Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач свої вимоги мотивував тим, що 23.09.2003 року померла ОСОБА_2. На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) площею 1,76 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області по КСП ім. Леніна (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0417871). Позивач є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки у правовстановлюючому документі сертифікаті на земельну частку (пай) невірно зазначено ім'я спадкодавця. А тому, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким встановити факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документа; визнати за ним право власності на спадкове майно.

Представник позивача по справі ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача по справі Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, просив справу розглядати без його участі, про що зазначив в письмовій заяві до суду.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 переконливо пояснив, що вірне імя спадкодавця було ОСОБА_2 і саме вона отримала під час розпаювання земель КПС ім. Леніна Кузьминецької сільської ради Барського району сертифікат на право на земельну частку (пай).

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, 23.09.2003 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Останнім місцем проживання, місцем смерті спадкодавця та місцем відкриття спадщини є с. Кузьминці, Барського району Вінницької області, що підтверджується довідкою Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області № 486 від 26.07.2018 року.

На день її смерті відкрилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) площею 1,76 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області по КСП ім. Леніна (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0417871).

За життя спадкодавець заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося позивачу, що підтверджується заповітом від 04.05.1999 року, посвідченим секретарем виконкому Кузьминецької сільської ради Барського району та зареєстрованим в реєстрі за № 16. Заповіт на день звернення до суду не скасовано та не змінено.

Відповідно до ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавця на підставі вимог ст. ст. 548-549 ЦК України (в редакції 1963 року) шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 487 від 26.07.2018 року Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області.

Інших спадкоємців майна померлої за законом та заповітним розпорядженням, а також осіб, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, немає.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, окрім перелічених у ч.1 ст.315 ЦПК України фактів, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

У судовому засіданні було встановлено, що померла 23.09.2003 року ОСОБА_2 отримала сертифікат серії ВН № 0417871 на право на земельну частку (пай) площею 1,76 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області по КСП ім. Леніна.

У вказаному сертифікаті ім'я спадкодавця помилково записано ОСОБА_5, проте її правильне імя ОСОБА_2.

Також, вказаний юридичний факт підтвердили у судовому засіданні свідки.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Ці докази суд у відповідності із ст.ст. 77,78 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Інших спадкоємців майна померлої за законом та заповітним розпорядженням, а також осіб, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, немає. Територіальна громада на спадщину не претендує.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 13, 229, 264, 265, 273, 268, 315 ЦПК України, ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року, -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_2, яка померла 23.09.2003 року, правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) площею 1,76 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області по КСП ім. Леніна, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0417871, який виданий на ім'я ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті 23.09.2003 року ОСОБА_2, а саме на право на земельну частку (пай) площею 1,76 га в умовних кадастрових одиницях без визначення меж в натурі (на місцевості), яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області по КСП ім. Леніна (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0417871).

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Суддя: