Постанова

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 381/4797/15-ц

провадження № 61-3333св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач);

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк»

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року у складі судді Чернишової Є. Ю. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Журби С. О., Лівінського С. В., Сержанюка А. С.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовну заяву мотивовано тим,що 25 березня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», був укладений кредитний договір № 689-008/08Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 17 153 долара США зі сплатою 11,99 % на строк до 25 березня 2015 року.

На забезпечення виконання кредитного зобов'язання 25 березня 2008 року банк уклав з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 окремі договори поруки, за умовами яких вони зобов'язалися відповідати як солідарні боржники за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору позичальник узятих на себе зобов'язань належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 18 червня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 19 365,71 доларівСША, що за курсом Національного банку України станом на 28 жовтня 2015 року складало442 700 грн 13 коп.:заборгованість за кредитним договором у сумі - 13 904,72 доларівСША; заборгованість зі сплати процентів у сумі - 5 460,99 доларівСША.

Ураховуючи викладене, ПАТ КБ «Правекс-Банк» просило стягнути на його користь вказану заборгованість за кредитним договором з відповідачів усолідарному порядку.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 8 740,04 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитним договором - 5 878 доларівСША, заборгованості запроцентами за користування кредитом - 2 862,04 доларів США. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у ОСОБА_1 утворилась заборгованість, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк». Оскільки позов банком пред'явлено 09 листопада 2015 року, то стягненню підлягає сума в межах строку позовної давності за період з 09 листопада 2012 року до 09 листопада 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2016 року, апеляційну скаргу ПАТ КБ «Правекс-Банк» відхилено, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року залишено без змін.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що оскільки висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, їх не спростовують, то відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

У вересні 2016 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалені рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту першого розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

23 січня 2018 року справу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», був укладений кредитний договір № 689-008/08Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 17 153 долара США.

Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору кредит надається позичальникові у строк з 25 березня 2008 року по 25 березня 2015 року зі сплатою 11,99 % річних.

Згідно з пунктом 4.4. кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 205 доларів щомісяця до 10 числа наступного місяця.

Пунктом 4.5. кредитного договору передбачено, що відсотки за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також на момент припинення дії договору, вказаного у пункті 1.2. цього договору.

Також судами встановлено, що 25 березня 2008 року між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Укладено договір поруки (з кожним окремо), за умовами яких поручитель у порядку та на умовах, передбачених цим договором, зобов`язується нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 25 березня 2008 року та можливих змін і доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 25 березня 2015 року у розмірі 17 153 долара США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 25 березня 2008 року останній платіж за договором кредиту було здійснено ОСОБА_1 10 січня 2012 року.

У лютому 2016 року представником відповідачів ОСОБА_4 подано до суду першої інстанції клопотання про застосування строку позовної давності (а. с. 81).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлений трирічний строк позовної давності, який застосовується до всіх правовідносин, за винятком тих, для яких законом встановлені інші, більш короткі або більш тривалі строки.

До вимог, що виникли з кредитних правовідносин, застосовується трирічний строк позовної давності.

Згідно зі статтею 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Звертаючись до суду з позовом 09 листопада 2015 року позивач просив стягнути суму заборгованості з відповідачів за кредитним договором починаючи з 01 березня 2008 року.

Разом з цим, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про стягнення на користь позивача в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за невиконання позичальником кредитного зобов'язання за період з 09 листопада 2012 року по 09 листопада 2015 року (часу звернення позивача до суду).

У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період до 09 листопада 2012 року суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили з підстав пропуску позивачем строку для звернення до суду без поважної причини.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення лише у межах доводів касаційної скарги. Інші учасники справи судові рішення не оскаржували.

Доводи касаційної скарги по суті стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 05 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

С. Ф. Хопта

Ю. В. Черняк