Справа № 204/1100/18
Провадження № 2/204/760/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі Федишині Р.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 49006, АДРЕСА_1) до Чечелівської районної у місті Дніпрі ради (адреса: будинок № 65 проспект Пушкіна місто Дніпро, 49006) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

16 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чечелівської районної у місті Дніпрі ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для подання до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_2, терміном в один місяць. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 09 лютого 2017 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилася квартира АДРЕСА_2, яка їй належала на праві власності. Померлою заповіт складений не був. За відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки хворіє на хворобу Бехтерєва і мав великі труднощі з пересуванням. Вважає причини пропуску ним вказаного строку поважними, адже вони повязані зі станом його здоровя. 18 жовтня 2017 року він звернувся до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Проте державним нотаріусом ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що заява про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк, а саме з 09.02.2017 року по 09.08.2017 року, ним не подавалася. Також у цій постанові зазначається, що на час відкриття спадщини він зі спадкодавцем не проживав, з чим позивач не погоджується і факт його проживання зі спадкодавцем саме на час відкриття спадщини можуть підтвердити сусіди.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, при цьому посилаючись на підстави викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився про дату та час слухання справи повідомлений належним чином причин неявки суду не повідомив, клопотань до суду не надавав.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

Рідною матірю позивача у справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється ОСОБА_2, про що свідчить Свідоцтво про народження Серії ІІ-УР № 912431 видане Ленінським райвідділом записів актів громадянського стану 04 жовтня 1960 року, актовий запис № 2110 (а. с. 7).

ОСОБА_2 померла 09 лютого 2017 року, про що свідчить Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 І-КИ № 740551 видане Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис за № 287 (а. с. 8).

Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_3, яка їй належала на праві часткової власності, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло № 1801 від 17.10.1999 року (а. с. 9).

Спадкоємцями першої черги по Закону на відкриту спадщину після смерті ОСОБА_2 є позивач у справі син ОСОБА_1.

Позивач в нотаріальну контору у встановлений Законом строк з заявою про прийняття спадщини не звернулась, оскільки хворіє на хворобу Бехтерєва і має великі труднощі з пересуванням, що підтверджується копією Випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 21 листопада 2017 року (а. с. 11).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори лише 18 жовтня 2017 року. Тоді державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 9, що знаходиться за адресою: м. Дніпро (раніше м. Дніпропетровськ), вул. Робоча, буд. 23-а, після померлої 09 лютого 2017 року матері ОСОБА_2, оскільки заява про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з 09.02.2017 року по 09.08.2017 року, спадкоємцем ОСОБА_1 до нотаріальної контори не подавалась, а також з приводу того що, ОСОБА_1 на день смерті спадкодавця не був зареєстрований разом з померлою ОСОБА_2, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 6).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень абзац 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, оскільки хворіє на хворобу Бехтерєва і має великі труднощі з пересуванням і саме у період прийняття спадщини хвороба позивача загострилась, що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а. с. 11).

Крім того, факт пропуску з поважних причин ОСОБА_1 строку для подачі заяви для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 померлої 09 лютого 2017 року, підтверджується поясненням свідка ОСОБА_5, яка є дочкою позивача, та підтвердила обставини викладені у позовній заяві безпосередньо у судовому засіданні, і зазначила, що її батько позивач у справі хворіє на хворобу Бехтерєва. Коли хвороба загострюється батько не може нічого робити, і навіть ходити, вона йому допомагала бо він потребував сторонньої допомоги. Хорів з кінця липня тому не встиг до нотаріуса.

Таким чином, суд доходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 померлої 09 лютого 2017 року, з поважних причин, а тому йому необхідно надати додатковий строк для прийняття спадщини один місяць, що буде достатнім.

Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 82, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 49006, АДРЕСА_1) до Чечелівської районної у місті Дніпрі ради (адреса: будинок № 65 проспект Пушкіна місто Дніпро, 49006) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити у повному обсязі.

Визначити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, адреса: 49006, АДРЕСА_1) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 померлої 09 лютого 2017 року терміном в один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Нізік