Справа № 567/1262/18
У Х В А Л А

04 грудня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Венгерчук А.О.

секретар - Клімович О.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідачів- Корольова Я.Ю.,ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом

в с т а н о в и в

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом звернулась ОСОБА_3

До початку розгляду справи по суті представник позивача ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, так як відповідачі знялися з реєстрації за адресою м. Острог вул. Костомарова,1, Рівненської області після пред'явленя позову та після відкриття проадження у справі. Вказала, що її довірителька неодноазово усно зверталась до відповідачів з проханням знятися з реєстрації добровільно, однак її прохання відповідачами було проігноровано.

Вказала, що не зважаючи на всі прийняті спроби ОСОБА_3 врегулювати спір у досудовому порядку, ОСОБА_2 задовольнив такі вимоги лише 05.10.2018 року, тобто після пред'явлення позову та відкриття провадження у справі та аж через місяць після закінчення строку, зазначеного в надісланій йому претензії.

Зважаючи на те, що інформація щодо факту подачі позову та відкриття провадження у справі була оприлюднена та міститься у відкритому доступі на сайті «Судова влада України» вважає, що задоволення ОСОБА_2 позовних вимог було зумовлено виключно самим фактом пред'явлення позову.

Вказує, що оскільки відповідачі вчасно не зняли з реєстрації своє місце проживання, позивач була позбавлена можливості отримати рішення про призначення житлової субсидії, тому що у Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, повинна була зазначити дані про членів сім'ї осіб зі складу домогосподарства, в тому числі й про членів сім'ї ОСОБА_2, які останній не надавав. Через такі дії відповідачів позивачка була позбавлена можливості отримати житлову субсидію у жовтні 2018 року.

Просила закрити провадження у справі та вирішити питання стягнення судових витрат на користь позивача після ухвалення рішення по справі. Також просила суд стягнути з відповідачів витрати позивача на правничу допомогу згідно укладеного договору, який здійснюється на підставі акту наданих послуг, який буде складено після завершення розгляду справи (винесення судом рішення по суті позовних вимог), так як надати суду всі докази на підтвердження понесення позивачем усіх видів судових витрат є неможливим. Наразі ж уточнений орієнтований розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить: за підготовку позовної заяви до суду 300 грн.; гонорар за представництво в суді - 300 грн.

В судовому засіданні представник позивача просила закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом та вирішити питання щодо стягнення з відповідачі судових витрат в сумі 1409,80 грн., понесених її довірителькою та стягнення витрат за надання правничої допомоги в сумі 600 гривень.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечили щодо закриття провдження у справі, однак заперечили щодо стягнення з них на користь позивачки судових витрат та витрат за надання правничої допомоги.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін по справі вважає, що заява представника позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі підлягає до задоволення, а клопотання про стягнення судових витрат та витрат за надання правничої допомоги до часткового задоволення.

Як вбачається із п.1 ч.2 ст.49, ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це, зокрема, в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.3 ст.206, п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову і прийняття такої відмови судом, суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У відповідності з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно долученої до позовної заяви квитанції позивачем понесено витрати на сплату судового збору у розмірі 1409,80 грн. Отже суд вважає за необхідне стягнути сплачену суму судових витрат в розмірі 1409,80 грн., понесених позивачем з відповідачів.

Згідно з ч. З ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 2. З сг. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України).

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті впорядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідноз умовами договору пронадання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу зметою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом,та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Однак, на підтвердження обставин надання правничої допомоги при розгляді даного провадження, суду не був наданий детальний розрахунок витрат на правову допомогу, зокрема документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, відтак в цій частині клопотання слід відмовити. Крім того, як зазначила представник позивача, витрати позивача на правничу допомогу згідно укладеного договору здійснюються на підставі акту наданих послуг, який буде складено після завершення розгляду справи, так як надати суду всі докази на підтвердження понесення позивачем усіх видів судових витрат є неможливим. Відтак, суд був позбавлений можливості визначити конкретну суму витрат позивача за надання правничої допомоги, тому в частині стягнення витрат за надання правничої допомоги слід відмовти.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 49, 137, 142, 206, 255, 258-261, 354-355 ЦПК України, суд

постановив

клопотання представника позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом, закрити за відмовою представника позивача від позову.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1,зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, індекс 35800, фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1) ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, індекс 35800, фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, індекс 35830, ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6, жителька м.Острог вул. Миколи Костомарова,1, Рівненської області, індекс 35800, ІПН НОМЕР_3 судові витрати в розмірі 1409 (одну тисячу чотирста дев'ять) гривень 80 копійок в солідарному порядку.

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 10.12.2018 року.

Суддя Острозького районного суду ОСОБА_5