Справа № 682/594/18
Провадження № 2/682/418/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2018 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючого судді Зеленської В.І,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1О,
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про визнання права власності на майно,
1 березня 2018 р ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, укладений 18 травня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і про визнання за ОСОБА_3 права власності на цей автомобіль.
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказує на те, що 18 травня 2013 р продав належний йому автомобіль ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 та уклав з нею договір купівлі-продажу автомобіля у простій письмовій формі. Цього ж дня видав нотаріально посвідчену довіреність ОСОБА_3 на розпорядження транспортним засобом ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, в тому числі на право на зняття з реєстрації транспортного засобу та його реєстрацію на іншого власника. Оскільки він та ОСОБА_3 дійшли згоди по всім суттєвим умовам договору та повністю виконали його, то ОСОБА_3 фактично набула у власність автомобіль ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Вказаний договір купівлі-продажу автомобіля не змінений і не оспорений, тому просить визнати його дійсним та визнати за відповідачкою ОСОБА_3 право власності на автомобіль ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.
Сторони в судове засідання не з'явилися, а в заявах до суду просять розглянути справу за їх відсутності.
Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.
Видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала. Наданий сторонами договір купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 від 18 травня 2013 року не є підтвердженням переходу права власності на спірний автомобіль від ОСОБА_2 до ОСОБА_3, оскільки відповідач в установленому законом порядку не здійснила державну реєстрацію автомобіля на своє ім'я, не отримала на нього правовстановлюючі документи, сторони не укладали договір купівлі-продажу у встановленій законом формі, у зв'язку з чим не відбулось переходу права власності на спірний автомобіль.
ОСОБА_3 не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про її право власності на спірний автомобіль ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як твбачається зі змісту ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
ОСОБА_3 має процесуальну дієздатність, не уповноважувала позивача ОСОБА_2 на представництво її інтересів, сама не звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності на автомобіль ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Крім цього, загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.
До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.
Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Зокрема, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:
договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають субєкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких субєктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і субєктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий субєкт господарювання, які підписані від імені субєкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів субєктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; митна декларація; договір фінансового лізингу .
Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.
За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).
Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.
Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.
Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.
Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.
За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
У цій справі відповідачка ОСОБА_3 не є власником майна та не заявила вимогу про визнання за нею права власності на спірний автомобіль.
Ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб відповідач набула право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному Цивільним кодексомУкраїни.
Встановлено, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля в установленому порядку сторонами не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за позивачем ОСОБА_2, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, укладеного у простій письмовіій формі 18 травня 2013 р між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнання за ОСОБА_3 права власності на цей автомобіль.
Таким чином, договір купівлі-продажу автомобліля, укладений у простій письмовій формі без зняття автомобіля з реєстрації та довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу автомобіля, тому відсутні правові підстави для визнання за відповідачем права власності на спірний автомобіль.
На підставі викладеного в задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 4-13, 17, 18, 263, 265, 273 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 244 ЦК України, суд
Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу автомобіля ЗАЗ Таврія, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, укладений 18 травня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і про визнання за ОСОБА_3 права власності на цей автомобіль.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційнорї скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд.
Головуючий суддя Зеленська В. І.