29.08.18
Провадження 2/235/1597/18
Справа 235/3775/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Філь О.Є.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 про захист права власності та зняття арешту на рухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27.06.2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 про захист права власності та зняття арешту на рухоме майно, в якому просив зобовязати ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 4405126, винесену 11.08.2015 року Червонозаводським ВДВС ХМУЮ ДВ- 11 ОСОБА_4, звільнивши з під арешту належний йому на праві власності автомобіль марки ВМW чорного кольору, рік випуску 2006, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова WBANE31040В956428, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 21.05.2014 року він є власником зазначеного транспортного засобу.

Йому стало відомо, що 11.08.2015 року на цей транспортний засіб за № 15450356 реєстратором Харківська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника 44045126 від 11.08.2015 року Червонозаводським ВДВС ХМУЮ ДВ-11 ОСОБА_5

18.07.2017 року було змінено обтяжувала на ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна боржником також вказаний ОСОБА_3, код НОМЕР_3.

На його звернення від Головного територіального управління юстиції у Харківський області він отримав відповідь, в якій розяснено його право на звернення до суду з заявою про зняття арешту з майна, та повідомлено, що відповідно до інформації, яка надана начальником ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 44045126 з примусового виконання судового наказу № 646/9676/13-ц від 14.02.2014 року, в рамках якого вчинені дії виконавчого провадження.

Враховуючи, що державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 11.08.2015 року, тобто після того, як позивач набув право власності на спірний автомобіль, то зазначена постанова підлягає скасуванню, а автомобіль звільненню з під арешту.

В судове засідання позивач не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області та відповідач ОСОБА_3 В судове засідання позивач не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В звязку з неявкою в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, суд проводить заочний розгляд справи.

Зясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіль марки ВМW чорного кольору, рік випуску 2006, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова WBANE31040В956428, реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ, згідно якої зазначена дата реєстрації 17.10.2014 року, підстава реєстрації довідка-рахунок № ВІ161352 від 21.05.2014 року (а.с. 34-35), аналогічні відомості зазначені також в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12).

11.08.2015 року на зазначений транспортний засіб за № 15450356 реєстратором Харківська філія державного підприємства «Національні інформаційні системи» зареєстровано обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника 44045126 від 11.08.2015 року Червонозаводським ВДВС ХМУЮ ДВ-11 ОСОБА_5

18.07.2017 року було змінено обтяжувала на ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна боржником також вказаний ОСОБА_3, код НОМЕР_3 (а.с. 10-11).

На звернення позивача від Головного територіального управління юстиції у Харківський області була отримана відповідь, в якій розяснено його право на звернення до суду з заявою про зняття арешту з майна, та повідомлено, що відповідно до інформації, яка надана начальником ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 44045126 з примусового виконання судового наказу № 646/9676/13-ц від 14.02.2014 року, в рамках якого вчинені дії виконавчого провадження (а.с. 18).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб марки ВМW чорного кольору, рік випуску 2006, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова WBANE31040В956428, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить позивачу ОСОБА_1, що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ, згідно якої зазначена дата реєстрації 17.10.2014 року, підстава реєстрації довідка-рахунок № ВІ161352 від 21.05.2014 року (а.с. 34-35), аналогічні відомості зазначені також в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12).

Згідно статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення. Матеріали справи свідчать про те, що позивач не є боржником у виконавчих провадженнях, в межах яких було накладено арешт на належний позивачу транспортний засіб. Отже, обмеження в праві користування позивачем належного йому транспортного засобу суперечать вимогам чинного законодавства та порушують права і законні інтереси.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (стаття 56 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Тому, зі змісту вказаних норм права вбачається, що накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається право лише у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику.

Таким чином, враховуючи, що позивач з 21.05.2014 року є власником транспортного засобу марки ВМW чорного кольору, рік випуску 2006, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова WBANE31040В956428, реєстраційний номер НОМЕР_2, не є боржником за виконавчим провадженням, в рамках виконання якого накладено арешт на зазначений транспортний засіб, а на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений права в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна, з огляду на що суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 328, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 5,10, 18, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Зобовязати ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 4405126, винесену 11.08.2015 року Червонозаводським Відділом ДВС Харківського міськрайонного управління юстиції, державним виконавцем Щедріним В.Р., звільнивши з під арешту належний ОСОБА_1 на праві власності автомобіль марки ВМW чорного кольору, рік випуску 2006, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова WBANE31040В956428, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області, з врахуванням вимог п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, місце реєстрації: м. Донецьк, Кіровський рай1он, вул. Кольцова, 20.

Відповідач: ОСОБА_2 відділ державної виконавчої служби по Основянському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, , місцезнаходження: майдан Захисників України, 7/8, 7 поверх, м. Харків, 61001.

Відповідач: ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1, 61003.

Повний текст рішення складено 29.08.2018 року.

Суддя: