Справа № 333/1785/18
Провадження № 2/323/543/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2018 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1,
при секретаріОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 01.06.2006 року між ним та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є відповідач) укладено кредитний договір № CL-201/259/2006, відповідно до умов якого йому надано кредит у розмірі 28217,82 доларів США, з кінцевою датою повернення 01.06.2012 року. В забезпечення виконання умов договору, 01.06.2006 року між Банком та ним укладено договір застави автомобіля MAZDA 6 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. 27.08.2010 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль MAZDA 6, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. 09.09.2010 року Оріхівським РВДВС ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 21243111 на підставі виконавчого напису нотаріуса від 27.08.2010 року. Позивач вважає, що спірний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не мала права його вчиняти, оскільки Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено звернення стягнення шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусом. Враховуючи викладене просив суд визнати даний виконавчий напис таким що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 24.05.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.06.2018 року.

Крім цього, ухвалою суду від 24.05.2018 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 21243111 від 08.09.2010 року з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 27.08.2010 року, вчиненого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 за № 5810, про звернення стягнення на автомобіль MAZDA 6, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, яке відкрите Оріхівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, до моменту розгляду даної справи по суті.

Ухвалою суду від 27.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 30.07.2018 року.

Ухвалами суду від 30.07.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, а також витребувано приватного нотаріуса копії всіх документів, які були надані та бралися до уваги при винесенні спірного виконавчого напису.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В сьогоднішнє судове засідання не зявився представник відповідача, який належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки 17.08.2018 року, причини неявки суду не відомі, відзив на позов не надано.

Від третіх осіб Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 та Оріхівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, вирішення позовних вимог залишили на розсуд суду.

Представник третьої особи ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання не зявився, причини не явки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та третьої особи, які належним чином повідомлені про судове засідання, однак не повідомили причин своєї неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2006 року між позивачем та АКБ «Райффайзенбанк Україна» (правонаступником якого є відповідач) укладено кредитний договір № CL-201/259/2006, відповідно до умов якого позивачу надано кредит у розмірі 28217,82 доларів США, з кінцевою датою повернення 01.06.2012 року.

В забезпечення виконання умов договору, 01.06.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та позивачем укладено договір застави автомобіля MAZDA 6 2006 року випуску, реєстраційний номер АР0855АМ.

26 листопада 2010 року між ПАТ ОТП Банк, як правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна», та Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна був укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до відповідача перейшли усі права банку за вказаним кредитним договором, що встановлено рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 06.06.2012 року у справі № 2-428/2012.

27.08.2010 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль MAZDA 6, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун № № JMZGG49, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_3 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставного майна, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ ОТП Банк про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 125149,21 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 20 Закону України «Про заставу», звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, наведено вичерпний перелік позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а саме:

передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом;

продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах;

відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги;

переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші або цінні папери.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження на підставі виконавчого напису нотаріуса Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не передбачено.

Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» є спеціальними відносно Закону України «Про заставу».

Пункт 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», яким передбачено позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом реалізації заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса було доповнено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року.

У пункті 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» зазначено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

Отже, положення Закону України «Про заставу» у частині здійснення звернення стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса не підлягають застосуванню до спірних правовідносин як такі, що суперечать нормам Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, щодо позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09 липня 2014 року у справі № 6-89цс14.

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача, що на момент укладення кредитного договору (01.06.2006 року) у ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не було передбачено такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження як реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 590 Цивільного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, Оріхівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 27.08.2010 року та зареєстрований в реєстрі за № 2810 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, яким запропоновано звернути стягнення на предмет застави - автомобіль MAZDA 6, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_2, двигун № № JMZGG49, реєстраційний номер НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_3 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації заставного майна, задовольнити вимоги ПАТ ОТП Банк про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 125149,21 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гуцал