СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 червня 2018 року м.Снігурівка
Справа № 485/421/18
Провадження № 2/485/372/18
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Фортуни Т.Ю.,
секретар судового засідання Семенака А.Г.,
У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом.
Свої вимоги мотивує тим, що 04 листопада 2014 року між банком та ОСОБА_2 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 7049,80 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку за кредитом та його повернення у виді щомісячних платежів у встановлений в договорі строк.
Відповідач зобов»язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів за договором не виконав, станом на на 20 грудня 2017 року має заборгованість в сумі 25 118,80 грн., яка складається з: 7049, 80 грн. - заборгованість за кредитом; 2238,30 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9858,39 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 5972,31 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.
За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 04 листопада 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до умов укладеної угоди Банк надав відповідачу строковий кредит в сумі 7049,80 грн. на строк 12 місяців з 04 листопада 2014 року по 30 листопада 2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в обмін на зобовязання відповідача по поверненню кредиту, сплаті процентів в розмірі 0,833% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в Заяві, Умовах і правилах строки. Загальний щомісячний платіж для погашення заборгованості за договором було встановлено у розмірі 620,23 грн., який відповідач зобов'язався сплачувати з 1 по 25 число кожного місяця (п.2.1 Угоди).
Згідно п.2.2. Угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості вказаних в Генеральній угоді, Умовах та правилах більше ніж на 31 день по зобов»язанням строк, яких не настав, строком повернення кредиту вважається 32 -й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5972,31 грн.
При порушенні Позичальником зобов»язань по погашенню кредиту Позикодавець сплачує Банку пеню розмір якої встановлено в Умовах та Правилах за кожен день прострочки (п.2.8 Угоди).
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно зі ст. 549 ЦК України різновидами неустойки є штраф та пеня, які обчисляються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання та у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, відповідно.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідач належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконав, що потягло настання у позивача права вимоги щодо сплати заборгованості. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 20 грудня 2017 року має заборгованість в сумі 25 118,80 грн., яка складається з: 7049, 80 грн. - заборгованість за кредитом; 2238,30 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 9858,39 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди 5972,31 грн.
Разом з тим, умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той час, сторонами передбачено сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення зокрема за несвоєчасну сплату платежів за будь-якими з грошових зобов'язань.
Враховуючи, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача пені слід відмовити, стягнувши штраф у розмірі, передбаченому Генеральною угодою.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В матеріалах справи відсутні докази на спростування викладених вище обставин.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено на 60,75 %, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1070,42 грн.
Керуючись ст.ст. 76-78, 81, 141, 247, 280 ЦПК України, суд
- позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.Ю.Фортуна