КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/78/2018 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Ігнатченко Н.В.,

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 22 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Мале колективне багатопрофільне підприємство «ГЕОРАД», Київська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визнання права на приватизацію, зобов'язання не чинити перешкоди в приватизації земельної ділянки, визнання правомірним акта встановлення та погодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,

У С Т А Н О В И Л А :

у липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона та ОСОБА_4 є співвласниками житлового будинку № АДРЕСА_1. Рішенням Київської міської ради від 6 жовтня 2011 року їм передано у приватну власність для обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельну ділянку площею 0,10 га у рівних частках. Зазначала, що з метою виділення в натурі та подальшої приватизації належної їй частини земельної ділянки звернулась до землевпорядної організації, яка виготовила акт встановлення та погодження зовнішніх меж спірної земельної ділянки, але відповідач відмовився підписати його.

Враховуючи викладене та зміну предмету позову, ОСОБА_2 просила:

- визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,10 га, яка розташована по АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 згідно з їхніми частками у праві власності на житловий будинок № АДРЕСА_1, а саме: відповідно до плану поділу земельної ділянки ОСОБА_2 виділити у користування частину земельної ділянки, точки повороту меж якої позначено літерами в дужках, тобто від (А) до (Б), від (Б) до (В) від (В) до (Г) від (Г) до (А), а ОСОБА_4 частину земельної ділянки, точки повороту меж якої позначено літерами без дужок, тобто від А до Б, від Б до В від В до А;

- визнати за ОСОБА_2 право на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає її частці у домоволодінні від загального розмірі земельної ділянки, що знаходиться у спільному з відповідачем користуванні;

- зобов'язати відповідача не чинити перешкод в здійсненні ОСОБА_2 приватизації земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 в розмірі що відповідає її частці у домоволодінні за вказаною адресою, саме: 1/2 від загального розміру земельної ділянки що знаходиться у їхньому спільному з відповідачем користуванні;

- визнати акт встановлення та погодження в натурі (на місцевості зовнішніх меж землекористування від 9 липня 2014 року відповідно до якого ОСОБА_2, має намір приватизувати частину земельної ділянки, точки повороту меж якої визначено літерами в дужках, а саме: від (А) до (Б), від (Б) до (В) від (В) до (Г) та від (Г) до (А).

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Зазначала, що судом не враховано, що Акт про відновлення в натурі (на місцевості) та погодження межі земельної ділянки є основним документом у технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право на земельну ділянку, та обов'язковість наявності цього документу передбачена Законом України «Про землеустрій». Таким чином наслідком відсутності відомостей про погодження меж земельної ділянки є неможливість набуття апелянтом права власності на частину земельної ділянки.

Вказувала, що судом не застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 року залишено без змін

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 березня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. При цьому, суд зробив висновок, що між сторонами відсутній спір про право.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору міни від 3 листопада 1999 року на праві власності належить 1/2 частка житлового будинку № АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 є власником іншої 1/2 частки цього ж будинку на підставі договору купівлі-продажу від 9 квітня 2005 року.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Статтею 116 ЗК України визначено підстави набуття права на землю, а саме те, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному ч. 1 ст. 128 цього Кодексу.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зокрема, вказаною статтею встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Встановлено, що рішенням Київської міської ради від 6 жовтня 2011 року сторонам передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд загальною площею 0,10 га в рівних частках, тобто по 1/2 частці кожному.

Позивачем до позовної заяви долучено Викопіювання з планово-картографічних матеріалів нанесення меж земельних ділянок у кварталі 90:27 з зазначенням земельних ділянок 006 та 008.

Згідно Витягу з бази даних земельного кадастру розмір земельної ділянки № НОМЕР_2 становить 1108,12 кв.м. (а.с. 6).

Разом з тим, згідно переліку земельних ділянок, які передано у приватну власність відповідно до Рішення Київської міської Ради №364/6580 від 06.10.2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 передано у спільну часткову власність по ? від 0,10 га (а.с. 8 -11).

