Справа № 202/6976/18
Провадження № 2/202/2565/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 грудня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Некрасової А.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 грудня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між ним та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_3». Від даного шлюбу сторони мають сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначив що спільне життя з відповідачем не склалося оскільки після тяжкої хвороби позивач залишився інвалідом. З 2012 року між позивачем та відповідачем припинені шлюбні стосунки, з цього періоду сторони проживають окремо, не мають єдиного бюджету та не ведуть спільного господарства.

Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Також просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_3».

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 19 грудня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 944, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - «ОСОБА_3», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3, виданого 19 грудня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

У зазначеному шлюбі у сторін народився син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що було зроблено відповідний актовий запис № 581, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим 08 червня 2010 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції.

Також встановлено, що між сторонами були фактично припинені шлюбні стосунки з 2012 року, з цього ж часу сторони не ведуть спільного господарства та не мають єдиного бюджету, між ними примирення неможливе. Спір з приводу проживання дітей та щодо поділу майна у сторін відсутній.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сім'ї є різниця поглядів на життя, інтересів.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, спір щодо місця проживання дітей відсутній, сторони наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають, тому суд дійшов висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позивач звільнений від сплати судового збору то з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 81, 141,200, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (49040, АДРЕСА_3 РНОКПП: НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_2»), зареєстрований 19 грудня 2009 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 944 - розірвати.

Прізвище дружини після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути із ОСОБА_2 (49000, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.П. Слюсар