Справа № 521/5384/18
Провадження № 2-о/521/200/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання Богуш М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), заінтересована особа Комунальне підриємство «Міське агентство з приватизації житла» (місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, буд. 66) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому одеської міської ради 28 лютого 2001 року на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 80,3 кв.м., та Розпорядження органу приватизації № 156424 від 28.02.2001 року, яким передана дана квартира в приватну спільну часткову власність заявнику ОСОБА_1 та членам її сімї ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках, посилаючись на такі обставини.

28 лютого 2001 року на підставі Розпорядження органу приватизації № 156424, заявник ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках була передана в приватну власність квартира, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 46, корп. З, кв. 125.

При оформленні вищезазначеного Розпорядження органу приватизації та Свідоцтва про право власності на житло прізвище ОСОБА_1 було зазначено як «Горін», в той час коли в паспорті громадянина України її прізвище зазначено як «Горіна». Також як «Горіна» прізвище заявника записано у картці фізичної особи - платника податків - ідентифікаційний № НОМЕР_1.

В Розпорядженні органу приватизації № 156424 від 28.02.2001 року, також, помилково вказаний номер будинку, а саме, замість будинку під номером «46», помилково вказаний номер «43». В вищезазначеному Розпорядженні органу приватизації помилка була усунена. Зокрема, текст Розпорядження органу приватизації (останній абзац) містить вказівку: "Закресленене "43" - не читати, допечатаному "46", - вірити».

Проте, у Свідоцтві про право власності на житло від 28.02.2001 року, дана помилка не була усунена, внаслідок чого замість будинку під номером «46», помилково вказаний будинок під номером «43».

Під час одержання вказаних правовстановлюючих документів заявник ОСОБА_1 не звернула уваги на неправильність написання свого прізвища, а також на розбіжності в написані номера свого будинку, що на даний час перешкоджає ОСОБА_1 використовувати її право власності на дане нерухоме майно на свій розсуд.

Внести відповідні зміни у правовстановлюючі документи заявнику було відмовлено. Встановлення даного факту ОСОБА_1 потрібно для реалізації свого права як власника частки свого нерухомого майна, тому вона вимушена звернутися до суду.

Учасники судового процесу в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.

Від представника заявниці до суду надійшла заява, в якій вона вимоги заяви підтримала та просила їх задовольнити.

Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту належності документів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 лютого 2001 року на підставі Розпорядження органу приватизації № 156424, заявник ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким ОСОБА_1 та членам її сімї: ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках була передана в приватну власність квартира, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 46, корп. З, кв. 125.

При оформленні вищезазначеного Розпорядження органу приватизації та Свідоцтва про право власності на житло прізвище ОСОБА_1 було зазначено як «Горін», в той час коли в паспорті громадянина України її прізвище зазначено як «Горіна». Також як «Горіна» прізвище заявника записано у картці фізичної особи - платника податків - ідентифікаційний № НОМЕР_1.

В Розпорядженні органу приватизації № 156424 від 28.02.2001 року, також, помилково вказаний номер будинку, а саме, замість будинку під номером «46», помилково вказаний номер «43». В вищезазначеному Розпорядженні органу приватизації помилка була усунена. Зокрема, текст Розпорядження органу приватизації (останній абзац) містить вказівку: "Закресленене "43" - не читати, допечатаному "46", - вірити».

Проте, у Свідоцтві про право власності на житло від 28.02.2001 року, дана помилка не була усунена, внаслідок чого замість будинку під номером «46», помилково вказаний будинок під номером «43».

Під час одержання вказаних правовстановлюючих документів заявник ОСОБА_1 не звернула уваги на неправильність написання свого прізвища, а також на розбіжності в написані номера свого будинку, що на даний час перешкоджає ОСОБА_1 використовувати її право власності на дане нерухоме майно на свій розсуд.

Встановлення даного факту ОСОБА_1 потрібно для реалізації свого права як власника частки свого нерухомого майна, тому вона вимушена звернутися до суду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз'яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

?згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

?чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

?заявник не мас іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що мас юридичне значення;

?встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підставі вказаних доказів суд вважає можливим задовольнити заяву про встановлення факту належності документів.

Судом розяснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання.

Керуючись ст. ст. 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 Степанівни (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), заінтересована особа Комунальне підриємство «Міське агентство з приватизації житла» (місцезнаходження: 65005, м. Одеса, вул. Б. Хмельницького, буд. 66) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - Свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому одеської міської ради 28 лютого 2001 року на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 80,3 кв.м., та Розпорядження органу приватизації № 156424 від 28.02.2001 року, яким передана дана квартира в приватну спільну часткову власність заявнику ОСОБА_1 та членам її сімї ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУ Д Д Я: ОСОБА_5