Згідно Акту встановлення та погодження в натурі (на місцевості) зовнішніх меж землекористування від 09 липня 2014 року у ОСОБА_2 знаходиться у користуванні земельна ділянка 008 в межах від літери А до літери Б, а земельна ділянка від літери Б до літери В є землями Київської міської ради, що знаходяться у тимчасовому користуванні ОСОБА_4 Також в користуванні ОСОБА_4 знаходиться земельна ділянка в межах від літери Г до літери А (а.с. 14).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до землевпорядної організації Малого колективного багатопрофільного підприємства «ГЕОРАД» для розроблення та виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва і обслуговування 1/2 частини житлового будинку № АДРЕСА_1, яким було виготовлено відповідний акт.

Відповідач, як суміжний землевласник, відмовився підписувати акт встановлення та погодження в натурі (на місцевості) зовнішніх меж землекористування.

З огляду на вказане, між сторонами існує спір щодо меж користування земельною ділянкою, на якій розташовано будинок, що перебуває в їх спільній частковій власності.

Відповідно до частин 1,2 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.

Частиною першою цієї статті передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою).

Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч. 5 ст. 319 ЦК України).

Обґрунтовуючи заяву про зміну предмету позову, ОСОБА_2 посилалась на те, що після остаточних вимірів меж земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 в користуванні ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка площею 0,0500 га, про що зазначено в акті встановлення та погодження в натурі (на місцевості) зовнішніх меж землекористування. Вказувала, що саме така площа спільної земельної ділянки відповідає розміру належної їй частини будинку № 19, розташовану за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06 лютого 2018 року по даній справ призначено судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: які можливі варіанти порядку користування земельної ділянки, площею 0,10 га, розташованої по вулиці Котовського, 19 в місті Києві, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно з їх частинами у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Проведення судової земельно-технічної експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за адресою: м. Київ, вул. Смоленська,

На виконання вимог вказаної ухвали 05 липня 2018 року на адресу суду надійшов висновок експерта №4614/18-41 від 26 червня 2018 року за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, у відповідності до якого визначено три варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою 0,10 га, розташованої по АДРЕСА_1, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно з їх частинами у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу у даній справі, на вирішення якої поставлено питання: визначені варіанти користування земельною ділянкою, описані в дослідницькій частині висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи №4614/18-41 від 26.06.2018 року та зображені у додатках №1, 2, 3 до висновку, викласти в описово-словесній формі із зазначенням меж ділянок у літерах, та площі ділянок, що виділяються у користування.

Проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи доручено експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 6.

На виконання вимог вказаної ухвали 01 листопада 2018 року на адресу суду надійшов висновок експерта № 21044/18-41 від 26 жовтня 2018 року за результатами проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи, у відповідності до якого експертом запропоновано чотири варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою 0,10 га, розташованої по АДРЕСА_1, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно з їх частинами у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1).

Таким чином, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність спору про право, у зв'язку із не підписанням відповідачем акту погодження меж земельної ділянки є не правильним, оскільки позивач, як співвласник житлового будинку із прибудинковими спорудами має право на виділення в користування земельної ділянки, яка відповідатиме її частці у власності на будинок.

Дослідивши висновок додаткової судової земельно-технічної експертизи 21044/18-41 від 26 жовтня 2018 року, а також заслухавши думку сторін у даній справі, судова колегія вважає, що запропонований у висновку експерта варіант № 4 є найбільш вдалим для визначення порядку користування земельною ділянкою, з урахуванням раціонального використання земель та розташування всіх будівель в цілому.

Згідно запропонованого варіанту № 4 вищевказаного висновку експерта № 21044/18-41 від 26 жовтня 2018 року порядку користування земельною ділянкою між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1), ОСОБА_4 для обслуговування належних йому будівель пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 0,0500 га (позначена літерою «Д1» та заштрихована блакитним кольором на додатку №4), яка обмежена лініями розподілу, що проходять:

- від точки «А», яка розташована на паркані з фасадної сторони земельної ділянки лінія розподілу довжиною 6.00 м проходить до точки «Б»;

- від точки «Б» лінія розподілу довжиною 2.28 м проходить по будівлі літ. «О» до точки «В»;

- від точки «В» лінія розподілу довжиною 1.59 м проходить до точки «Г»;

- від точки «Г» лінія розподілу довжиною 5.11 м проходить по стіні будинку до точки «Ж»;

- від точки «Ж» лінія розподілу співпадає з межами земельної ділянки і проходить по внутрішній стіні будинку до точки «З»;

- від точки «З» лінія розподілу проходить по внутрішній стіні будинку до точки «И», яка розташована на стіні будинку;

- від точки «И» лінія розподілу довжиною 1.00 м проходить до точки «Й»;

- від точки «Й» лінія розподілу довжиною 21.20 м проходить до точки «Н»;

- від точки «Н» лінія розподілу довжиною12.71 м проходить до точки «М»;

- від точки «М» лінія розподілу довжиною 17.34 м проходить до точки «Ч»;

- від точки «Ч» лінія розподілу довжиною 4.12 м проходить по існуючому паркану до точки «Х»;

- від точки «Х» лінія розподілу довжиною11.16 м проходить по існуючому паркану до точки «Ш»;

- від точки «Ш» лінія розподілу довжиною 17.27 м проходить по фасадній частині земельної ділянки до точки «А»,

ОСОБА_2для обслуговування належних їх будівель пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 0,0500 га (позначена літерою «Д2» та заштрихована рожевим кольором на додатку №4), яка обмежена лініями розподілу, що проходять:

- від точки «И», яка розташована на стіні будинку літ. «А» розподілу проходить по внутрішній стіні будинку до точки «З»;

- від точки «З» лінія розподілу довжиною 39.25 м проходить по умовній лінії, яка співпадає з межею земельної ділянки до точки «Ц»;

- від точки «Ц» лінія розподілу довжиною 6.59 м проходить до точки «Ф»;

- від точки «Ф» лінія розподілу довжиною 2.42 м проходить до точки «Ю»;

- від точки «Ю» лінія розподілу довжиною 12.32 м проходить до точки «Я»;

- від точки «Я» лінія розподілу довжиною 2.44 м проходить по існуючому паркану до точки «Ь»;

- від точки «Ь» лінія розподілу довжиною 17.59 м проходить по існуючому паркану до точки «М»;

- від точки «М» лінія розподілу довжиною 12.71 м проходить до точки «Н»;

- від точки «Н» лінія розподілу довжиною 21.2 м проходить до точки «Й», яка розташована на відстані 1 м від стіни будинку літ. «А»;

- від точки «Й» лінія розподілу довжиною 1 м проходить до точки «И».

Крім того, на думку судової колегії, при такому варіанті користування земельною ділянкою кожна із сторін матиме змогу користуватися та обслуговувати свою частину будинку та господарських споруд, не порушуючи права інших осіб.

Щодо заявлених позовних вимог про визнання за позивачем права на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає її частці у домоволодінні № АДРЕСА_1 (Бортничі) від загального розміру земельної ділянки, що знаходиться у спільному з відповідачем користуванні, судова колегія, що дана позовна вимога не може бути задоволена враховуючи наступне.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Зокрема, вказаною статтею встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Районна або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що право на приватизацію ОСОБА_2 не порушено, позовна вимога заявлена передчасно, оскільки остання до компетентних органів, які займаються питанням приватизації не зверталась та відмову не отримувала.

Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача не чинити перешкод в здійсненні приватизації земельної ділянки та визнання акту встановлення та погодження зовнішніх меж землекористування спірної земельної ділянки, на думку колегії суддів не підлягають задоволенню, оскільки не підписання сусідом акту погодження меж не порушує права позивача на приватизацію.

Крім того,колегія вважає також безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню вимогу про визнання Акту погодження меж, оскільки даним рішенням вирішується спір між сторонами щодо визначення меж користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки у порушення вимог ст.263 ЦПК України суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність спору про право, тому колегія суддів приходить до висновку, що в силу ст.376 ЦПК України ці порушення є підставою для скасування рішення суду у повному обсязі та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 з наведених вище підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладається на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 були понесені судові витрати по оплаті проведення експертизи у розмірі 11 440 грн. та додаткової експертизи у розмірі 1144 грн., що разом становить 12 584 грн.

Крім того, ОСОБА_2 при подачі позову сплатила судовий збір у розмірі 243,60 грн., а при подачі апеляційної скарги - 1071,84 грн., що разом становить 1314,60 гривень.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і частково задовольняє позов, то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2016 рокуу даній справі - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Мале колективне багатопрофільне підприємство «ГЕОРАД», Київська міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визнання права на приватизацію, зобов'язання не чинити перешкоди в приватизації земельної ділянки, визнання правомірним акта встановлення та погодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки - задовольнити частково.

Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,10 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 згідно з їх частинами у праві власності на житловий будинок № 19 за варіантом № 4, запропонованим у висновку експерта за результатами проведеної додаткової судової земельно-технічної експертизи № 21044/18-41 від 26 жовтня 2018 року.

Виділити ОСОБА_4 для обслуговування належних йому будівель в користування земельну ділянку площею 0,0500 га (позначена літерою «Д1» та заштрихована блакитним кольором на додатку №4), яка обмежена лініями розподілу, що проходять:

- від точки «А», яка розташована на паркані з фасадної сторони земельної ділянки лінія розподілу довжиною 6.00 м проходить до точки «Б»;

- від точки «Б» лінія розподілу довжиною 2.28 м проходить по будівлі літ. «О» до точки «В»;

- від точки «В» лінія розподілу довжиною 1.59 м проходить до точки «Г»;

- від точки «Г» лінія розподілу довжиною 5.11 м проходить по стіні будинку до точки «Ж»;

- від точки «Ж» лінія розподілу співпадає з межами земельної ділянки і проходить по внутрішній стіні будинку до точки «З»;

- від точки «З» лінія розподілу проходить по внутрішній стіні будинку до точки «И», яка розташована на стіні будинку;

- від точки «И» лінія розподілу довжиною 1.00 м проходить до точки «Й»;

- від точки «Й» лінія розподілу довжиною 21.20 м проходить до точки «Н»;

- від точки «Н» лінія розподілу довжиною12.71 м проходить до точки «М»;

- від точки «М» лінія розподілу довжиною 17.34 м проходить до точки «Ч»;

- від точки «Ч» лінія розподілу довжиною 4.12 м проходить по існуючому паркану до точки «Х»;

- від точки «Х» лінія розподілу довжиною11.16 м проходить по існуючому паркану до точки «Ш»;

- від точки «Ш» лінія розподілу довжиною 17.27 м проходить по фасадній частині земельної ділянки до точки «А»,

Виділити ОСОБА_2 для обслуговування належних їх будівель в користування земельну ділянку площею 0,0500 га (позначена літерою «Д2» та заштрихована рожевим кольором на додатку №4), яка обмежена лініями розподілу, що проходять:

- від точки «И», яка розташована на стіні будинку літ. «А» розподілу проходить по внутрішній стіні будинку до точки «З»;

- від точки «З» лінія розподілу довжиною 39.25 м проходить по умовній лінії, яка співпадає з межею земельної ділянки до точки «Ц»;

- від точки «Ц» лінія розподілу довжиною 6.59 м проходить до точки «Ф»;

- від точки «Ф» лінія розподілу довжиною 2.42 м проходить до точки «Ю»;

- від точки «Ю» лінія розподілу довжиною 12.32 м проходить до точки «Я»;

- від точки «Я» лінія розподілу довжиною 2.44 м проходить по існуючому паркану до точки «Ь»;

- від точки «Ь» лінія розподілу довжиною 17.59 м проходить по існуючому паркану до точки «М»;

- від точки «М» лінія розподілу довжиною 12.71 м проходить до точки «Н»;

- від точки «Н» лінія розподілу довжиною 21.2 м проходить до точки «Й», яка розташована на відстані 1 м від стіни будинку літ. «А»;

- від точки «Й» лінія розподілу довжиною 1 м проходить до точки «И».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4на користь ОСОБА_2суму сплаченого судового збору в розмірі 1314,60 гривень, а також витрати по оплаті за проведення експертиз 12 584 гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Реквізити сторін:

ОСОБА_4, місце проживання: 04060, АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1.

ОСОБА_2, місце реєстрації: місце проживання: 04060, АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2018 року.

Судді: Д.О. Таргоній

Н.В.Ігнатченко

К.П.Приходько