Провадження №2/522/6384/18
Справа № 522/8127/18
06 грудня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.
за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,
розглянувши у судовому засіданні в залі Приморського районного суду м. Одеси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 10.05.2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, за яким просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що вона з відповідачем знаходилася в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2011 року по 12.03.2013 року. Від шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що сторони мають різні погляди на вирішення проблем, пов`язаних з різними життєвими складнощами та вихованням сина. Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З моменту розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не цікавиться його розвитком, харчуванням, лікуванням, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина за весь цей час не надає. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09.09.2014 року по справі №521/8221/14-ц з ОСОБА_2 стягнуто на корить позивачки аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 032,00 грн. на місяць, починаючи з 29.05.2014 року по 31.12.2028 року. Виконавчий лист за зазначеним рішенням пред`явлений до виконання до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Станом на 01.03.2018 рік у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 45 540,00 грн. На теперішній час позивачці не відомо щодо місця проживання відповідача. Весь цей час відповідач не дбає про дитину, не цікавиться його здоров`ям, не приймає участі у вихованні сина, не піклується про його духовний та фізичний стан. У весь час позивачка піклується про сина, про його стан здоров`я, харчування, розвиток та навчання. Син ОСОБА_4 навчається в другому класі ОЗШ №121 м.Одеси, а позивачка приділяє багато уваги його всебічному розвитку та навчанню. Вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини, у зв`язку з чим звернулася до суду з зазначеним позовом про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
До суду 18.05.2018 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідача, з якої вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з обліку 30.03.2016 року за рішенням Приморського районного суду м.Одеси.
Ухвалою суду від 30.05.2018 року позов ОСОБА_1 прийнято до провадження та ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 16.07.2018 року.
У підготовче засідання сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. В матеріалах справи міститься заява від представника позивачки адвоката Бойко С.В. щодо проведення підготовчого засідання у її відсутність, а також заява про виклик свідків, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Ухвалою суду від 16.07.2018 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 19.09.2018 року.
У судове засідання призначене на 19.09.2018 року сторони не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.
Розгляд справи відкладено на 16.12.2018 року.
У судове засідання призначене на 16.12.2018 року з`явилися позивачка ОСОБА_1 , представник позивачки адвокат Бойко С.В. та свідок ОСОБА_8 .
Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про час про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Крім того, у судове засідання призначені на 16.12.2018 року відповідач ОСОБА_2 був викликаний через оголошення у пресі.
Суд не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив, згідно ч.4 ст.223, ст.ст.280, 281 ЦПК України розглядати справу за відсутністю відповідача та представника третьої особи, при заочному розгляді справи за згодою позивачки на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні позивачка пояснила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який у 2013 році було розірвано, після чого вони проживають окремо, місце проживання його позивачці не відомо. До неї неодноразово приходили з правоохоронних органів, шукали його, у зв`язку з тим, що він знаходиться у розшуку. Позивачка вказала, що вже п`ять років не знає, де він проживає, а десь 1,5 роки тому на її мобільний телефон від нього з невідомого номеру приходили смс-повідомлення з погрозами. Далі позивачка зазначила, що вона працює косметологом, її син навчається в школі №121 у 2-му класі, проживає з нею та її старшим сином від іншого шлюбу. Коли вони розлучалися у 2013 році, відповідач два рази забирав сина без її відома, а вона його дві доби потім шукала. У відповідача є заборгованість по аліментам. Також пояснила, що не може дозолити без дозволу відповідача вивезти дитину за кордон.
Представник позивачки адвокат Бойко С.В. у судовому засіданні повідомив, що відповідач взагалі не цікавився дитиною п`ять років, офіційно знаходиться у розшуку з 2014 року, у нього є безліч грошових зобов`язань, є судові справи, у зв`язку з чим мабуть він переховується. Далі зазначила, що дитина проживає в належних умовах, навчається в хорошій школі. Просила суд позов ОСОБА_1 задовольнити, щоб відповідач не зашкодив дитині, з урахуванням висновку органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №2694/01-20 від 02.10.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також просила долучити до матеріалів справи вищевказаний висновок органу опіки та піклування.
У судове засідання з`явилася свідок ОСОБА_5 , яка пояснила, що позивачка є її донькою, відповідач це її колишній зять, який 07.07.2014 року погрожував їй травматичним пістолетом, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до правоохоронних органів. Також пояснила, що у сторін є дитина, син ОСОБА_9 - її онук, до розлучення сторони проживали в її квартирі, яку відповідач хотів у неї відібрати. У 2013 році відповідач викрадав дитину 26.11.2013 року та 04.12.2013 року, а в телефонних розмовах ображав її, він є агресивним, поднімав на неї руку. Свідок також зазначила, що знає, що на відповідача заведено багато кримінальних справ, він ховається. Вже чотири роки не знає де він, взагалі нічого не знає про нього. Зі слів людей знає, що він шахрай та страшна людина. Також пояснила, що коли онуку було три роки, відповідач його сильно вдарив, що дитина до цього часу пам`ятає і досі його боїться. Дитина проживає з донькою, а вона їм допомагає.
Представник позивачки ОСОБА_10 заявив клопотання, щодо виключення з кола свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .
Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив, задовольнити клопотання представника позивачки та виключити з кола свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з 10.03.2011 року по 12.03.2013 року.
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 12.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.11).
Від шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).
Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з тим, що сторони мають різні погляди на вирішення проблем, пов`язаних з різними життєвими складнощами та вихованням сина.
Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
З моменту розірвання шлюбу відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина, не цікавиться його розвитком, харчуванням, лікуванням, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина за весь цей час не надає.
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09.09.2014 року по справі №521/8221/14-ц з ОСОБА_2 стягнуто на корить ОСОБА_1 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 032,00 грн. на місяць, починаючи з 29.05.2014 року по 31.12.2028 року (а.с.14).
Виконавчий лист за зазначеним рішенням пред`явлений до виконання до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.15).
Станом на 01.03.2018 рік у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 45 540,00 грн. (а.с.16).
На теперішній час позивачці не відомо щодо місця проживання відповідача. Весь цей час відповідач не дбає про дитину, не цікавиться його здоров`ям, не приймає участі у вихованні сина, не піклується про його духовний та фізичний стан.
З моменту народження по теперішній час позивачка піклується про сина, про його стан здоров`я, харчування, розвиток та навчання. Син ОСОБА_4 навчається в другому класі ОЗШ №121 м.Одеси, а позивачка приділяє багато уваги його всебічному розвитку та навчанню.
Позивачка ОСОБА_1 та її діти, син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають та зареєстровані у АДРЕСА_2 з 19.10.2011 року по теперішній час (а.с.13)
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , здійснює повний догляд за дитиною, утримує матеріально, займається його вихованням, що підтверджується характеристиками зі школи ОЗШ №121 (а.с.18), з дитячого садка №19 «Вогник» (а.с.19), голови правління ОСББ «На Картамишевській» від 06.04.2018 року та 19.06.2018 року (а.с.17, 20).
Як вбачається з позову, пояснень позивачки та свідка, наданих у судовому засіданні, батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку дитини, не проявляє щодо нього батьківської турботи та уваги, не цікавиться його життям, дитина навіть боїться його.. Доказів щодо спростування зазначених фактів суду не надано.
Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.
У матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради за №2694/01-20 від 02.10.2018 року, згідно якого визначено доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Також у висновку зазначено, що батько дитини ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, від виховання сина самоусунувся, за місцем проживання сина не відвідує, не піклується про фізичний і духовний розвиток Івана, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, станом здоров`я не цікавиться, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріальної допомоги не надає..
Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 01.08.2018 року, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , та знятий з реєстрації 30.03.2016 року як такий, що втратив право користування житловим приміщенням (рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.08.2015 року, справа №522/9740/15-ц), реєстрації не має.
Згідно з інформацією Приморського районного військового комісаріату м.Одеси Міністерства оборони України від 28.08.2018 року №1/5257, ОСОБА_2 за частковою мобілізацією не призивався та на військовому обліку у Приморському РВК не перебуває.
Відповідно до інформації державної установи «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 22.08.2018 року №5/6-13101, ОСОБА_2 згідно обліку в установі не утримувався, станом на 22.08.2018 року не утримується.
Відповідно до листа Управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Одеській області від13.08.2018 року №3/6180 встановлено, що за обліками ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 перебуває у розшуку.
Згідно з інформацією Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 03.08.2018 року №5740/51-24, не виявлено актового запису про державну реєстрацію смерті відносно ОСОБА_2 .
Відповідно до виконавчого листа Малиновського районного суду м.Одеси від 09.09.2014 року по справі №521/8221/14-ц про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , була вказана адреса реєстрації боржника: АДРЕСА_1 та адреса мешкання: АДРЕСА_3 .
За вказаними адресами, службою у справах дітей Одеської міської ради, були направлені листи з проханням батькові з`явитися до служби та висловити свою думку щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та листи повернулися з позначкою, що адресат за зазначеною адресою не проживає.
У газеті «Одеські вісті» від 15.08.2018 року №62(5086), розміщено оголошення про розшук ОСОБА_2 , зв`язку з позбавленням його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на оголошення ніхто не відгукнувся.
На засіданні 26.09.2018 року ради опіки та піклування Малиновської районної адміністрації була присутня мати ОСОБА_1 , яка зазначила, що батька вони не бачили 5 років, він перебуває у розшуку.
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.
Одним з головних принципів сімейного права є паритетність у побудові сімейних відносин. Цей принцип навіть знайшов своє відображення в Основному Законі України Конституції, у статті 51 якої зазначено, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до сімейного життя.
Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).
Відповідно до статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно свідоцтва про народження (а.с.10), позивачка є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуються за ним, а відповідач, який є батьком, який як встановлено судом, не виконує свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства»).

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків, що полягають у вихованні дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуванні про здоров`я дитини, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпеченні здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя, повазі до дитини.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пункт 16 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України містить роз`яснення з приводу того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Малиновської РА ОМР №2694/01-20 від 02.10.2018 року визначено доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно його малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судом встановлено, що батько дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вихованням та утриманням своєї дитини не займається, життям та здоров`ям неповнолітнього не цікавиться.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування своїми обов`язками відносно дитини.

Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку про застосування крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки останній не виконує своїх батьківських обов`язків та свідомо відмовився від такого права.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, одним із основних завдань цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України).

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до змісту ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

З наведеного вище, суд вважає позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись п.1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.51 Конституції України, ст.ст.141, 150, 157, 164, 165, 180-184, 192 СК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст.2, 4, 12, 13, 43-44, 49, 64, 76-81, 82, 83, 90, 95, 133, 141, 223, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), за участі третьої особи Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради (місцезнаходження: м.Одеса, вул.Генерала Петрова, буд.22) про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 12.12.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.