Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/6521/18
Провадження № 2/711/1937/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді: Скляренко В.М.

при секретарі - Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського районного управління Міністерства внутрішніх справ м. Черкаси, в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Придніпровського районного управління Міністерства внутрішніх справ м. Черкаси, в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, про зняття арешту з майна, а саме: про зняття арешту та заборони відчуження нерухомого майна квартири № 67 по вул. Припортовій (ОСОБА_2), буд. 16 у м. Черкаси Черкаської області, яка належить їй на праві приватної власності; скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно архівного запису про обтяження № 5018322 від 25.05.2007 року про арешт нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1; скасування постанови Придніпровського РВУ МВС України м. Черкаси б/н від 12.07.1996 року про арешт квартири АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно п. 1 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року №5 за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обовязків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі договору обміну від 22.11.1995 року належить квартира № 67 по вул. Героїв Сталінграда (Припортова), 16 у м. Черкаси.

З інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що 25.05.2007 року реєстратором першої Черкаської державної нотаріальної контори прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження (арешту) нерухомого майна (квартири, частини квартири) за адресою: м. Черкаси, вул. Героїв Сталінграда (Припортова)АДРЕСА_3, власником якої є «Ісаєнко Валентина Павлівна», номер запису про обтяження 5018322. Підставою обтяження є постанова б/н Придніпровського РВУ МВС України м. Черкаси від 12.07.1996 року.

Крім того, з постанови слідчого СВ Придніпровського РВУ МВС України від 12.07.1996 року вбачається, що арешт 1/3 частину квартири № 67 по вул. Г.Сталінграда в м. Черкаси був накладений слідчим у кримінальній справі №11451 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року), як на майно підозрюваної ОСОБА_4.

З відповіді заступника начальника СУ ГУНП в Черкаській області від 23.02.2018 року вих. № 24/Н-13аз (наданої на запит адвоката ОСОБА_3А.) вбачається, що кримінальна справа № 11451 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року), розслідування в якій проводилося СВ Придніпровського РВ УМВС, згідно даних УІАП ГУ НП в Черкаській області 01.10.2001 року закрита на підставі п. 3 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що арешт на зазначену квартиру був накладений 12.07.1996 року у кримінальній справі № 11451, тому і скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства, підлягає розгляду у порядку визначеному кримінальним процесуальним законом.

Частиною шостою статті 126 КПК України 1960 року, визначено, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Однак нормами КПК України 1960 року не було визначено процесуального порядку скасування арешту майна за зверненням осіб, які не є учасниками кримінального провадження.

Разом з тим відповідно до статті 174 КПК України 2012 року (у чинній редакції) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року в чинній редакції).

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно (частина друга статті 174 КПК України 2012 року в чинній редакції).

Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частини третя та четверта статті 174 КПК України 2012 року в чинній редакції).

Пункт 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року передбачає, що запобіжні заходи, в тому числі і скасування арешту майна, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, арешт на майно накладений за правилами кримінального судочинства підлягає скасуванню за правилами того виду ж судочинства. Але оскільки нормами КПК України 1960 року не було визначено порядку скасування арешту майна за ініціативою осіб які, не були учасниками кримінального провадження, але є власниками або володільцями арештованого майна, при вирішенні зазначеного питання підлягають застосуванню норми КПК України 2012 року.

Аналогічних висновків дійшла ОСОБА_5 Верховного Суду при розгляді справ № 296/8586/16-ц (постанова від 07.11.2018 року), № 335/12096/15-ц (постанова від 15 травня 2018 року) та № 569/4374/16-ц (постанова від 23 травня 2018 року).

Оскільки позивачка просить звільнити від обтяження квартиру № 67 по вул. Героїв Сталінграда (Припортова), в буд. 16, у м. Черкаси, у вигляді її арешту, накладеного на підставі постанови слідчого СВ Придніпровського РВ МВС м. Черкаси від 12.07.1996 року у кримінальній справі № 11451, справу належить розглядати в порядку передбаченому статтями 174, 539 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету (ч. 2 ст. 255 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) у тому числі в апеляційних та касаційних інстанціях.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі за позовом №711/6521/18 за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського районного управління Міністерства внутрішніх справ м. Черкаси, в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, про зняття арешту з майна.

Разом з тим, суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що справу належить розглядати в порядку передбаченому статтями 174, 539 КПК України, а також наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України, а саме, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 255 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», повернути позивачці ОСОБА_1 сплачений нею при подачі до суду даного позову судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., відповідно до квитанції № 0.0.960960556.1 від 12.02.2018 року).

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 19, ст. 255, ст. 256 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року №5, -

у х в а л и в :

Провадження у цивільній справі №711/6521/18 за позовом ОСОБА_1 до Придніпровського районного управління Міністерства внутрішніх справ м. Черкаси, в особі Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області, про зняття арешту з майна - закрити.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (квитанція № 0.0.960960556.1 від 12.02.2018 року).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст складений 12.12.2018 року.

Головуючий: В.М. Скляренко