ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1329/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2018 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участю секретаря судового засідання Догадайло М.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Петриківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

25.09.2018 до суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Петриківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2005 року помер її дід ОСОБА_3, про що додано копію свідоцтва про смерть.

За життя, а саме 19.05.2003 року ОСОБА_3 склав заповіт, за яким все своє майно, все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом він матиме право заповів позивачу. Інших спадкоємців, окрім позивача, на спадкове майно померлого не має.

За наведених обставин позивач звернулася до Петриківської державної нотаріальної контори з метою видачі їй свідоцтва про право на спадщину за вказаним вище заповітом, однак постановою державного нотаріуса від 02.07.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку тим, що ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця.

Позивач вказала, що дійсно пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини через складні сімейні обставини, зокрема скрутне матеріальне становище, у якому вона опинилась, так як були борги.

Враховуючи викладене, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого діда ОСОБА_3, протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

27.09.2018 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

23.10.2018 ухвалою суду у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Петриківську державну нотаріальну контору.

В підготовчому судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов з наведених у ньому підстав та просила його задовольнити у повному обсязі. Також, пояснила, що витрачала чималі кошти на лікування баби й діда з якими фактично проживала, тому мала борги, які утворилися, коли вона позичала гроші задля купівлі ліків для стареньких.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області до суду не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с. 31).

Представник третьої особи Петриківської державної нотаріальної контори до суду не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.40).

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обєктивно проаналізувавши надані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справ.

Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст.76-81 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 15 лютого 2005 року що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 019636, видане 21.02.2005 (а.с. 13).

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в цілому, що розташований за адресою: вул. Жовтнева, 62-а, смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, що належав померлому на підставі Свідоцтва про право приватної власності на жилий будинок, виданого 18.07.1984 року Виконкомом ОСОБА_2 селищної Ради народних депутатів. Право власності зареєстровано «Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації» 18.07.1984 року, що вписано в реєстрову книгу № 7 за реєстровим № 1000 (а.с.19); на земельну ділянку, розташовану: смт Курилівка, вул. Жовтнева, 92, площею 0.2035 гектарів в межах згідно з планом, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 169517, виданого 27.10.2002 ОСОБА_2 селищною Радою народних депутатів (а.с. 20).

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, згідно якого, все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що за законом він матиме право заповів ОСОБА_4 (після укладення шлюбу ОСОБА_1, тобто позивачу) ОСОБА_5. Заповіт посвідчено 19.05.2003 секретарем виконкому ОСОБА_2 селищної ради Петриківського району Дніпропетровської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 94 (а.с.12).

23.02.1990 року ОСОБА_7 (позивач у справі) уклала шлюб із ОСОБА_4, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу від 23.02.1990 року. Прізвище дружині присвоєно ОСОБА_4 (а.с.11)

Позивач долучила копію свідоцтва про розірвання шлюбу № 027614 виданого 18.01.2006 року, згідно якого шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 розірвано, про що 13.01.2006 зроблено відповідний актовий запис за № 01 (а.с.14)

Згодом 12.10.2007 позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_9 та взяла прізвище чоловіка, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 090974 (а.с.15)

З листа з Петриківської державної нотаріальної контори щодо надання інформації від 30.10.2018, вбачається, що на майно ОСОБА_3, померлого 15.02.2005, який був зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_1, заведено спадкову справу № 142/2018 за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від ОСОБА_1 (строк прийняття спадщини пропущено), яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших заяв не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.41).

Зазначене підтверджується також копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 02.07.2018 (а.с.16)

Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

02.07.2018 позивач звернулася до Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про видачу їй Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 19.05.2003 року, на майно померлого 15.02.2005 ОСОБА_3, але отримала відмову у видачі такого Свідоцтва, так як ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця (а.с.17).

В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як доказ того, що позивач є єдиним спадкоємцем, після померлого ОСОБА_3 до матеріалів справи долучено довідку від керуючого справами виконкому ОСОБА_2 селищної ради Петриківського району ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину протягом шести місяців з дня смерті дідуся, шляхом вільного проживання та взяття речей дідуся ОСОБА_3, який помер 15.02.2005 року (а.с.43)

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) розяснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Спадщина ніким не прийнята.

Жодних доказів на спростування доводів позивача, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На основі викладеного, враховуючи, що позивач пропустила визначений у ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки мала скрутне матеріальне становище через борги, які утворились внаслідок лікування її баби й діда (спадкодавця), що підтверджено вищезазначеною довідкою селищної ради про спільне проживання з спадкодавцем, тому фактично була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори, суд вважає можливим визначити їй додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного.

У ч. 1 ст. 142 ЦПК України, встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, передбачено ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 704.80 грн. за подання даного позову до суду, що підтверджено квитанцією № 0.0. .1 від 24.09.2018 року.

Оскільки відповідач позов визнав під час підготовчого судового засідання, до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету належить повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, що становить суму 352.40 грн.

Разом з тим, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду із позовом сплатив судовий збір в повному обсязі та вимог щодо його стягнення з відповідача у порядку застосування положень ст. 141 ЦПК України не заявив, у звязку із чим, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд вважає за доцільне інші 50 відсотків судового збору ( сплаченого позивачем) залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89 та 264 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Петриківського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Петриківська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АН № 659418, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) додатковий строк терміном в три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлого 15 лютого 2005 року ОСОБА_3.

Повернути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії АН № 659418, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить суму 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок, сплаченого нею 24 вересня 2018 року згідно квитанції № 0.0. .1.

Решту судових витрат по сплаті судового збору, що становить суму 352 гривні 40 копійок -залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_11