягала на своєму позові про розподіл спадщини між трьома спадкоємцями за законом ОСОБА_12

Після перерви ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутністю та за участю адвоката ОСОБА_6 (том 3 а. с. 58).

Також 11.03.2016 ОСОБА_4 подала письмове заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, де вказала, що твердження останньої є її припущеннями, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цьому факту ОСОБА_1 не зазначає, а пояснення ОСОБА_7 (матері померлого) та ОСОБА_17 (рідного брата) повинні бути поставлені судом під сумнів, оскільки ці особи є заінтересовані у перерозподілі спадщини близькими родичами між собою.

Її відношення до обставин, що викладені у позові є наступним. В 2004 році було розірвано шлюб між нею та ОСОБА_12, однак і після розірвання шлюбу вони мешкали разом за адресою її місця проживання, оскільки їх крок по розірванню шлюбу був необдуманим. Фактично вони все одно могли вважатися сім'єю, оскільки вели сумісне господарство та виховували дочку ОСОБА_21. Олександр ніколи за життя не вказував їй про те, що він мешкає з іншою жінкою і, тим паче, що у нього є ще одна дочка (крім ОСОБА_8). Він постійно вказував на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 це його єдині діти, а про інших ніколи не згадував (оскільки їх не було). Коли б у ОСОБА_12 була дочка ОСОБА_18, то вона неодмінно б це знала, оскільки завжди бажала, щоб у ОСОБА_5 була ще сестра. Тобто, з 2004 року вона з ОСОБА_12 фактично мешкали разом, а тому виключається можливість його проживання та ведення сумісного господарства разом з іншою жінкою у цей період.

На її думку ОСОБА_1 не могла бути співмешканкою ОСОБА_12, оскільки вона помилилася в зазначенні дати його смерті, замість 20 зазначила 21 серпня 2014 року.

Вважала, що реєстрація новонародженої відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, а також те, що за життя ОСОБА_12 ніколи не ставив питання про визнання свого батьківства, вказують на те, що він не був батьком цієї дитини.

У момент, коли її чоловік захворів на рак (2013-2014 роки) поряд з ним, крім неї та її матері, нікого не було (не рахуючи 2-х разів коли ОСОБА_7 приїхала перевірити аналізи та з нотаріусом для переоформлення квартири ОСОБА_12). Ніякої ОСОБА_1 поряд з ОСОБА_12 у той момент не було.

Крім того, з додатків до позову вбачається, що ОСОБА_13 проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 та навчається у Комсомольському ліцеї №1, однак чомусь позивач замовчує, що місце проживання її колишнього чоловіка разом з ОСОБА_1 ніколи не було зареєстроване.

Ще одним доказом, на який посилається позивач як на обґрунтування позовних вимог, є певні фотознімки, однак цих фотознімків не додано до позову, а тому висловити свою позицію з приводу їх справжності - не видається можливим.

Виходячи з викладеного, вважала, що відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_12 був батьком ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки позивачкою не надано будь-яких належних доказів на підтвердження цього факту.

ОСОБА_1 вперше звернулася до суду з заявою про визнання батьківства по сплаву майже 7 місяців (без 5 днів) після смерті ОСОБА_12 З заявою про прийняття спадщини в інтересах своєї дочки ОСОБА_18 до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний термін - не звернулася, хоча така можливість не заборонена законом і факт батьківства можливо було б довести і після звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (том 2 а. с. 156-160).

Представник відповідача за позовними заявами №№1, 3 (позивача за позовною заявою №2) - адвокат ОСОБА_6 під час розгляду справи підтримав позовні вимоги ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, просив їх задовольнити в повному обсязі, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, проти визнання права на спадщину за ОСОБА_7, та ОСОБА_8 не заперечував.

Відповідачі за позовними заявами №№1, 2 (позивачі за позовною заявою №3) ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час судового розгляду у повному обсязі визнали позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, частково визнали позов ОСОБА_4, підтримали свій позов. Наполягали на тому, що спадщина після померлого ОСОБА_12 має бути розподілена між чотирма спадкоємцями за законом у рівних частках.

Після перерви в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. (том 2 а. с. 155, том 3 а. с. 54, 56).

Представник третьої особи Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії" ОСОБА_9 подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутністю та за відсутністю представника ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" (том 1 а. с. 86).

Представники третьої особи Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" ОСОБА_11, ОСОБА_22 подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю та за відсутністю представника Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", винести рішення на розсуд суду (том 1 а. с. 62, 78, 97, 109, 122, том 2 а. с. 188, 200, 218, 233, том 3 а. с. 12, 24, 53).

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-ІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (чинній з 15.12.2017 року), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи характер спірних правовідносиин та значення справи для сторін, а також заборону щодо розгляду спорів про спадщину у порядку спрощеного позовного провадження, судовий розгляд справи по суті проведено у порядку загального позовного провадження.

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування, а також докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі відомостей позовної заяви та письмових доказів, досліджених під час судового розгляду, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Спірними є: 1) факт батьківства ОСОБА_12, який помер 20 серпня 2014 року, відносно дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7; 2) право на спадщину за законом після померлого 20 серпня 2014 року ОСОБА_12, що складається з наступного: квартири АДРЕСА_4 (колишнє Комсомольське) Зміївського району Харківської області; кімнати №4 будинку (гуртожитку) №25 по вул. Сергія Закори в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області; автомобілю ВАЗ 11173, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1; грошових вкладів, що зберігаються на особовому рахунку ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Дочірній банк Сбербанку Росії"; грошових вкладів, що зберігаються на особових рахунках ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Під час вирішення спору щодо факту батьківства ОСОБА_12, який помер 20 серпня 2014 року, відносно дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, суд виходив з наступного.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_23 І-ВЛ №113925, наданого ОСОБА_1, вбачається, що батьками ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_24 та ОСОБА_1 (том 2 а. с. 27).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22.05.2015 (справа №621/609/15-ц) задоволено заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_7, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, про встановлення факту батьківства ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9, померлого 20 серпня 2014 року, відносно дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7 (том 1 а. с. 53-54).

На виконання вказаного рішення ОСОБА_1 отримала повторне свідоцтво про народження ОСОБА_23 І-ВЛ №409225, де прізвище її дочки записано "Пальшина", а батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, записані ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (том 1 а. с. 52, том 2 а. с. 28).

Водночас, ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області від 15.10.2015, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22.05.2015 року скасовано, заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_7, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області про встановлення факту батьківства залишено без розгляду з тих підстав, що заява не підлягає розгляду у порядку окремого провадження, оскільки існує спір про право. (том 2 а. с. 9).

Незважаючи на скасування рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22.05.2015 (справа №621/609/15-ц), відповідні зміни до актового запису не внесені, і залишається актовий запис, на підставі якого видано повторне свідоцтво про народження ОСОБА_23 І-ВЛ №409225.

У зв'язку з цим, прізвище дитини, в інтересах якої заявлено позов ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства у рішення зазначено ОСОБА_13

У своїх поясненнях в судовому засіданні мати померлого ОСОБА_12 - ОСОБА_7, а також його старша дочка ОСОБА_8 у повному обсязі підтвердили обставини, викладені позивачкою ОСОБА_1 на обґрунтування факту батьківства ОСОБА_12 по відношенню до її неповнолітньої дочки ОСОБА_18.

Даними свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_23 1-ВЛ №225517, копія якого надана ОСОБА_4, підтверджується, що ОСОБА_12 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі до 28.07.2004 року (том 1 а. с. 9).

Згідно довідки КП "Комунальник" №2135 від 18.09.2014 ОСОБА_12 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_10 з 17.07.2013 року і по день смерті 20.08.2014 року (том 2 а. с. 37).

До позовної заяви, яка подавалася 18.11.2015 спільно ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1, додано фотознімки, під час дослідження яких останні стверджували, що на них зображений ОСОБА_12 зі своєю дочкою ОСОБА_18, а також у колі родичів разом з ОСОБА_1 та їх спільною дочкою ОСОБА_18. (том 2 а. с. 10-13).

З експертного висновку про біологічне споріднення №МGT 1710 від 01.12.2017, проведеного між ОСОБА_7 (передбачувана бабуся) та дитиною ОСОБА_2 вбачається, що результати генетичного аналізу дозволяють припустити, що дитина передбачуваної бабусі (ОСОБА_7 Ф.) може бути біологічним батьком дитини (ОСОБА_2 О.). Комбінований Індекс Спорідненості - 14,4494; ймовірність споріднення - 93,5273%. (том 3 а. с. 8, 9).

Свідок ОСОБА_17 під час судового розгляду показав, що його брат ОСОБА_12 мешкав з ОСОБА_1 у цивільному шлюбі, у них народилася спільна дитини ОСОБА_25

Таким чином, найближчі родичі померлого ОСОБА_12, а саме: мати ОСОБА_7, дочка ОСОБА_8, які є учасниками справи, брат ОСОБА_17, який допитаний в якості свідка, підтвердили обставини які вказують на походження від ОСОБА_12 неповнолітньої дочки ОСОБА_1 - ОСОБА_25.

З обставинами, повідомленими вказаними особами, узгоджуються і відомості досліджених під час судового розгляду фотознімків, а також і експертного висновку про біологічне споріднення №МGT 1710 від 01.12.2017.

Ті обставини, що ОСОБА_12 з 2004 року, після розірвання шлюбу з ОСОБА_4, не перебував у новому зареєстрованому шлюбі вказують на спроможність доводів позивачки ОСОБА_1, а також відповідачів за її позовною заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_8, про те, що ОСОБА_12 міг мати стосунки з ОСОБА_1 та бути батьком її дитини.

Судом надано критичну оцінку твердженням відповідача ОСОБА_4 про те, що після розірвання шлюбу з 2004 роки вона з ОСОБА_12 фактично продовжували проживати однією сім'єю, а тому ОСОБА_12 не міг мати стосунки з ОСОБА_1 приховуючи це від неї.

Так, факт проживання ОСОБА_12 і ОСОБА_4 після 2004 року однією сім'єю без реєстрації шлюбу не був предметом судового розгляду, оскільки остання таких вимог не заявляла.

Під час дослідження фотознімків, які були надані на підтвердження позову ОСОБА_1, ОСОБА_4 не спростувала, що на них зображений ОСОБА_12 з дитиною, щодо якої вимагається встановлення факту батьківства, а також і не надала пояснень щодо обставин, за яких ці фотознімки були зроблені.

Також, доводів позовної заяви ОСОБА_1 не спростовують і показання допитаних за клопотанням ОСОБА_4 свідків ОСОБА_26, ОСОБА_23, ОСОБА_27, ОСОБА_28 про те, що ОСОБА_12 за життя визнавав лише дочок ОСОБА_21 та ОСОБА_29 і ніколи не згадував про наявність у нього ще однієї дитини. Та обставина, що ОСОБА_12 під час свого спілкування із вказаними свідками не говорив їм про наявність у нього дочки ОСОБА_18, не вказує на відсутність самого факту його батьківства по відношенню до цієї дитини.

Надані відповідачем ОСОБА_4 копії документів на оформлення ОСОБА_12 за своїм місцем роботи на Південній залізниці проїзних документів та путівки №002388 для дочки ОСОБА_5, а також складання нотаріально посвідченої заяви про дозвіл на тимчасову поїздку дочки ОСОБА_21 за кордон (том 2 а. с. 161-163) є підтвердженням того, що ОСОБА_12 виконував свої батьківські обов'язки та брав участь у вихованні та утриманні своєї дочки ОСОБА_21, однак не вказують на обставини, що спростовують факт його батьківства по відношенню до дитини ОСОБА_13

Заперечення ОСОБА_4 проти позову ОСОБА_1 з посиланням на ті обставини, що ні під час реєстрації народження дитини, ні в подальшому за життя ОСОБА_12 не вчинив дії для реєстрації свого батьківства щодо дитини, не спростовують позову, оскільки саме наявність цих обставини і є причиною звернення до суду з позовом про встановлення факту батьківства.

Доводи ОСОБА_4 про можливе походження дитини ОСОБА_1 від брата померлого - ОСОБА_17 носять характер припущень, які не підтверджені будь-якими доказами і на яких не може ґрунтуватися судове рішення.

У відповідністю з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Позивачкою ОСОБА_1 надано належні та допустимі докази, які в сукупності містять достатньо відомостей, що засвідчують походження дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, від ОСОБА_30, який помер 20.08.2014.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_13, про встановлення факту батьківства є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Під час вирішення спору щодо права на спадщину за законом після померлого 20.08.2014 року ОСОБА_12 суд виходив з наступного.

Згідно свідоцтву про смерть ОСОБА_31 І-ВЛ №455777, виданому 02.09.2014 Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, ОСОБА_12 помер 20.08.2014 у віці 46 років. (том 1 а. с. 10, 49, том 2 а. с. 30).

Після смерті ОСОБА_12 відкрилася спадщина, до складу якої входить наступне майно:

- однокімнатна квартира АДРЕСА_5 (нині Слобожанське) Зміївського району Харківської області, яка належала померлому ОСОБА_12 на підставі Договору купівлі-продажу від 11.07.2013, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_15 за реєстровим №1652 від 11.07.2013, що підтверджується даними цього договору, а також технічного паспортом на квартиру та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності;

- кімната №4 в будинку (гуртожитку) №25 по вул. С. Закори в смт Комсомольське (нині Слобожанське) Зміївського району Харківської області, яка належала померлому на підставі Договору купівлі-продажу від 23.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу ОСОБА_15 за реєстровим №186 від 23.01.2014;

- автомобіль ВАЗ-11173, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав померлому ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії CAT 094020, виданого ВРЕР ОСОБА_16 в Харківській області м. Балаклія;

- грошові кошти у виді заробітної плати та інших виплат зберігаються на особовому рахунку померлого ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Дочірній банк Сбербанку Росії";

- грошові вклади №9155/1.993 (відкритий 06.05.1997) на суму 5309 грн 85 к. та №9155/1.14964 (відкритий 15.05.1997) на суму 11521 грн 65 к. на особових рахунках померлого ОСОБА_12 в Зміївському ТВБВ № НОМЕР_2 "Ощадбанк України" (том 1 а. с. 55-59, 63, том 2 а. с. 32-36, 38-41).

Належність вказаного майна померлому ОСОБА_12 підтверджується також даними: довідки КП "Зміївське БТІ" №164 від 07.09.2015, з якої вбачається, що згідно архівних матеріалів: квартира АДРЕСА_6 належить в цілому ОСОБА_12, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Зміївським приватним нотаріусом ОСОБА_15 11.07.2013 р-р №1652. На запит Зміївської ДНК від 25.02.2015 спадкоємцям 15.07.2015 ними було надано довідку для оформлення спадщини; кімната №4 в гуртожитку по вул. Сергія Закори, №25 в смт Комсомольське належить в цілому ОСОБА_12, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Зміївським приватним нотаріусом ОСОБА_15 23.01.2014 р-р №186. На запит Зміївської ДНК від 25.02.2015 спадкоємцям 15.07.2015 ними було надано довідку для оформлення спадщини. Інформація щодо вказаних квартир надана повністю (том 1 а. с. 36); звіту про незалежну оцінку визначення ринкової вартості для нотаріальних дій автомобіля ВАЗ-11173, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3, який належав померлому ОСОБА_12, згідно з яким, що ринкова вартість автомобіля з урахуванням фізичного зносу та технічного стану, комплектації становить 62850 грн. 00 коп. (том 1 а. с. 61).

У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Сторонами надано докази того, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_12 є:

- мати ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_23 І-АГ №515942 ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6 (том 1 а. с. 50, том 2 а. с. 29);

- дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується її свідоцтвом про народження ОСОБА_23 1-ВЛ №211203 (том 1 а. с. 8);

- дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується її свідоцтвом про народження ОСОБА_23 V-ВЛ №344770 (том 1 а. с. 51, том 2 а. с. 31);

- дочка ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, факт батьківства ОСОБА_12 щодо якої підлягає встановленню за цим рішенням.

03.12.2014 року ОСОБА_4, в інтересах малолітньої ОСОБА_5, звернулася із заявою в Зміївську державну нотаріальну контору Харківської області про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_12 (том 1 а. с. 11).

З листів Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 21.04.2015 та від 09.06.2015 вбачається, що 03 червня 2015 року та 07 квітня 2015 від імені ОСОБА_4 до Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області надійшли заяви з питання оформлення спадщини, після смерті 20.08.2014 ОСОБА_12. Зазначена заява зареєстрована в книзі вхідної кореспонденції 03 червня 2015 року вх. №376/02-14. Роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину, видається нотаріусом у безспірному порядку за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку цивільним законодавством, за умови подачі ним відомостей (інформації) та оригіналів документів необхідних для вчинення нотаріальної дії, підтверджуючих: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, факт прийняття спадщини, документів за якими встановлюється особа спадкоємця, доказ родинних та інших відносин спадкоємців із спадкодавцем, наявність заповіту, наявність, належність, склад спадкового майна та його оцінка, коло осіб (спадкоємців за законом), які мають право на спадщину.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, можливе тільки після подання оригіналів правовстановлюючих документів, щодо належності цього спадкодавцеві.

У разі відсутності вказаних вище документів, необхідних для оформлення спадщини, або у разі, неможливості надання спадкоємцями цих документів, питання щодо оформлення спадкових прав вирішується у судовому порядку. Також повідомлено, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії виноситься за заявою поданою особисто спадкоємцем, або за нотаріально посвідченою довіреністю особою, яку уповноважує спадкоємець отримати свідоцтво про право на спадщину (том 1 а. с. 12, 13).

За відомостями листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області №1710/01-16 від 08.09.2015, після померлого 20 серпня 2014 року ОСОБА_12, до нотаріальної контори надішли заяви: 14 жовтня 2014 року про прийняття спадщини від дочки померлого ОСОБА_8, що мешкає в смт Комсомольське, вул. К. Маркса, б. 20АДРЕСА_7; 04 грудня 2014 року про прийняття спадщини від ОСОБА_4, яка діє від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_5, що мешкає в смт Зідьки, вул. Будівельна, 12, Зміївського району Харківської області (том 1 а. с. 38).

З довідки КП "Комунальник" №2135 від 18.09.2014 вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11. Разом з нею з нею був зареєстрований ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_12, з 17.07.2013 і по день смерті 20.08.2014. (том 1 а. с. 48, том 2 а. с. 37).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

У відповідності з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Сторонами надано належні та допустимі докази про прийняття спадщини за законом після померлого 20.08.2014 року ОСОБА_12 його матір'ю ОСОБА_7. а також дітьми: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_14, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, частки яких у спадщині є рівними.

Водночас, сторони не мають можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, оскільки між ними існує спір щодо кола спадкоємців за законом, які мають право

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_4 - частковому задоволенню шляхом визнання за кожним із спадкоємців права на 1/4 частку майна, що входить до складу спадщини.

