Єдиний унікальний №408/6640/18-ц
Провадження №2-о/408/654/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с.Біловодськ 10 грудня 2018 року

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого: судді Рукаса М.С.,

за участю:

секретаря Мірошнік Г.Г.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Біловодського районного суду Луганської області, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту керування транспортним засобом,-

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт керування ним транспортним засобом «AUDI» 100, 1988 року випуску, державний номер НОМЕР_1, з 21 лютого 2018 року по теперішній час.

В обґрунтування своїх вимог заявник ОСОБА_1 в заяві вказав, що в період з 08.12.2017 року по 11.01.2018 року він пройшов підготовку за програмою перепідготовки водіїв транспортних засобів категорії «Д». На даний час він вирішив звернутися до сервісного центру для складання іспитів та отримання посвідчення водія відповідної категорії, однак 04.09.2018 року територіальним сервісним центром 4443 йому було відмовлено в видачі посвідчення водія, відповідно до ч.3 п.9 постанови КМУ №511 від 20.05.2009 року «Про внесення змін до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» він повинен мати безперервний трирічний стаж керування транспортними засобами категорії «В» або «С». Відповідно до довідки № 242/111/27-2018 від 04.05.2018 року він керував службовим транспортом на протязі шести років до моменту звільнення з ОВС, а саме до 14.03.2018 року.

Також ч.3 п.9 постанови КМУ №511 від 20.05.2009 року визначено, що до безперервного стажу керування транспортними засобами включається як робота протягом останнього часу, так і керування власним транспортним засобом з максимальною перервою не більше як три місяці, якщо це підтверджено відповідними документами.

З моменту звільнення зі служби до цього часу пройшло більше ніж три місяці, фактично він не має безперервного стажу складання іспитів та отримання водійського посвідчення категорії «Д», однак з 21.02.2018 року по теперішній час він на підставі усної домовленості керує транспортним засобом марки «AUDI» 100, 1988 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який зазначив у своїй електронній декларації поданої 14.03.2018 року «перед звільненням». Ч.7 п.9 постанови КМУ №511 від 20.05.2009 року безперервний стаж підтверджується для осіб, які керують транспортними засобами, що не є їх власністю, - реєстраційними документами на такий транспортний засіб, та документами, що надають право на керування ним, якими станом на 2009 рік була довіреність на право керування транспортним засобом, однак ЗУ №3565-VI від 05.07.2001 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» не обумовлена обов'язкова наявність довіреності на керування транспортним засобом. Таким чином він на законних підставах керує вищезазначеним транспортним засобом, однак документально це не підтверджено у зв'язку з чим він не має можливості реалізувати його немайнові права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву в повному обсязі, просить суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи регіональний сервісний центр МВС в Луганській області в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без участі представника, проте надали пояснення з яких встановлено, що порядок отримання посвідчень водія регламентується Законом України «Про дорожній рух», «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженим постановою КМУ від 08.05.1993 та «Інструкцією про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженою наказом МВС від 07.12.2009.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про дорожній рух» особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов'язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається КМУ. Відповідно до п.9 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993, право на керування транспортними засобами категорії В надається особам, які мають посвідчення водія категорії В, С1, С, D1, або кількох з них, та навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше трьох років протягом останнього часу.

Керування транспортним засобом підтверджується для осіб, що працюють водіями - витягом з трудової книжки або довідкою з місця роботи із зазначенням дати наказу про призначення особи на посаду, дати, з якої така особа працює водієм, марки закріпленого транспортного засобу і його номерного знаку. Для осіб, які керують власним транспортним засобом, - реєстраційними документами на такий транспортний засіб. Для осіб, які керують транспортними засобами, що не є їх власністю,- реєстраційними документами на такий транспортний засіб та документами, що надають право на користування ним, засвідченими в установленому порядку.

Відповідно до п.2.5 «Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженої наказом МВС від 07.12.2009, право на керування транспортними засобами категорії D надається особам, які мають посвідчення водія категорій В, С1, С, D1 або кількох з них, мають безперервний трирічний стаж керування транспортним засобом відповідно категорії, пройшли перепідготовку за встановленими програмами та склали теоретичний і практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії D. Згідно п.2.4 Інструкції, безперервним стажем керування транспортними засобами вважається керування транспортними засобами з максимально допустимою перервою не більше одного місяця.

Отже, Положенням чітко визначено у який спосіб та на підставі яких документів підтверджується керування транспортним засобом.

Просить розглянути справу по суті на власний розсуд у відповідності до вимог законодавства України.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні вказали, що неодноразово бачили ОСОБА_1 в смт.Станиця Луганська Луганської області, який керував постійно, протягом 2018 року транспортним засобом «AUDI» 100, 1988 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України, передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав посвідчення водія 08.06.2011 року категорії «В» (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про закінчення закладу з підготовки і підвищення кваліфікації водіїв серія НОМЕР_3, ОСОБА_1 пройшов підготовку з 08.12.2017 року по 11.01.2018 року за програмою перепідготовки водіїв транспортних засобів категорії «Д» (а.с.6).

З довідки центру обслуговування підрозділів Головного управління Національної поліції в Луганській області від 04.05.2018 року №242/111/27-2018 встановлено, що ОСОБА_1 проходячи службу в Сватівському РВ ГУМВС у 2012 році наказом по відділу був закріплений за службовим автомобілем «Міцубісі Лансер», державний номер НОМЕР_4. Службовим транспортом керував шість років, до моменту звільнення з ОВС 14.03.2018 року. Загальний водійський стаж складає шість років (а.с.7).

Відповідно свідоцтва про реєстрацію - транспортний засіб «AUDI» 100, 1988 року випуску, сірого кольору, державний номер НОМЕР_1, не зареєстрований за ОСОБА_1 проте перебуває у його користуванні, як і свідоцтво про реєстрацію вказаного ТЗ (а.с.8).

З декларації ОСОБА_1 «перед звільненням» встановлено, що ним вказано транспортний засіб засобом «AUDI» 100, 1988 року випуску, дата набуття права 14.03.2018 року, проте тип права вказано власність замість користування (а.с.9-10).

Згідно довідки Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області від 13.08.2018 року №6428/111/44-2018 колишній співробітник Станично_луганського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до наданих ним сектору кадрового забезпечення Станично-Луганського ВП ГУНП в Луганській області копій документів щодо права користування автомобілем Audi100, ОСОБА_1 користувався зазначеним автомобілем з 20.02.2018 року (а.с.15).

За вказаних обставин, суд вважає що заява ОСОБА_1 про встановлення факту керування транспортним засобом підлягає задоволенню, та вважає за можливе встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «AUDI» 100, 1988 року випуску, державний номер НОМЕР_1, з 21 лютого 2018 року по 10 грудня 2018 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту керування транспортним засобом задовольнити повністю.

Встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «AUDI» 100, 1988 року випуску, державний номер НОМЕР_1, з 21 лютого 2018 року по 10 грудня 2018 року.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 10 грудня 2018 року в присутності сторін.

Дата виготовлення повного тексту рішення 14 грудня 2018 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Луганського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

суддя М.С. Рукас