Справа № 265/4694/18
Провадження № 6/265/110/18
У Х В А Л А

04 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А.М.,

при секретарі Злидіній Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГтУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Лівобережного ВДВС міста Маріуполь ГтУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у Лівобережному ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 14898 від 22.12.2017 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 101066,92 доларів США; виконавчий лист № 755/12861/17, виданий Дніпровським районним судом міста Києва від 12.01.2018, про стягнення з неї на користь ПАТ «Універсал Банк» грошовий коштів у сумі 104069,,47 гривень; виконавчий лист № 755/12862/17, виданий цим же судом від 12.01.2018, про стягнення з неї на користь ПАТ «Універсал Банк» грошовий коштів у сумі 387839,04 гривень. Вказані виконавчі документи на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на їх виконання, не здійснено. В ході виконавчого провадження була встановлено наявність у власності боржника нерухомого майна, однак, воно перебуває в іпотеці. Виходом державного виконавця за місцем проживання боржника в місті Маріуполі по проспекту Перемоги, 119-113, встановлено, що остання за даною адресою не мешкає понад 5-ть років. Рухомого майна та доходів на території України, на які можливо було б звернути стягнення, боржник не має. Просить вирішити питання про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до повного виконання вказаних виконавчих документів.

Державний виконавець Циклаурі К.В. до суду не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відстуність. Вирішення подання покладала на розсуд суду.

Разом із тим, дослідивши викладені у поданні обставини та перевіривши їх наданими документами, суд вважає необхідним відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Суд вважає необхідним зауважити, що ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям і означає такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов'язків. Їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Крім того, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; наданням у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Отже, в сенсі положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України тягар доказування наявності умислу та обставин, наведених на підставу вимог, покладається у даному випадку на державного виконавця, який звертається до суду.

Проте, державним виконавцем у даному випадку не надано жодних доказів, які б свідчили про умисне, свідоме невиконання боржником покладених на нього судовим рішенням обовязків, не долучено доказів на підтвердження інформування боржника про відкриття виконавчого провадження, його викликів до органу ДВС тощо. При цьому державним виконавцем надано низку копій поштовий рекомендованих відправлень на імя боржника ОСОБА_2, надісланих на адресу: м. Маріуполь, пр-т Перемоги, 119-113, та повернутих без вручення за закінченням термінів зберігання. Однак, дана адреса не є підтвердженою відповідними даними, як дійсна адреса її зареєстрованого місця проживання чи перебування.

Крім того, державним виконавцем не зазначено посилань на здійснення ним в ході виконавчого провадження дій в межах компетенції, передбаченої положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», направлених на зясування зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання боржника, її перебування/не перебування на лікуванні у лікувальних закладах міста Маріуполя, наявності актового запису про смерть тощо, а також її перебування на території України взагалі.

За відсутності зазначених доказів самий лише факт відсутності даних про доходи боржника та майна не може слугувати підставою для обмеження її у правах, гарантованих Конституцією України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. 441 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГтУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ___________________________