Суддя Клименко А. М.
Справа № 644/2088/18
Провадження № 2/644/1352/18
07.12.2018
Справа № 644/2088/18
Рішення

Іменем України

07 грудня 2018 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименка А.М.,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу автомобіля, відчуженого без письмової згоди дружини, недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до своєї рідної онуки - ОСОБА_3 та колишнього зятя - ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу автомобіля, відчуженого без письмової згоди дружини, недійсним, в якому просила визнати недійсним договір купівлі продажу автомобіля «Skoda», державний номер НОМЕР_1, укладений 12 листопада 2013 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, включити автомобіль «Skoda», державний номер НОМЕР_1, до складу спадкового майна після смерті спадкодавця ОСОБА_7, зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернути сторони в первісний стан шляхом повернення автомобіля «Skoda», державний номер НОМЕР_1, у спільну власність подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_7, зобовязати ОСОБА_4 компенсувати ОСОБА_3 проведені витрати з повернення сторін в первісний стан та інших розрахунків, скасувати реєстраційну операцію від 12 листопада 2013 року з Єдиного державного реєстру МВС України Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС) щодо транспортних засобів та їх власників, проведеному в Регіональному сервісному центрі МВС в Харківській області з переоформленням автомобіля марки «Skoda», державний номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, повернути сторони в первісний стан, зобовязати Регіональний сервісний центр МВС в Харківській області анулювати дію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «Skoda», державний номер НОМЕР_1, де власником вказано ОСОБА_3 та внести дані до Єдиного державного реєстру МВС України Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС), за якими власником автомобіля зазначити попереднього власника ОСОБА_4

Ухвалою суду від 24 квітня 2018 року клопотання позивача задоволено, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 19, 20).

Ухвалою суду від 24 липня 2018 року частково задоволено клопотання ОСОБА_6 про витребування доказів (а.с. 56, 57).

Ухвалою суду від 24 липня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_3 про закриття провадження у справі (а.с. 58, 59).

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про отримання рекомендованих листів суду з судовими повістками.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачі ОСОБА_3, та ОСОБА_4 надали суду відзив на позов (а.с. 27).

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 позов не визнали, в обґрунтування своїх заперечень навели доводи, раніше вже вказані ними у відзиві, а саме, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/6660/17 від 18.04.2018 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.06.2018 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання нікчемним вказаного договору та стягнення грошової компенсації, а цей позов, на їх думку, є тотожнім до вже розглянутого судом по суті.

Позивач ОСОБА_6 надала суду відповідь на відзив, згідно якої відповідачі у своєму відзиві підтвердити факт укладання договору купівлі продажу спірного автомобіля з порушенням вимог ч. 2 ст. 369 ЦК України щодо нотаріального посвідчення письмової згоди співвласника майна, а саме, іншого подружжя на укладання договору купівлі продажу автомобіля.

Вислухавши представника позивача, відповідачів, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судовим розглядом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 09.02.1991 року відповідач ОСОБА_4 і дочка позивача - ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією відповідного актового запису (а.с. 74).

За час шлюбу у спільну сумісну власність подружжям був придбаний, серед іншого майна, спірний транспортний засіб легковий автомобіль Skoda Octavia, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, який в органах ДАІ був зареєстрований за відповідачем ОСОБА_4.

20.08.2015 року ОСОБА_7 померла, що підтверджується копією актового запису про смерть № 12844 від 26.08.2015 (а.с. 73, 75).

За життя ОСОБА_7, а саме: 12 листопада 2013 року, з її відома та згоді, між її чоловіком відповідачем ОСОБА_4 і їх спільною дочкою - відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу - легкового автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, який був оформлений шляхом видачі спеціалізованою торгівельною організацією - ТФ Автолюбитель довідки рахунка № ВІА077812 від 12.11.2013 року. Зазначена обставина підтверджується відомостями, наданими Регіональним сервісним центром в Харківській області МВС України.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 65 СК України, яка кореспондується з ч. 2 ст. 349 ЦК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено що тільки договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Крім того, відповідно до редакції Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» № 1388 від 07.09.1998, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу № ВІА 077812, встановлювалась обовязковість реєстрації саме відповідних транспортних засобів обєктів рухомого майна, а не договорів відносно таких обєктів.

Стаття 204 ЦК України встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, проведеним системним аналізом норм діючого законодавства встановлено, що договір купівлі-продажу № ВІА 077812 автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, укладений 12.11.2013 через ТФ Автолюбитель між відповідачами, не підлягав обовязковому нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, і тому згода на укладення такого договору з боку іншого співвласника дружини власника - ОСОБА_7 також нотаріального посвідчення не вимагала.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що позивач не надав достатніх належних і допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо недійсностіспірного договору купівлі-продажу автомобіля Skoda Octavia, державний номер НОМЕР_1, і тому факт укладання спірного договору з порушеннями порядку його укладання, які б могли привести до визнання правочину недійсним, визнає позивачем не доведеним.

За змістом ч. 2 ст. 65 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового, належить саме дружина або чоловіку.Право на звернення будь-кого зі спадкоємців одного з подружжя з таким позовом положеннями ч. 2 ст. 65 СК України не передбачено, тому суд вважає, що позивач ОСОБА_6 є неналежним позивачем у справі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова № 644/6660/17, залишеним без змін Постановою Апеляційного суду Харківської області від 26.06.2018, встановлений факт того, що ОСОБА_7, за життя, не оспорювала відчуження спірного автомобіля своїй дочці ОСОБА_3, з позовом про визнання вказаного договору недійсним, як такого, що укладений другим із подружжя без її згоди, не зверталась, хоча, за наявності для того підстав, мала можливість скористатися таким правом.

Відповідач ОСОБА_3 стала власником автомобіля 14.11.2013 року, тобто майже за два роки до смерті ОСОБА_7, яка була обізнана про цю обставину, не заперечувала проти неї і з приводу визнання договору недійсним до суду не зверталася.

Наведені судом обставини, дають усі підстави стверджувати, що спірний договір купівлі продажу транспортного засобу був укладений продавцем ОСОБА_4 зі згод співвласника автомобіля ОСОБА_7, а тому підстав для визнання його недійсним суд не вбачає.

Оскільки усі інші позовні вимоги ОСОБА_6І є похідними від вимоги про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним, у задоволенні якої суд відмовляє, то і підстави для задоволення інших позовних вимог ОСОБА_6 відсутні.

Згідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі особи з інвалідністю I та II груп. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 203, 204, 209, 349, 368, 657 ЦК України, ст.ст. 60, 63, 65 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» № 1388 від 07.09.1998, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі продажу автомобіля, відчуженого без письмової згоди дружини, недійсним, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: