АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2018 року

м. Рівне

Справа № 556/735/17

Провадження № 22-ц/787/762/2018

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Іванків О.В.

Рішення ухвалене в смт. Володимирець Рівненської області

Повний текст рішення складено 29 січня 2018 року

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 січня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, в т.ч. матеріальної шкоди в розмірі 37858,63 грн., моральної шкоди 10000 грн. та судових витрат.

В обґрунтування позову зазначив, що йому було завдано шкоди пошкодженням автомобіля «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1, володільцем якого він був, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 04.02.2016 року приблизно о 21 год. 25 хв. на 90 км автодороги Т 18.09 «Переброди-Дубровиця-Володимирець-Суховоля».

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 січня 2018 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, матеріальну шкоду в сумі 20000 грн., моральну шкоду в сумі 2000 грн. та судові витрати по справі в сумі 4560 грн., які складаються з витрат на оплату послуг експерта та витрат на правничу допомогу, а всього стягнуто 26560 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується із ним в частині стягнення з нього на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в сумі 20000 грн., а також відшкодування судових витрат по справі в сумі 4560 грн.

Зазначає про те, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 1192 ЦК України, не взято до уваги, що пошкоджений автомобіль був відремонтований у приватному порядку на момент розгляду позову в суді, а тому висновок №27 експертного автотоварознавчого дослідження вважає неналежним доказом.

Зазначає про те, що стягуючи з нього матеріальну шкоду на підставі висновку автотоварознавчого дослідження без встановлення розміру фактичних витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу, судом першої інстанції зроблено помилкове припущення, щодо дотримання загального принципу, викладеного в ст. 1166 ЦК України, відшкодування шкоди "в повному обсязі", адже це означає обов'язок відшкодування шкоди в обсязі її повного заподіяння, тобто за результатами встановлення її фактичного розміру, що не було здійснено судом.

Вважає, що експертне автотоварознавче дослідження аварійного автомобіля "Опель-Омега", реєстраційний номер НОМЕР_2, було проведено не фахівцем з недопустимими помилками, в зв'язку з чим розмір відшкодування матеріальної шкоди визначено не правильно.

Крім того, вважає відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Що стосується суми в розмірі 3200 грн. на оплату витрат експерта, рахує, що в даному випадку експертиза була проведена неякісно, з допущеними грубими помилками, нефахівцем, тому вважає відшкодування витрат за проведення експертного авто товарознавчого дослідження є не доцільним.

На підставі викладеного, просив скасувати рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 січня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 20000 грн., визначені судові витрати за надання правничої допомоги в сумі 1360 грн., судові витрати на оплату роботи експерта в сумі 3200 грн., в частині стягнення моральної шкоди в сумі 2000 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 640 грн. залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 позивачем ОСОБА_3 не подавався і рішення ним не оскаржувалось.

Учасники справи завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явились та причин неявки не повідомили, тому колегія суддів вважає за можливе продовжити розгляд за їх відсутності.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2016 відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, унаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Факт зіткнення та пошкодження транспортних засобів сторонами не заперечувався та підтверджений постановою Володимирецького районного суду від 28.03.2017 року, якою ОСОБА_2 звільнений від адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП у зв'язку із спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, матеріалами кримінального провадження за №0000047 від 04.02.2016, постановою слідчого СВ Володимирецького ВП ГУНП в Рівненській області Тищука М.С. від 10.11.2016 про закриття кримінального провадження, з якої вбачається, що дорожньо-транспортна пригода 04.02.2016 на 90 км автодороги Т 18.09 «Переброди-Дубровиця-Володимирець- Суховоля» сталась внаслідок порушення водієм автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_2 правил дорожнього руху (а.с.6, 76-82).

Відповідно до ст.1187 ЦК України, за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, несе відповідальність особа, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є власником автомобіля НОМЕР_5.

Будь-яких доказів дії непереборної сили чи умисних дій з боку ОСОБА_3 відповідачем не наведено, в зв'язку з чим ОСОБА_2, який 04.02.2016 р. порушив Правила дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, повинен відшкодувати заподіяну внаслідок цієї пригоди матеріальну та моральну шкоду, заподіяну з його вини, як власник джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з висновку №27 від 28.06.2016 року експертного автотоварознавчого дослідження аварійного автомобіля «Opel Omega» 2.4і, реєстраційний НОМЕР_7, величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Opel Omega» 2.4і, реєстраційний НОМЕР_7, пошкодженого внаслідок ДТП, станом на момент огляду 09.06.2016 року, складає - 37858,63 грн.

Доказів, які б спростовували вказаний висновок, відповідачем не надано. Сумніви щодо достовірності висновку та компетентності експерта є припущеннями, нічим не підтверджені, і не спростовують висновків суду. Крім того, доводи апеляційної скарги про відсутність належної компетенції експерта для проведення експертного автотоварознавчого дослідження спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а саме свідоцтвами, згідно з яких експерт-автотоварознацець ОСОБА_6, якому було доручено проведення вказаної експертизи, має кваліфікацію судового експерта автотоварознавця з правом проведення судових експертиз за спеціальністю 12.2. "Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу", за фахом інженер-механік автомобільного транспорту з 1976 року, свідоцтва : МЮ України №264 від 29.11.2013 подовжено до 29.11.2016 та Фонду державного майна України №5083 від 27.12.2006 (а.с.101, 102).

Також, судом першої інстанції правильно встановлено, що пошкодження автомобіля «Опель Омега» д.н. НОМЕР_6, виявлені експертом та описані у висновку №27 від 28.06.2016 повністю співпадають із ушкодженнями цього ж автомобіля, які виявлені в ході огляду місця події, що проводився 04.02.2016 (а.с.80-82).

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що позивач надав належні та допустимі докази, які підтверджують заподіяння йому ОСОБА_2 матеріальної шкоди, розмір якої з урахуванням зменшення, що не оскаржується позивачем визначено в сумі 20000 грн.

З приводу стягнення моральної шкоди, то рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржувалось та розмір стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди в сумі 2000 грн. визнається відповідачем.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що не підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування понесених та документально підтверджених ним судових витрат, а саме в сумі 1360 грн. на оплату послуг адвоката, та в сумі 3200 грн. на оплату роботи експерта, то вони не заслуговують на увагу, оскільки такі ж доводи вже були предметом оцінки судом першої інстанції, спростовуються встановленими судом обставинами, підставами позову та зводяться лише до переоцінки доказів.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції були всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржене рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на особу, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 25 січня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.В. Хилевич

С.С. Шимків