29.08.2018 Єдиний унікальний номер 205/6093/18
Провадження № 2з/205/86/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2018 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Шавула В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, треті особи ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк», Державне підприємство «Сетам», ТОВ «Тамерлан»,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 28 серпня 2018 року звернувся з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви в якій просить в порядку забезпечення позову заборонити відчуження, втому числі на публічному аукціоні, майнових прав на 3-х кімнатну квартиру № 292, загальною площею 128,20 кв. м., що має бути побудована на 20 поверсі в секції Б в багатоквартирному житловому будинку за адресом по вулиці Драгомірова 4 Б в місті Києві.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що він має намір звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 203 847, 85 грн. вартості суми майнових прав інвестованих на підставі Договору відступлення права вимоги за Договром пайової участі у фінансування будівництва від 03.11.2013 року на 3 -х кімнатну квартиру № 292, загальною площею 128,20 кв. м., що буде розташована на 20 поверсі в секції Б в багатоквартирному житловому будинку за адресом по вулиці Драгомірова 4 Б в місті Києві, який має бути побудований у майбутньому.

Розглянувши доводи заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви та перевіривши її наданими доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Наданими до заяви доказами судом встановлено, що 03.11.2013 року між ТОВ НВП «Тамерлан», ОСОБА_3 з одного боку та заявником ОСОБА_1 з іншого боку був укладений договір відступлення прав за договором пайової участі № 4005/2 від 24.12.2008 року, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 набув права вимоги майнових прав за договором пайової участі у будівництві № 4005/2 від 24.12.2008 року на загальну суму 203847,85 грн.

Так, відповідно до ст.190 ЦК України, майнові права є неспоживчою річчю і визнаються речовими правами.

Статтею 2 Закону України від 18.11.2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» майнові права і обовязки визначено як рухоме майно, а за змістом ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження та користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 робиться висновок, що майнове право, яке можна визначити як право очікування» є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

До майнових обовязків належать, зокрема, договірні зобовязання майнового характеру, обовязки з відшкодування шкоди, а також обовязки щодо вчинення певних дій стосовно майна, передбачених законом або договором та на інших підставах, у тому числі й тих, що виникають в силу проголошеного у встановленому порядку судового рішення про задоволення майнового права вимоги сплати грошових коштів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є у тому числі звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить вжити заявник ОСОБА_1 не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду шляхом подачі позову до ОСОБА_3 про стягнення суми грошових коштів, тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149,150,153, 258, 259, 260 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Шавула