В частині вимог, що стосуються частки спадкового майна у розмірі різниці між 1/3 та 1/4 його частками, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, належить відмовити.

З урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 222, 223, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, до ОСОБА_4, яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення факту батьківства та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_12, який помер 20 серпня 2014 року, відносно дитини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом після померлого 20 серпня 2014 року батька ОСОБА_12, право власності на наступне майно:

- 1/4 частку квартири АДРЕСА_8;

- 1/4 частку кімнати №4 будинку (гуртожитку) №25 по вул. Сергія Закори в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області;

- 1/4 частку автомобілю ВАЗ 11173, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- 1/4 частку грошових вкладів, що зберігаються на особовому рахунку ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Дочірній банк Сбербанку Росії";

- 1/4 частку грошових вкладів, що зберігаються на особових рахунках ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Позовну заяву ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом після померлого 20 серпня 2014 року батька ОСОБА_12, право власності на наступне майно:

- 1/4 частку квартири АДРЕСА_8;

- 1/4 частку кімнати №4 будинку (гуртожитку) №25 по вул. Сергія Закори в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області;

- 1/4 частку автомобілю ВАЗ 11173, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- 1/4 частку грошових вкладів, що зберігаються на особовому рахунку ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Дочірній банк Сбербанку Росії";

- 1/4 частку грошових вкладів, що зберігаються на особових рахунках ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

В частині вимог, що стосуються частки спадкового майна у розмірі різниці між 1/3 та 1/4 його частками, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7, в порядку спадкування за законом після померлого 20 серпня 2014 року сина ОСОБА_12, право власності на наступне майно:

- 1/4 частку квартири АДРЕСА_8;

- 1/4 частку кімнати №4 будинку (гуртожитку) №25 по вул. Сергія Закори в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області;

- 1/4 частку автомобілю ВАЗ 11173, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- 1/4 частку грошових вкладів, що зберігаються на особовому рахунку ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Дочірній банк Сбербанку Росії";

- 1/4 частку грошових вкладів, що зберігаються на особових рахунках ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Визнати за ОСОБА_8, в порядку спадкування за законом після померлого 20 серпня 2014 року батька ОСОБА_12, право власності на наступне майно:

- 1/4 частку квартири АДРЕСА_8;

- 1/4 частку кімнати №4 будинку (гуртожитку) №25 по вул. Сергія Закори в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області;

- 1/4 частку автомобілю ВАЗ 11173, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- 1/4 частку грошових вкладів, що зберігаються на особовому рахунку ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Дочірній банк Сбербанку Росії";

- 1/4 частку грошових вкладів, що зберігаються на особових рахунках ОСОБА_12 в Публічному акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України".

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач за позовною заявою №1 (відповідач за позовною заявою №3) - ОСОБА_1, місце проживання зареєстроване за адресою: 63460, АДРЕСА_9; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4.

Відповідач за позовними заявами №№1, 3 (позивач за позовною заявою №2) - ОСОБА_4, місце проживання зареєстроване за адресою: 63432, Харківська область, Зміївський район, смт Зідьки, вул. Будівельна, буд. 12, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5.

Відповідач за позовними заявами №№1, 2 (позивач за позовною заявою №3) - ОСОБА_7, місце проживання зареєстроване за адресою: 63460, Харківська область, Зміївський район, смт Слобожанське, вул. С. Закори, б. 22 кв. 43, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6.

Відповідач за позовними заявами №№1, 2 (позивач за позовною заявою №3) - ОСОБА_8, місце проживання зареєстроване за адресою: 63460, АДРЕСА_10, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7.

Третя особа - Публічне акціонерне товариство "Дочірній банк Сбербанку Росії", місце знаходження: 01601, Україна, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, .

Третя особа - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", місце знаходження: 01023, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г, .

Повне рішення складене 08.06.2018.

Головуючий: В. В. Овдієнко