КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1

Справа № 488/4196/17
Провадження № 2-о/488/20/18 р.
УХВАЛА

Іменем України

31.05.2018 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання Кулаві А.І.,

за участю заявника ОСОБА_2,

за участю представника заявника ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересованими особами виступають: Державна служба України у справах ветеранів війни і учасників антитерористичної операції, Міністерство оборони України, Міністерство соціальної політики України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, Головне управління Національної поліції в Донецькій області, -

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2017 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, уточнивши яку, просив суд встановити факт, що він у період з 17.08.2017 року по 18.11.2017 року безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, як працівник Національної поліції України.

В обґрунтування заяви заявник ОСОБА_2 посилається на те, що він проходить службу в Національній поліції України в Заводському відділі поліції ГУНП в Миколаївській області та відповідно до наказу ГУНП в Миколавській області від 14.08.2017 року за № 197 о/с був направлений для проходження стажування терміном на 4 місяці до ГУНП в Донецькій області, в м. Маріуполь. Оскільки він приймав безпосередню участь у бойових діях, захищаючи незалежність і суверенітет держави, бажає отримати гарантії щодо захисту соціальних, майнових та інших громадянських прав, передбачених для учасників бойових дій Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Проте, набути такі права та гарантії він не може, оскільки отримав відповідь начальника Центрального ВП ГУНП в Донецькій області з відмовою щодо включення його як особи, яка проходила стажування, до списків осіб, які визначаються як сили та засоби, що забезпечують проведення антитерористичної операції, та також йому було відмовлено у видачі наказів стосовно місця дислокації несення служби на період проходження стажування.

Посилаючись на зазначене, просив суд задовольнити його заяву та встановити факт, що має юридичне значення.

Ухвалою суду від 18 грудня 2017 року за клопотанням представника заявника адвоката ОСОБА_3 до участі у справу залучено наступних заінтересованих осіб: Міністерство оборони України, Міністерство соціальної політики України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, Головне управління Національної поліції в Донецькій області.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_3, заяву підтримали та просили суд її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявились, направили на адресу суду заперечення, в яких проти задоволення заяви заперечували та просили суд залишити її без розгляду на підставі положень ч. 6 ст. 294 ЦПК України та ч. 4 ст. 315 ЦПК України, оскільки між сторонами вбачається спір про право.

Заслухавши позицію заявника та його представника, вивчивши матеріали справи, заперечення заінтересованих осіб, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

Згідно п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією (до 15.12.2017 року) Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 234 ЦПК України (в редакції чинної на момент подання заяви), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за № 5 (в редакції станом на день виникнення правовідносин), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України (в редакції Кодексу чинній з 15.12.2017 року) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 проходить службу в Національній поліції України, в Заводському відділенні поліції ГУНП в Миколаївській області та факт його безпосередньої участі у період з 17.08.2017 року по 18.11.2017 року в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, як працівника Національної поліції України ніким не заперечується.

Натомість заявник ОСОБА_2 зазначає, що його безпідставно не включено до складу сил і засобів антитерористичної операції, оскільки він прибув до м. Маріуполь для проходження стажування та, крім того, вважає, що начальником Центрального ВП ГУНП в Донецькій області порушено його права відмовою у видачі наказів стосовно місць дислокації несення служби у період проходження стажування.

Таким чином, на думку суду, заявником ОСОБА_2 ставиться питання про вирішення спору про право, а саме надання судом статусу учасника бойових дій особі, яка проходила стажування в зоні антитерористичної операції та не була включена до складу сил і засобів антитерористичної операції та незаконність дій начальника начальником Центрального ВП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України, прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах (ч. 6 ст. 294 ЦПК України, в редакції Кодексу чинній з 15.12.2017 року).

Роз'яснити ОСОБА_2, що він має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 293 - 294, 315 - 319, 352 - 355 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересованими особами виступають: Державна служба України у справах ветеранів війни і учасників антитерористичної операції, Міністерство оборони України, Міністерство соціальної політики України, Антитерористичний центр при Службі безпеки України, Головне управління Національної поліції в Миколаївській області, Головне управління Національної поліції в Донецькій області - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, зазначений строк обчислюється з дня вручення їй відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15. 5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст ухвали складений 07.06.2018 року.

Суддя: Я. А. Чернявська