Справа №333/1620/18
Провадження №2/333/1349/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

судді Круглікової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іщенко А.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

свідка ОСОБА_2,

розглянувши відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу

за позовною заявою: ОСОБА_3, АДРЕСА_3

до відповідача: ОСОБА_4, 69118, АДРЕСА_1

про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом вселення, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2018 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру шляхом вселення до квартири. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Інша частина квартири на праві спільної часткової власності належить відповідачу у справі - ОСОБА_4, яка не бажає приймати участі в утриманні майна. Усі фінансові витрати по утриманню квартири здійснює позивач одноособово. 02.04.2018 року ОСОБА_3 приїхав до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, проте, потрапити всередину не зміг, оскільки двері були попередньо відчинені та змінено замок. В середині квартири залишилися речі, майно та гроші позивача. На час звернення з позовом до суду, позивач не мав жодного контакту з ОСОБА_4, до квартири, частина якої належить позивачу, останній потрапити не може, оскільки не має ключів від вхідних дверей та не бажає ламати дверей. З цих підстав, ОСОБА_3 змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 16.08.2018 року надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також клопотання про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 4 450 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 жодного разу не з'явилась, на адресу відповідача, за якою остання зареєстрована та фактично мешкає, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулись конверти з причини «за закінченням терміну зберігання». Крім того, судом на офіційному веб-сайті опубліковано оголошення про виклик відповідача в судові засідання.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_2 підтвердив факт порушення відповідачем прав ОСОБА_3 на користування, володіння та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Враховуючи, що відповідач в строк, встановлений судом відзив на позовну заяву не надала без поважних причин, суд, керуючись ч. 8 ст. 178 ЦПК України, дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Судом встановлено, що 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування від 27.10.2017 року № 2768, належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3.

Відповідач у справі, ОСОБА_4, на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжя від 12.12.2013 року у справі № 333/7048/13-ц, також є власником 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Наведені вище обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.05.2018 року №123141864 (а.с. 23).

Відповідно до ч.ч. 2-4 статті 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 позбавлений можливості користуватись спірною квартирою, оскільки ОСОБА_4 чинить йому перешкоди в реалізації цього права.

З цих підстав, позивач у справі для захисту свого права на житло, 02.04.2018 року звернувся із заявою до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області (а.с. 21).

За наслідками розгляду вказаної вище заяви ОСОБА_3 від 02.04.2018 року, керівництвом Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області не встановлено ознак кримінального чи адміністративного правопорушення, що підтверджується листом від 26.04.2018 року №3968/45/01/4-2018 (а.с. 22).

Згідно з ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на викладене, з метою захисту прав позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити, усунути ОСОБА_3 перешкоди в користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, шляхом його вселення

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу . Позивач просить суд покласти на відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 450 грн. В якості доказів понесення заявлених витрат позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги від 01.04.2018 року № 23, додаткову угоду від 23.04.2018 року до Договору про надання правничої допомоги від 01.04.2018 року № 23, укладених між адвокатом ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_3; акт наданих послуг від 30.05.2018 р. №1 до Договору про надання правничої допомоги від 01.04.2018 року № 23 на суму 4 450 грн; квитанцію до прибуткового касового ордера від 30.05.2018 року №23 на суму 4 450 грн. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_3 судом задоволено в повному обсязі, а доданими до матеріалів справи доказами в повному обсязі підтверджується сума витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму заявлених витрат в розмірі 4 450 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704,80 грн. судом покладається на відповідача. Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_1) перешкоди у здійсненні права власності (користування, володіння та розпорядження) шляхом вселення його в квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 (зареєстрована адреса проживання: 69118, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_3, РНОКПП: НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. та витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 4 450 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 28.08.2018 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова