Справа № 333/1756/18
13.12.2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Ярошенко А.Г.
за участю секретаря Мінаєва В.В.
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась позивач з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказала, що 12 червня 2017 року помер чоловік позивача гр. ОСОБА_3, у встановлений законодавством строк я звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
27 лютого 2018 року позивач звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 12 червня 2017 року чоловіка .
За життя спадкодавець заповіту не залишив, в зв'язку з чим спадкування здійснюється за законом.
У заяві спадщиною зазначена частка квартири , що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Олександра Говорухи (стара назва - вулиця Радгоспна)АДРЕСА_1, на яку спадкоємець просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом.
Перевіривши склад спадкового майна , на яке я просила видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2018 року відмовила мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 12.06.2017 року чоловіка, в наслідок того, що мною не було надано документу, що посвідчує право власності на ім'я гр. ОСОБА_3 на частку квартири.
У звязку з чим звертається до суду за захистом своїх прав.
Представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог та надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи не заперечувала на задоволенні заяви та надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.
12 червня 2017 року помер чоловік позивача гр. ОСОБА_3, у встановлений законодавством строк я звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
27 лютого 2018 року позивач звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори , із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 12 червня 2017 року чоловіка .
За життя спадкодавець заповіту не залишив, в зв'язку з чим спадкування здійснюється за законом.
У заяві спадщиною зазначена частка квартири , що знаходиться за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Олександра Говорухи (стара назва - вулиця Радгоспна)АДРЕСА_1, на яку спадкоємець просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом.
Перевіривши склад спадкового майна , на яке я просила видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.02.2018 року відмовила мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 12.06.2017 року чоловіка, в наслідок того, що мною не було надано документу, що посвідчує право власності на ім'я гр. ОСОБА_3 на частку квартири.
Вище перелічені обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 285/2017.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.
При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року також передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від Ті прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу».
За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки».
В силу ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини».
Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 78, 79, 80, 141, 265 ЦПК України, ст. 1217, 1233, 1269, 1270 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року суд, -
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 частину квартири за адресою АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, яка настала 12 червня 2017 р.
Повний текст рішення виготовлено 13.12.2018 року
Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою до суду який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко