КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2290/2018 Головуючий у 1 інстанції - Кондратенко О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

ПоліщукН.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» ЗубченкоНаталії Юріївни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про визнання пункту договору частково недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Заборонено Приватному акціонерному товариству «ДТЄК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» вчиняти дії щодо припинення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1, особовий рахунок: НОМЕР_1 до набрання судовим рішенням у справі законної сили.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» Зубченко Н.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував, що направлення позивачу попередження про відключення електроенергії №52297 від 14.05.2018 року не може бути підставою позовної вимоги про визнання пункту 16 Договору №141036-508-20 від 07.10.2003 частково недійсним, не звернув увагу, що докази про наявність між сторонами спору та існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову відсутні, не визначив, що вид забезпечення позову не має жодного зв'язку з позовними вимогами, а заходи вжиті судом для забезпечення позову порушують права ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» та перешкоджають його господарській діяльності.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та постановити нову ухвалу про відмову у забезпеченні позовних вимог.

ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду не погоджується в повній мірі виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як вбачається з матеріалів справи, в червні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ «Київенерго», ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», в якій просив визнати пункт 16 договору №141036-508-20 від 07 жовтня 2003 року частково недійсним.

ОСОБА_3 звернувся до суду також із заявою про забезпечення його позову шляхом накладення заборони на відключення відповідачем електропостачання до його будинку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 &qute;Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову&q?ня;, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно роз'яснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову&q?су;, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є визнання частково недійсним пункт 16 Договору №141036-508-20 від 07 жовтня 2003 року.

Відповідно до положень пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Одночасно з цим правові наслідки недійсності правочину визначені частиною 3 статті 216 ЦК України, відповідно до якими недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

А тому спосіб забезпечення у вигляді заборони на вчинення дій, направлених на підключення, припинення, обмеження чи зупинення постачання електроенергії за оспорюваним договором про постачання електричної енергії не є способом забезпечення позову в розумінні положень ЦПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегіясуддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» ЗубченкоНаталії Юріївни задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року про забезпечення позову скасувати і ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Приватного акціонерного товариства «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про визнання пункту договору частково недійсним.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2018 року.

Суддя - доповідач:

Судді :