Провадження № 2/522/1941/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної пожежею, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2016 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_4 звернулась до суду з позовною заявою, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок пожежі, посилаючись на те, що вона є власницею кімнати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. 09 липня 2016 року приблизно о 06 год. 30 хвилин в квартирі № 24 в м. Одесі по вул. Троїцькій № 18 розпочалася пожежа у звязку з необережним поводженням з вогнем мешканцями квартири № 24, які в свою чергу загинули на місці пожежі. На момент пожежі власником квартири був ОСОБА_2, який в подальшому продав вищезазначену квартиру ОСОБА_3 Збільшивши позовні вимоги позивач просила стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 228 тисяч 206 грн. 65 коп. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Відповідачі позов не визнали. Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_5 надані письмові заперечення на позов, де вказав що пожежа сталася не з його вини, у задоволені позову необхідно відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та надані докази, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, ОСОБА_6 є власницею 434/1000 та 218/1000 квартири № 23 по вул. Троїцькій у м. Одеса.

09 липня 2016 року орієнтовано о 06-30 сталося пожежа за адресою АДРЕСА_2. Місце виникнення пожежі знаходилось у правому дальньому куті житлової кімнати вказаної квартири. ОСОБА_7 про пожежу від 09 липня 2016 року ймовірною причиною пожежі є необережне поводження з вогнем мешканцями квартири № 24. На місці пожежі виявлено загиблі мешканці цією квартири ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є батьками відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_7 Висновку «Про технічний стан та можливість нормальної експлуатації частини приміщень комунальної квартири № 23, розташованої у житловому будинку по вул. Троїцькій 18 м. Одеса, рекомендації по усуненню наслідків пожежі та робіт по пожежогасінню» від 05 серпня 2016 року ТОВ «Науково-виробничий центр «Екострой+» виникла необхідність проведення ремонтно-відновлювальних робіт за зведеним кошторисним розрахунком на суму 125660 (сто двадцять пять тисяч шістсот шістдесят) грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

ОСОБА_7 з частиною другою статті 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Як наслідок, для відшкодування шкоди за правилами та приписами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди та причинний зв'язок між ними. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо особа, яка заподіяла шкоду, не була уповноважена на такі дії. Наявність шкоди та причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки особи, що завдала шкоду.

Отже, для задоволення позову про стягнення з ОСОБА_10, ОСОБА_3 матеріального збитку відсутні наступні умови: неправомірність поведінки та дій відповідачів, а саме, вина, та причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідачів та завданою позивачці шкодою.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній звязок та є вина зазначеної особи.

Акт «Про пожежу» від 09 липня 2016 про розслідування причин пожежі, складений Приморським РВ ГУ ДСНС України в Одеській області, суд не може прийняти, як доказ факту пожежі з вини відповідача, оскільки акт визначає лише ймовірну причину пожежі, тому є неналежним доказом щодо цієї обставини.

Відсутній також причинний зв'язок між пожежею та виною відповідачів, та жоден з наданих письмових доказів на обґрунтування позову не містить в собі висновків про те, що саме відповідачі будь-яким чином причетні до виникнення пожежі, що їх поведінка є чи була неправомірною, що з рештою привело до спричинення шкоди позивачці. Інших належних письмових доказів про дійсні причини виникнення пожежі, з визначенням винних осіб, суду не надано.

Крім того позивачем не доведено, що саме її права порушені і їй завдана шкода, так як в матеріалах справи відсутні докази, що саме позивачу належить частина квартири № 23, яка розташована у житловому будинку по вул. Троїцькій 18 в м. Одеса Згідно договорів купівлі-продажу від 28 березня 1996 року та 31 травня 1996 року вказана квартира належить ОСОБА_6. В матеріалах справи відсутні докази що саме позивач і є ОСОБА_6.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що підстави для цивільно-правової відповідальності відповідачів, передбаченої ст. 1166 ЦК України, відсутні.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши та з'ясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи всі наявні докази у справі, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судові витрати, понесені позивачкою, не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 61, корп. 3. кв. 76) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_3), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, АДРЕСА_4) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної пожежею відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Повний текст рішення суду складено 13.12.2018 року.

Суддя: В.Я. Бондар