Провадження 2-о/127/870/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/31666/18 за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території,

в с т а н о в и в:

11.12.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3.

Мотивував заяву тим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його батьком, який помер 08.09.2018 року в м. Свердловську.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 (рос. «Вдовиченко») ОСОБА_4 було видано 13.09.2018 року відділом записів актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки.

Оскільки документи, видані на тимчасово окупованій території Луганської області, не створюють правових наслідків, отримати у встановленому Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» порядку свідоцтво про смерть батька та реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті батька заявник не має можливості, тому просив суд встановити факт смертійого батька ОСОБА_3 (рос. «Вдовиченко») ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 08.09.2018 року в м. Свердловськ.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заяву. Пояснив, що він є особою, тимчасово переміщеною з окупованої території і постійно проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Його батько - ОСОБА_3 залишився проживати в м. Свердловськ і помер 08.09.2018 року. Похований на кладовищі в м.Свердловськ. Довідка про смерть та свідоцтво про смерть батька видані відповідними органами невизнаної Луганської Народної Республіки, що не створює правових наслідків і стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Встановлення факту смерті необхідно йому для отримання у встановленому законом порядку свідоцтва про смерть батька та прийняття спадщини після його смерті.

Представник заінтересованої особи Вінницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення справи поклався на думку суду.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що заявник громадянин України ОСОБА_2 народився 13.04.1976 року в м. Червонопартизанськ Луганської області, і.н. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

03.12.2018 року ОСОБА_2 взятий на облік як особа, переміщена з окупованої території України, його фактичне місце проживання/перебування - АДРЕСА_1.

Із свідоцтва про народження заявника серії ІІ-ЕД № 274401, виданого Червонопартизанською міськрадою Ворошиловградської області 03.06.1976 року вбачається, що ОСОБА_2 народився 13.04.1976 року в м. Червонопартизанськ Ворошиловградської області. Його батьками є ОСОБА_3, ОСОБА_5.

13.09.2018 року відділом записів актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки було складено відповідний актовий запис № 1204 про смерть 08.09.2018 року ОСОБА_5 (рос. «Вдовиченко») ОСОБА_4, який народився 12.10.1940 року в селі Пархомівка Іллінецького району Вінницької області та 13.09.2018 року видано свідоцтво про смерть серії І-ВВ № 064697.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 року) суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданийцими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків, а тому видане органом державної реєстрації актів громадянського стану Луганської Народної Руспубліки свідоцтво про смерть не створює правових наслідків.

Разом з тим, оцінюючи надані заявником докази, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, та чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Практикою Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці, зокрема в рішеннях ЄСПЛ «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidouv. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozerv. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016). Зокрема ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони (тобто, є окупованою)» (Mozerv. theRepublicofMoldovaandRussia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним встановити факт смерті ОСОБА_5 (рос. «Вдовиченко») ОСОБА_4, громадянина України, який народився 12.10.1940 року в селі Пархомівка Іллінецького району Вінницької області, проживав у ІНФОРМАЦІЯ_4, помер 08.09.2018 року у м. Свердловськ Луганської області.

На підставі ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до вимог частини 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 89, 315-319 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_5 (рос. «Вдовиченко») ОСОБА_4, громадянина України, який народився 12.10.1940 року в селі Пархомівка Іллінецького району Вінницької області, проживав у ІНФОРМАЦІЯ_4, помер 08.09.2018 року у м. Свердловськ Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне судове рішення складене 12 грудня 2018 року.

Суддя: