АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 215/2656/13-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тернівськогорайонного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2018 року, яке ухвалене суддею Демиденком Ю.Ю. у м. Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.12.2006 року.

18.09.2013 року заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу позов було задоволено та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитом.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 03.02.2017 року заочне рішення скасовано та призначено до розгляду.

13.07.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк», уточнивши позовні вимоги, просило стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом за договором від 22.12.2006 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період 27.03.2008 р. по 27.03.2013 р. у розмірі 18979,91грн.

Посилаючись на те, що згідно кредитного договору №KRHTRX09750170 від 22.12.2006 р. банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 3151,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення по 22.12.2007. Відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом не виконав, має заборгованість перед позивачем по відсоткам за період з 27.03.2008 р. по 27.03.2013 р. у розмірі 18979,91 грн.

За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по відсоткам за період з 27.03.2008 р. по 27.03.2013 р. у розмірі 18979,91 грн. та судовий збір в сумі 355,46 грн.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2018 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вважає, що суд безпідставно застосував наслідки спливу позовної давності, не врахувавши положень ст.ст. 599, 1048 ЦК України та того, що кошти за кредитним договором не було повернуто, а тому проценти та пеня підлягають стягненню в межах строку позовної давності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 22.12.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № KRHTRX09750170 , за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 3151,50 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення по 22.12.2007 рік, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з «21» по «26» число кожного місяця. (а.с.4-15)

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, має заборгованість перед позивачем по відсоткам за період з 27.03.2008 р. по 27.03.2013 р. у розмірі 18979,91 грн.

Представником відповідача ОСОБА_3 заявлено письмове клопотання про застосування строку позовної давності (а.с.91).

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позов подано до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування якого, у відповідності до ч.3 ст. 267 ЦК України, заявив представник відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту укладеного кредитного договору № KRHTRX09750170 від 22.12.2006 року вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредит в обмін на його зобов'язання, як позичальника, повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в обумовлені договором строки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Як вбачається зі змісту кредитного договору, сторони встановили строк дії договору до 22 грудня 2007 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів (процентів за користування кредитом) - щомісяця з 21 по 26 числа кожного місяця.

Таким чином, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів умовами договору визначено місяцями.

При цьому, строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Як встановлено судом та вбачається з розрахунку заборгованості, останній платіж відповідачем ОСОБА_1, здійснений 22.01.2007 року (а.с.3,81-83), строк дії договору встановлено до 22 грудня 2007 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що строк позовної давності для позивача сплинув у лютому 2007 року, проте з позовом він звернувся 30 квітня 2013 року (а.с.2), не зазначивши поважних причин пропуску строку і не ставив питання про його поновлення.

Встановивши наведені обставини, зважаючи на відсутність доказів поважності причин пропуску звернення до суду з позовом, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позов подано до суду з пропуском строку позовної давності, про що відповідач, відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України, зазначив в заяві від 14.08.2017 року про його застосування (а.с. 91).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою длявідмови у позові.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» не підлягають задоволенню у зв'язку із спливом позовної давності.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд неправильно зробив висновок щодо пропуску позивачем позовної давності щодо вимог про стягнення процентів за користування кредитом та пені, оскільки станом на теперішній час зобов'язання не виконане, колегія судів до уваги не приймає тому, що вони не ґрунтуються на законі.

Так, за положеннями ст. 1048 ЦК України проценти за користування кредитом та пеня підлягають стягненню в тому разі, якщо такі вимоги заявлено в межах строку позовної давності після закінчення строку дії кредитного договору.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що строк дії кредитного договору закінчився в грудні 2007 року, тоді як вимогу про стягнення процентів та пені позивач заявляє у липні 2017 року, після спливу строку позовної давності, не надаючи жодних доказів на підтвердження пролонгації вказаного договору.

Додаткові письмові пояснення відповідача від 05 липня 2018 року проте, що банк втратив право в судовому порядку стягнути борг, але це не значить, що зобов'язання припинені, банк має право на стягнення 3% річних за останні 3 роки, також 3% річних це не пеня і не штраф та не додаткові зобов'язання, колегією суддів не враховуються, оскільки обставини викладені в них не були предметом розгляду справи.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Тернівськогорайонного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 201в року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: