Справа № 500/1701/17
Провадження № 2/500/568/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя Грубіян Л.І.,

при секретарі - Івановій Л.П.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Орган опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської Ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з листопада 2011 року вони припинили спільне проживання та мешкають окремо. Син залишився мешкати з позивачкою та на теперішній час мешкає разом з нею. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, взагалі не сплачує аліменти на утримання дитини ані в грошовій ані матеріальній формі. Відповідач, під час вирішення спору щодо стягнення аліментів в суді позов визнав повному обсязі та не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини від заробітку. Усі витрати на фізичний та духовний розвиток дитини позивач несе сама. Дитина ходить до дошкільного закладу дитячий садочок «Маяк», потребує посиленого харчування та догляду, що здійснюється лише позивачем, відповідач не приймає жодної участі у вихованні дитини, а саме не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Після припинення спільного проживання відповідач жодного разу не бачився з дитиною, не цікавиться її розвитком та станом здоров'я ані особисто, ані по телефону або іншим способом. Відповідач не звертався до відповідних органів щодо встановлення порядку у вихованні дитини або встановлення її місця мешкання. Позивач жодним чином не перешкоджала відповідачу приймати участь у вихованні дитини та його бездіяльність в цьому питанні лише характеризує відповідача. Позивач, вважає, що відповідач навмисно не приймає участі у вихованні своєї дитини, само відсторонився від виконання своїх обов'язків за відсутності перешкод у цьому з її боку та свідомо нехтує таким своїм обов'язком.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили задовольнити.

Відповідач та представник відповідача з позовними вимогами погодилися, та не заперечували проти їх задоволення.

Представник третьої особи в останнє судове засідання не з'явився про час слухання справи сповіщався належним чином, причину неявки суду не повідомив. Раніше у судових засіданнях заперечував проти позовних вимог позивача, та надав суду висновок органу опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської Ради про недоцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30 березня 2007 року роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження від 30.06.2011 року серії НОМЕР_3, актовий запис № 461 від 30.06.2011 року, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. (а.с.11).

Шлюб зареєстрований 25.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №528 (а.с.12).

За рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.08.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.(а.с.14)

Згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.01.2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. (а.с.15)

Згідно довідки УЖКХ за №1457 від 07.04.2017 року син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.10)

Орган опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської Ради 24.05.2017 р. дійшов висновку про не доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.75-76).

Статтею 168 СК України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст.169 СК України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах.

Враховуючи, що відповідач самоусунулася від виховання та утримання дитини, не цікавляться її здоров'ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.141,150,164,165,166,180,182,191 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування виконкому Ізмаїльської міської Ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,(паспорт серії НОМЕР_2 виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, 23.06.2003 року, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян