АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року

м. Харків

справа № 646/1289/17

провадження № № 22-ц/790/788/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 липня 2017 року (в складі судді Теслікова І.І.),

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за Кредитним договором № 0 від 06 травня 2008 року в розмірі 20 119,97 доларів США.

В обґрунтування позову вказував, що 06.05.2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно умов якого, останньому були надані кредитні кошти в іноземній валюті у розмірі 30790,00 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення 06.05.2015 року. В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, 06.05.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно до якого остання зобов'язалась перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед банком, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі. Всупереч вказаному, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 умови кредитного договору та умови договору поруки належним чином не виконували, у зв'язку з чим, станом на 29.01.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 20119,97 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.01.2014 року становить 160818,93 грн., які банк просив стягнути з відповідачів, а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.06.2014 року позов був задоволений. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованість по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором № 0 від 06.05.2008 року, що утворилась станом на 29.01.2014 року у розмірі 160818,93 грн., з яких 111481,17 грн. кредитна заборгованість, 39387,59 грн. заборгованість по процентам, 6236,22 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 3713,95 грн. пеня за прострочення сплати процентів. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, 13.11.1972, іпн 266155392, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» сплачений судовий збір у розмірі 1608,19 грн.

Ухвалою Червонозаводського районного суд м. Харкова від 14.02.2017 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду задоволено. Заочне рішення Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.06.2014 року було скасовано і справу призначено до розгляду.

Відповідно до ухвали Червонозаводського районного суд м. Харкова від 10 квітня 2017 року у якості правонаступника ПАТ «Укрсиббанк» залучено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 липня 2017 року позовну заяву ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів нарахованих за користування кредитом та пені задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованість по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за кредитним договором № 0 від 06.05.2008 року, що утворилась станом на 29.01.2014 року у розмірі 160818,93 грн., з яких 111481,17 грн. кредитна заборгованість, 39387,59 грн. заборгованість по процентам, 6236,22 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 3713,95 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, 13.11.1972, іпн 266155392, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» сплачений судовий збір у розмірі 1608,19 грн.

Не погодившись із вказаним вище заочним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ "УкрСиббанк" відмовити.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначила, що позивач умисно приховав інформацію про фактичне місце проживання відповідачів, внаслідок чого справа була розглянута без їх участі, таким чином порушив право відповідачів на захист своїх прав, а саме можливості надавати пояснення та аргументувати свої заперечення.

Судом першої інстанції не зясовано, чи був у ОСОБА_2 обовязок поручителя перед позивачем за виконання зобовязань відповідачем ОСОБА_1

Крім того, зазначає, що позивачем не надано жодного оригіналу документу, на який посилався в обґрунтування позовних вимог, а відповідність наданих копій оригіналу не була належним чином посвідчена.

В судове засідання апеляційного суду сторони не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи, повістку на імя ОСОБА_2 отримав для передачі ОСОБА_1, ОСОБА_1 подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із відрядженням.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, оскільки справа знаходиться в провадженні апеляційного суду тривалий час, неодноразово задовольнялись клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, будь-яких доказів знаходження у відрядженні 07.06.2018 року ним не надано.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов ПАТ "УкрСиббанк", суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до Розрахунку заборгованості ОСОБА_1 умови кредитного договору № 0 та ОСОБА_2 умови договору поруки № П-0 належним чином не виконували, у зв'язку з чим, станом на 29.01.2014 року утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з відповідачів.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 06.05.2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно умов якого, останньому були надані кредитні кошти в іноземній валюті у розмірі 30790,00 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення 06.05.2015 року.

Відповідно до ухвали Червонозаводського районного суд м. Харкова від 10.04.2017 року у якості правонаступника ПАТ «Укрсиббанк» залучено ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, 06.05.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № П-0, відповідно до якого остання зобов'язалась перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобов'язань перед банком, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі.

Відповідно до п. 1.2.2 Договору позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання є неприпустимою.

Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у встановлений договором строк.

Стаття статті 611 ЦК України передбачає правові наслідки у разі порушення зобовязань, встановлені договором або законом, а статті 625 ЦК України - відповідальність за порушення грошового зобовязання, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За змістом положень статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно статті 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частини 1 статті 553, частини 1 статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України).

Згідно із частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Виходячи з положень другого речення частини 4 статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною 2 статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається, що 06.05.2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0. Відповідно до вказаного договору позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 06 травня 2015 року.

Посилання відповідача на той факт, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі, спростовується тим, що відповідно до п. 3.1. Договору поруки від 6 травня 2008 року, Договір діє до повного припинення всіх зобовязань Боржника за основним договором, отже, оскільки боржником не виконані зобовязання за основним договором, кредитор є таким, що не втратив право предявлення позову до поручителя.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог банку.

Посилання апелянта на той факт, що позивач умисно приховав інформацію про фактичне місце проживання відповідачів, колегією суддів не приймаються, оскільки, відповідно до п. 5.7 Договору поруки від 6 травня 2008 року, листування між сторонами за цим Договором здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі 6 цього Договору.

Відповідно до п 6.2. Договору поруки від 6 травня 2008 року, адресою для листування поручителя ОСОБА_2 вказано: АДРЕСА_1.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 08 червня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

ОСОБА_3