АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6276/17 Номер провадження 22-ц/786/915/18Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

04 червня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі судді-доповідача: Абрамова П.С., суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2018 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг у розмірі 156780 доларів США, що станом на 07 лютого 2018 року еквівалентно за офіційним курсом НБУ у розмірі 4 305 178,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 8000 грн.

З апеляційною скаргою на рішення суду звернувся від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_2 його представник за довіреністю ОСОБА_3.

Ухвалою апеляційного суду від 30 березня 2018 року апеляційна скарга залишена без руху з тих підстав, що у додатках до неї були відсутні докази, які б підтверджували повноваження представника ОСОБА_3 на здійснення ним представництва у даній категорії справ, а також по причині несплати судового збору в розмірі 12000 гривень.

На виконання ухвали, ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до моменту винесення судом рішення.

Ухвалою апеляційного суду від 02 травня 2018 року клопотання ОСОБА_3 задоволено частково, за настіпних підстав.

Судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Відповідно до статті 1 Закон України «Про судовий збір» (далі - Закон) судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

За правилами статей 79, пункту п'ятого статті 119, частини другої статті 297, частини другої статті 328, абзацу третього частини першої статті 358 ЦПК України судовий збір належить до судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справ, які несуть сторони в судах усіх рівнів, зокрема при розгляді позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги чи заяви про перегляд судових рішень (Верховний Суд України)

Стаття 4 Закону установлює розміри ставок судового збору. При цьому розміри ставок судового збору так само залежать від характеристики об'єкта справляння - позовна заява, скарга чи інша заява (в деяких випадках - у поєднанні з характеристикою суб'єкта, який звертається до суду).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuzv. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Представником апелянта у підтвердження обгрунтувань клопотання надано документи, що вказують на матеріальний стан ОСОБА_2, а саме: витяг з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців, довідка з банку за кредитною історією відповідача, виписка по рахунку, копія свідоцтва про народження дитей.

Надані довідки підтверджують наявність у ОСОБА_2 боргових зобов'язань, зобов'язань по утриманню дітей, проте ніяким чином не містять інформації з приводу нинішнього матеріального стану та доходу апелянта.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування норм ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та лише часткового задоволення клопотання представника ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, а саме: в частині оплати 8000 гривень судового збору з 12000 гривень, визначених згідно ставок закону.

Окрім цього, апеляційний суд звертув увагу на те, що апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги і в частині надання доказів, які б підтверджували повноваження ОСОБА_3, як адвоката.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя. Тому вимога апеляційного суду щодо виконання вимог щодо форми та змісту апеляційної скарги і оплати її судовим збором, не може бути розцінено як перешкоджання відповідачу у доступі до правосуддя.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали апеляційного суду від 02 травня 2018 року, якою йому було продовжено строк для усунення недоліків, ОСОБА_3 отримав 07 травня 2018 року.

З часу отримання копії ухвали представник ОСОБА_2 ніяких дій, спрямованих на усуннення недоліків апеляційної скарги не вчинив, квитанцію про сплату судового збору в сумі 4000 гривень, визначених апеляційним судом для сплати на момент відкриття апеляційного провадження, не надав, як і доказів його повноважень, як адвоката.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходженя до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 необхідно визнати неподаною та повернути апелянту.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 07 лютого 2018 року, - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в частині визначення суми судового збору протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, моменту складення повного тексту судового рішення), у випадках визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий судді: П.С. Абрамов

Судді: Г.Л. Карпушин Л.М. Хіль