14.05.2018 Єдиний унікальний номер 205/8393/17
Єдиний унікальний номер судової справи 205/8393/17
Номер провадження 2/205/1197/18
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2018 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання неправомірною відмову у наданні інформації та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 грудня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання неправомірною відмову у наданні інформації та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 травня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено кредитний договір № CNL-01/318/2007, відповідно до умов якого позивач отримав кредит в сумі 40 000 доларів США.

Також, 24 травня 2007 року між Приватним підприємством «Гуранія» та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено кредитний договір № CrL-SME 301/107/2007, відповідно до умов якого ПП «Гуранія» отримало кредит в сумі 300 000 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеними кредитними договорами між позивачем ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір іпотеки № РМ-SME 301/107/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку будинок № 70 по вулиці Казахська в м. Дніпро та земельну ділянку за цією ж адресою.

У звязку з настанням фінансової кризи ОСОБА_1 не зміг виконувати належним чином взяті на себе зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість за вищевказаними кредитними договорами.

08 грудня 2013 року ОСОБА_1 передав ТОВ «ОТП Факторинг» автомобіль «Мерседес» 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та 13 грудня 2012 року автомобіль «Лексус» 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується актами прийому-передачі автомобілів.

Крім того, 08 січня 2013 року позивачем видано нотаріальну довіреність на кермування автомобілем «Мерседес» 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В квітні 2015 року позивач отримав копію рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2015 року по справі № 2/205/393/15 та дізнався, що ТОВ «ОТП Факторинг України» звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки у звязку з невиконанням мною кредитних зобовязань, але судом в позові було відмовлено у повному обсязі.

З квітня 2015 року і до теперішнього часу позивач звертався неодноразово особисто в усній формі до ТОВ «ОТП Факторинг України», з метою надати розяснення щодо дії вищезазначених договорів та договору іпотеки, але жодного разу чіткої відповіді так і не отримав.

29 листопада 2017 року позивач у письмовій формі звернувся з заявою до ТОВ «ОТП Факторинг України», з приводу дії та виконання: кредитного договору № CNL-01/318/2007 від 24 травня 2007 року на суму 40 000 доларів США, кредитного договору № CrL-SME 301/107/2007 від 24 травня 2007 року на суму 300 000 гривень, договору іпотеки № РМ-SME 301/107/2007 від 24 травня 2007 року, а також зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» надати письмову відповідь на письмову заяву від 29 листопада 2017 року.

Зазначає, що до теперішнього часу не отримав відповіді від відповідача.

На підставі викладеного, просить визнати неправомірними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» щодо ненадання письмової відповіді на офіційне звернення на його адресу з приводу дії та виконання: кредитного договору № CNL-01/318/2007 від 24 травня 2007 року на суму 40 000 доларів США, кредитного договору № CrL-SME 301/107/2007 від 24 травня 2007 року на суму 300 000 гривень, договору іпотеки № РМ-SME 301/107/2007 від 24 травня 2007 року, а також зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» надати письмову відповідь на письмову заяву від 29 листопада 2017 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2017 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі.

10 квітня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні.

У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 297 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 24 травня 2007 року між позивачем ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено кредитний договір № CNL-01/318/2007, відповідно до умов якого позивач отримав кредит в сумі 40 000 доларів США.

Також, 24 травня 2007 року між Приватним підприємством «Гуранія» та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» укладено кредитний договір № CrL-SME 301/107/2007, відповідно до умов якого ПП «Гуранія» отримало кредит в сумі 300 000 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за вищезазначеними кредитними договорами між позивачем ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір іпотеки № РМ-SME 301/107/2007, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку будинок № 70 по вулиці Казахська в м. Дніпро та земельну ділянку за цією ж адресою.

08 грудня 2013 року ОСОБА_1 передав ТОВ «ОТП Факторинг» автомобіль «Мерседес» 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та 13 грудня 2012 року автомобіль «Лексус» 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується актами прийому-передачі автомобілів (а.с. 23, 24).

08 січня 2013 року позивачем видано нотаріальну довіреність на кермування автомобілем «Мерседес» 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 25).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, третя особа: Приватне підприємство «Гуранія» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено (а.с. 19-22).

29 листопада 2017 року позивач у письмовій формі звернувся з заявою до ТОВ «ОТП Факторинг України», з метою отримання інформації на наступні питання:

1.Чи визнано кредитний договір від 24 травня 2007 року на суму 40 000 доларів США, укладений між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» припиненим, у звязку з виконанням мною кредитних зобовязань у повному обсязі, а саме шляхом передачі Банку вищевказаних автомобілів?

2.Чи визнано кредитний договір від 24 травня 2007 року на суму 300 000 гривень, укладений між Приватним підприємством «Гурманія» та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» припиненим, у звязку з виконанням ОСОБА_1 кредитних зобовязань у повному обсязі, а саме шляхом передачі Банку вищевказаних автомобілів?

3.Чи визнано іпотечний договір від 24 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» припиненим, у звязку з виконанням ОСОБА_1 кредитних зобовязань у повному обсязі, а саме шляхом передачі Банку вищевказаних автомобілів? (а.с. 26-28).

08 грудня 2017 року за вхідним № 13699 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» надійшло звернення ОСОБА_1 щодо надання інформації за кредитними договорами та договором іпотеки.

28 грудня 2017 року відповідачем було направлено відповідь на звернення ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням на адресу, яку зазначив відповідач в заяві, а саме: м. Дніпро, ж/м КомунарАДРЕСА_1 (а.с. 39).

Однак даний лист повернувся на адресу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у звязку з закінченням строку на зберігання (а.с. 40, 41).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 20 ЗУ «Про звернення громадян» передбачено, що звернення громадян розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше пятнадцяти днів від дня їх отримання.

Отже, судом встановлено, що відповідачем заява ОСОБА_1 була розглянута до спливу строку для надання інформації.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд враховує, що позивач від сплати судових витрат звільнений, його позовні вимоги не підлягають задоволенню, у звязку з чим приходить до висновку, що судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про звернення громадян», ст.ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81,141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання неправомірною відмову у наданні інформації та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко