РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9629/17

пр. № 2/759/1523/18

07 червня 2018 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді Шум Л.М.

за участю секретаря Прокопенко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач у червні 2017 р. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_3, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.04.2012 р., продавцем за яким був ОСОБА_2 За умовами договору відповідач зобов'язався знятись з реєстраційного обліку до 30.04.2012 р., проте дану вимогу не виконав, продовжує бути зареєстрованим у квартирі позивача, чим створює перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, як власника житлового приміщення. Враховуючи наведене, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за вказаною адресою.

Ухвалою суду від 21.07.2017 р. відкрито провадженя у справі.

Ухвалою суду від 07.06.2018 р. розпочато підготовче засідання, проведено та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з'явився, його представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві (ас. 21). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином за останнім відомим суду місцем проживання, реєстрації (а.с. 13, 20), а тому суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшовдо висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на житло підтверджується договором купівлі-продажу кварири від 05.04.2012 р. та витягом про державну реєстрацію прав (а.с. 4-5, 7).

Продавцем за укладеним договором купівлі-продажу квартири від 05.04.2012 р. був ОСОБА_2, який, відповідно до п. 17 договору зобов'язався знятись з реєстраційного обліку до 30.04.2012.

Відповідно до відомостей щодо інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві від 13.07.2017 р., відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 11).

Встановлено, що відповідач був власником квартири АДРЕСА_2, у зв'язку із чим був в ній зареєстрований. Право власності на квартиру у відповідача припинилося в зв'язку з продажем квартири, проте з реєстрації місця проживання за вказаною адресою він не знявся, що спонукало позивача на звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Між сторонами відсутні договірні зобов'язання щодо проживання відповідача у квартирі АДРЕСА_2, останній не має правових підстав для проживання в квартирі ОСОБА_1 Факт реєстрації відповідача у квартирі, що є власністю позивача, створює останній перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, продажу або здачі квартири в оренду, оплати комунальних послуг в більшому розмірі.

Як роз'яснено в пункті 34 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Отже, позивач має право вимагати визнання відповідача (попереднього власника) таким, що втратив право користування житлом, внаслідок припинення права власності останнього на житлове приміщення.

На підставі наведеного, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратили право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю - квартирою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_5

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: