Справа № 682/3609/18
Провадження № 2-з/682/10/2018
У Х В А Л А

13 грудня 2018 року м.Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Зеленської В.І, з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, належне ФОП ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

12.12.2018 ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_3 із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_2 зазначає, що в провадженні СВ Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000785 від 12.11.2018 р за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за фактом ДТП, що мало місце за таких обставин: 12.11.2018 р близько 14 год 10 хв між населеними пунктами м. Славута та с. Крупець Славутського району на автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, неподалік адміністративної території ПАТ "Славутський солодовий завод", що розташований в с. Крупець по вул. Б.Хмельницького, 146 Славутського району, відбулася дорожньо-транспорта пригода за участю автомобіля марки "BMW" моделі 520D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, автомобіля марки "SKODA" моделі "YETI", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, та автомобіля марки "ZYL" моделі 131V, державний реєстраційний номер ВХ0278, під керуванням ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5. Автомобіль марки "ZYL" моделі 131V, державний реєстраційний номер ВХ0278, номер шасі 268821, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 710634, виданого ВРЕР УДАІ м. Шепетівка УМВС України у Хмельницькій області належить ФОП ОСОБА_4 Водій ОСОБА_7 керував вказаним автомобілем на підставі трудового договору з ФОП ОСОБА_4

Заявник вважає, що винуватцем ДТП є автомобіль марки "ZYL" моделі 131V, державний реєстраційний номер ВХ 0278, номер шасі 268821, під керуванням водія ОСОБА_7, який перебуває у трудових відносинах з власником цього автомобіля ФОП ОСОБА_4

В результаті ДТП водій автомобіля "BMW" ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження: поєднану травму внаслідок ДТП; Закриту травму живота, розрив селезінки, гемоперитонеум, забій лівої половини грудної клітки, перелом 4-7 ребер зліва, ДГПЗ ІІ ст. Гостра затримка сечі. ЦД вперше виявлений.

Крім цього пошкодження отримав також автомобіль ОСОБА_3 Відповідно до звіту за результатами проведення незалежної оцінки КТЗ від 03.12.2018 р № 460/18, проведеної ДП "Експерт-Сервіс Авто" в м. Хмельницькому ТОВ Український Експертний центр "Експерт-Сервіс Авто", який є суб'єктом оціночної діяльності (сертифікат № 481/18, виданий 08.06.2018 р Фондом державного майна України), вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки "BMW" моделі 520D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження становить 684 123 грн 12 коп.

Ціна майбутнього позову ОСОБА_3 до власника транспортного засобу ОСОБА_4 з урахуванням матеріальних збитків, пов'язаних з лікуванням ОСОБА_3, відновленням належного йому автомобіля, проведенням експертиз, моральних збитків, складає 1 100 000, 00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

У зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_4 добровільно не бажає відшкодовувати ні матеріальну, ні моральну шкоду, ОСОБА_3 змушений буде звертатись до суду про відшкодування моральних та матеріальних збитків.

Тому у заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 вважає, що небажання ОСОБА_4 відшкодувати шкоду в добровільному порядку вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про відшкодування шкоди. Просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ФОП ОСОБА_4, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд приходить на наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається із поданої заяви про забезпечення позову, заявник ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3, як на підставу забезпечення позову та правомірності майбутніх позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди посилається на винуватість водія автомобіля "ZYL" моделі 131V, державний реєстраційний номер ВХ 0278, ОСОБА_7 у вчиненні ДТП.

Проте, як зазначено заявником, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000785 від 12.11.2018 р за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за фактом ДТП триває і вирок суду про визнання особи винною відсутній.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Крім цього, у заяві не наведено підстав та доказів для цивільно-правової відповідальності ОСОБА_4 за шкоду, заподіяну ОСОБА_3, а також не надано доказів щодо розміру заподіяної ОСОБА_3 майнової та моральної шкоди.

У заяві про забезпечення позову заявник ОСОБА_2 вкаує на те, що ОСОБА_4 є фізичною особою підприємцем. Отже, ОСОБА_4 здійснює господарську діяльність. Тому задоволення вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все, належне ФОП ОСОБА_4 рухоме і нерухоме майно, може перешкоджати його господарській діяльності та привести до незворотних наслідків.

У заяві ОСОБА_2 не зазначено перелік об'єктів нерухомого чи рухомого майна, що належить ОСОБА_4, і на яке може бути накладено арешт з метою забезпечення позову, не зазначено вартість такого майна та не надано доказів про існування такого майна, а також доказів того, що вартість такого майна значно не перевищуватиме розмір позовних вимог, тобто доказів співмірності забезпечення та майбутніх позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням того, що заявником не надано доказів на підтвердження своїх вимог, не надано доказів, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; не надані докази про обсяг позовних вимог, відомостей про особу відповідача, а також враховуючи відсутність обгрунтування співмірності (відповідності) виду забезпечення позову, який просить застосувати заявник, та майбутніх позовних вимог, суд знаходить за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову .

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, в задоволенні заяви про забезпечення позову до ОСОБА_4 до звернення з позовом до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Суддя Зеленська В.І.