Справа № 168/514/18
Провадження № 2-о/168/29/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Назарука О.В.,

секретар с/з - Сулева Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Стара Вижівка в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, яка оформлена 12 жовтня 1976 року на ім'я «ОСОБА_4», а також документів - архівних довідок та виписки.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в отриманих документах в графах «по батькові», її зазначено як «ОСОБА_5» та «ОСОБА_5», що суперечить даним, зазначеним у паспорті, де її по батькові зазначено «ОСОБА_2». Через цю розбіжність Старовижівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області їй відмовлено у прийнятті документів для призначення пенсії за віком.

Заявник в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила суд заяву задоволити. Одночасно подала оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів заяви.

Старовижівським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Волинської області подано суду пояснення до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення з клопотанням розглядати справу без участі його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень пункту 12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно з статтею 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п'яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6 постанови Ради Міністрів СРСР від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців», яка набрала чинності 01 січня 1975 року (була чинною на момент влаштування заявника на роботу вперше), робітники і службовці, які влаштовуються на роботу, зобов'язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Прийом на роботу без трудової книжки не допускається. Особи, які приймаються на роботу в якості робітника або службовця вперше, зобов'язані подати адміністрації довідку про нього занятті, видану за місцем проживання відповідною житлово-комунальним органом, сільським чи селищним Радою депутатів трудящих, вуличним комітетом (довідка, видана вуличним комітетом, повинна бути завірена райвиконкомом), а звільнені з лав Збройних Сил СРСР зобов'язані пред'явити адміністрації військовий квиток. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про найменування роботи або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників відповідно до найменувань професій, зазначених в Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; нагородження та заохочення за успіхи в роботі, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Питання щодо трудових книжок в Україні регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 р. № 301 "Про трудові книжки працівників" та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, відповідно до яких, при влаштуванні на роботу працівники зобов'язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Без трудової книжки приймаються на роботу тільки ті особи, які працевлаштовуються вперше. Трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах і організаціях, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім'я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв'язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у різні періоди роботи заявника) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи.

З дослідженої в судовому засіданні трудової книжки, яка оформлена 12 жовтня 1976 року (аркуш справи 7-8) встановлено, що вона видана на ім'я «ОСОБА_5», (записано російською мовою), змінено та скріплено печаткою на прізвище «ОСОБА_4», що ставить під сумнів належність її заявнику.

01 березня 2018 року Зав. Обєднаним трудовим архівом, сіл селища Старовижівського району Супронович В.П., видано архівну довідку Г-84/01.31 про те, що згідно наказу директора Кримнівської ПМК - 197 № 160/1 від 07 жовтня 1976 року прийняти на роботу сезонно гр. ОСОБА_3 (прізвище, ім'я та по батькові на російській мові) робітницею 1р. по будівництву гончарного дренажу з 07 жовтня 1976 року (Наказ № 160/1 від 07 жовтня 1976 року). Згідно наказу № 194/3 від 03 грудня 1976 року звільнити з роботи гр. ОСОБА_3 (прізвище, ім'я та по батькові на російській мові) з 03 грудня 1976 за власним бажанням (аркуш справи 10).

З дослідженої архівної виписки № 10-04-12/506 від 06 квітня 2018 року (аркуш справи 11), встановлено, що ОСОБА_5 прийнята на роботу санітаркою лікарні з 08 лютого 1977 року, звільнена 11 квітня 1980 року у зв'язку з переведенням. З 28 квітня 1980 року прийнята на роботу санітаркою лікарні, звільнена з 22 вересня 1983 року. В особових картках по обліку кадрів на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказаний період робота на посаді санітаркою лікарні за період 08 лютого 1977 року по 11 квітня 1980 року та з 28 квітня 1980 року по 22 вересня 1983 року. Інші відомості відсутні.

З досліджених архівних довідок про заробіток для обчислення пенсії «ОСОБА_5» від 06 квітня 2018 року № 10-04-12/507 за період з лютого 1977 року по квітень 1980 року та від 06 квітня 2018 року № 10-04-12/507 за період з квітня 1980 року по вересень 1983 року (аркуш справи 12-13) встановлено її фактичний заробіток, який враховується для нарахування пенсії.

Встановлення факту того, що вищезгадані трудова книжка, архівні довідки та виписка належить заявнику, необхідно їй для реалізації свого права, зокрема призначення пенсії.

В судовому засіданні з копій паспорта заявника, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, довідок про заробіток для обчислення пенсії, встановлено, що заявник іменується «ОСОБА_2» (аркуш справи 5-6, 14-18).

З врахуванням викладеного, оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає доведеним, що трудова книжка, яка оформлена 12 жовтня 1976 року та видана на ім'я «ОСОБА_4», архівна довідка № Г-84/01.31 від 01 березня 2018 року, яка видана Обєднаним трудовим архівом, сіл селища Старовижівського району ОСОБА_3, архівна виписка від 06 квітня 2018 року № 10-04-12/506, яка видана «ОСОБА_5», архівні довідки про заробіток для обчислення пенсії від 06 квітня 2018 року № 10-04-12/507 за період з лютого 1977 року по квітень 1980 року та від 06 квітня 2018 року № 10-04-12/507 за період з квітня 1980 року по вересень 1983 року, які видані «ОСОБА_5», належать заявнику ОСОБА_2.

Враховуючи, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин заяву слід задовольнити.

Керуючись статтями 5, 12, 13, 81, 258, 289, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Старовижівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_1: трудової книжки, яка оформлена 12 жовтня 1976 року, виданої на ім'я «ОСОБА_4».

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія НОМЕР_1 довідок, а саме:

-архівної довідки № Г-84/01.31 від 01 березня 2018 року, яка видана Обєднаним трудовим архівом, сіл селища Старовижівського району.

-архівної виписки № 10-04-12/506 від 06 квітня 2018 року, яка видана «ОСОБА_5»;

-архівної довідки про заробіток для обчислення пенсії від 06 квітня 2018 року № 10-04-12/507 за період з лютого 1977 року по квітень 1980 року, яка видана «ОСОБА_5»;

-архівної довідки про заробіток для обчислення пенсії від 06 квітня 2018 року № 10-04-12/507 за період з квітня 1980 року по вересень 1983 року, яка видана «ОСОБА_5».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук