Справа № 451/306/17 Головуючий у 1 інстанції: Мулявка О.В.
Провадження № 22-ц/783/6964/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1А.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

07 червня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі судді Левика Я.А., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів» на ухвалу Радехівського районного суду м. Львова від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів» про визнання договору оренди землі недійсним, -

в с т а н о в и в:

ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 06 березня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Вказану ухвалу оскаржило ТзОВ «Приват-Агро-Львів».

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 листопада 2017 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів» на ухвалу Радехівського районного суду м. Львова від 06 березня 2017 року було залишено без руху, оскільки така була подана всупереч вимогам ст. 297 ЦПК України (чинної на момент подання апеляційної скарги) та Закону України «Про судовий збір» (чинного на момент подання апеляційної скарги), а саме для сплати особою, яка її подала судового збору у встановленому законом порядку за її подання, або подання доказів, які б свідчили про її звільнення від сплати судового збору.

Належним чином завірена копія вказаної ухвали була направлена ТзОВ «Приват-Агро-Львів» рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зазначену апелянтом в апеляційній скарзі, а саме м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т, 17 та на адресу вказану представниками ТзОВ «Приват-Агро-Львів» в їх клопотаннях, довіреностях, апеляційних скаргах (а.с. 24, 25, 53, 55, 65, 67, 85, 87, 99), а саме: Львівська область, Буський район, с. Заводське. Однак рекомендований лист з копією ухвали, який направлявся за адресою Львівська область, Буський район, с. Заводське був повернутий Апеляційному суду Львівської області з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

23.01.2018 року ухвала про залишення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів» на ухвалу Радехівського районного суду м. Львова від 06 березня 2017 року повторно була скерована апелянту за адресами м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т, 17 та Львівська область, Буський район, с. Заводське. Однак рекомендований лист з копією ухвали, який направлявся за адресою Львівська область, Буський район, с. Заводське був повернутий Апеляційному суду Львівської області з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Однак, ні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення ні самі конверти з копією ухвали, які двічі направлялись апелянту за адресою м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т, 17не повернулися до Апеляційного суду Львівської області.

Крім цього, 21 березня 2018 року суддею Апеляційного суду Львівської області направлено запит начальнику відділення поштового звязку №3 з проханням повідомити Апеляційному суду інформацію про вручення чи причини не вручення вказаних вище конвертів адресованих ТзОВ «Приват-Агро-Львів» за адресою: 49040, м. Дніпро, п-кт. Праці 2Т, 17. Однак відповіді апеляційним судом не отримано.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Матеріали справи не містять заяви особи, яка подала апеляційну скаргу, про зміну свого місцезнаходження.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов'язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи наведене, а також те, що надіслана ТзОВ «Приват-Агро-Львів» копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху двічі повернулася до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» та що, направивши в листопаді 2017 року апеляційну скаргу, апелянт тривалий час не цікавився її розглядом, хоча мав таку можливість, зокрема довідатися про постановлені у справі ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень, у суду є підстави вважати, що апелянт недобросовісно здійснює свої процесуальні обов'язки.

У відповідності до змісту ч.3 ст.185 та ч.2 ст.357 ЦПК України, якщо особа, яка подала скаргу відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ч. 3 ст. 357 цього Кодексу, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Відповідно до змісту ч.2 ст. 357 та ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги. Однак, у випадку повторного подання апеляційної скарги апелянту слід звернути увагу на питання строку на апеляційне оскаження, який на даний час завершився, зважаючи на інформованість апелянта про винесення оскаржуваної ухвали. Тому у випадку подання апеляційної скарги, таку слід подавати з обгрунтованим клопотанням про поновлення строку на апеляційнке оскарження.

Керуючись ст. 185, ст. 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів» на ухвалу Радехівського районного суду м. Львова від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приват-Агро-Львів» про визнання договору оренди землі недійсним вважати неподаною і повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня її складення.

Судове рішення складено 07.06.2018р.

Суддя Я.А. Левик