Постанова

Іменем України

04 червня 2018 року

м. Київ

справа № 203/5136/15-Ц

провадження № 61-15966св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Космос»,

представники відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7,

третя особа - приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області у складі суддів: Калиновського А. Б., Єлізаренко І. А., Прозорової М. Л. від 06 жовтня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Космос» (далі - ТОВ «Космос»), третя особа - приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (далі - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»), про відшкодування збитків, завданих у результаті дорожньо-транспртної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 17 серпня 2014 року відбулась ДТП за участю належних ОСОБА_4 та ТОВ «Космос» транспортних засобів, у результаті якої був пошкоджений її автомобіль. Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року водія, який перебував у трудових відносинах із ТОВ «Космос», було визнано виним у вказаній ДТП. Згідно з висновком автотоварознавчої експертизи розмір матеріального збитку, завданого автомобілю ОСОБА_4, становив 35 тис. 841 грн 37 коп. 05 грудня 2014 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», в якому було застраховано відповідальність ТОВ «Космос», здійснило виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 18 тис. 195 грн 69 коп.

10 листопада 2014 року автомобіль ОСОБА_4 було відремонтовано за її кошти в розмірі 33 тис. 690 грн.

Оскільки ТОВ «Космос» у добровільному порядку грошові кошти за завдання матеріального збитку не повернув, то ОСОБА_8 просила суд стягнути з ТОВ «Космос» на її користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка складає 15 тис. 494 грн 31 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська у складі судді Єдаменко С. В. від 30 травня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Космос» на користь ОСОБА_4 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 15 тис. 494 грн 31 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що вартість відновлювального ремонту склала меншу суму ніж вартість матеріального збитку вказаного у висновку експертного дослідження автотоварознавця з визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), а тому ОСОБА_4 має право на стягнення різниці вартості ремонтних робіт з ТОВ «Космос», як з винної особи.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Космос»задоволено. Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2016 року скасовано й ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що Нацкомфінпослуг дійшов висновку, що матеріальна шкода власнику транспортного засобу на момент скоєння ДТП складала 35 тис. 841 грн 17 коп., а враховуючи те, що ОСОБА_4 залишила в себе залишки транспортного засобу вартістю 17 тис. 135 грн 68 коп., то страхове відшкодування було виплачено в повному розмірі - 18 тис. 195 грн 69 коп. При цьому, оскільки винна особа повинна відшкодовувати шкоду в межах реальної вартості втраченого майна, а вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля ОСОБА_4 значно перевищує ринкову вартість транспортного засобу і ОСОБА_4 просить відшкодувати витрати, зроблені у зв'язку із здійсненням економічно необґрунтованого ремонту автомобіля з її власної ініціативи, то відстуні підстави для задоволення її позову.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року, ОСОБА_9 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок експерта від 19 листопада 2014 року не оскаржувався ОСОБА_4 та ніким не спростований, а із суми виплаченого страхового відшкодування був вирахуваний розмір франшизи, яка підлягає сплаті ТОВ «Космос». При цьому розмір страхового відшкодування не відповідає розміру реальних збитків. Крім того, потерпіла особа має право на відновлення пошкодженого автомобіля і законодавець не зобов'язує її погоджувати вартість відновлюваного ремонту з ким-небудь. До того ж, вартість пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_4 було визначено на підставі звіту від 11 листопада 2014 року, а не висновку експерта, як про це зазначає апеляційний суд.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

03 квітня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що 17 серпня 2014 року ОСОБА_10, який перебував у трудових відносинах з ТОВ «Космос», керуючи автомобілем «DAF», державний номер НОМЕР_1, рухався по автодорозі «Харків-Сімферополь» і порушив вимоги Правил дорожнього руху України та скоїв ДТП.

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 11 березня 2015 року, який набрав законної сили, ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, та призначено йому покарання у виді п'яти років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на два роки. На підставі статті 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строк на два роки.

Право власності на автомобіль DAF, державний номер НОМЕР_1, зареєстроване за ТОВ «Космос» на підставі свідоцтва про реєстрацію.

Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця з визначення вартості матеріального збитку КТЗ від 09 вересня 2014 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Mazda 929, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок вказаної ДТП, становить 35 тис. 841 грн 37 коп. У зазначеному висновку встановлено, що вартість відновлювального ремонту складає 61 тис. 800 грн 20 коп.

ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», в якому застраховано відповідальність ТОВ «Космос», з заявою на виплату страхового відшкодування.

Відповідно до розрахунку страхового відшкодування вартість залишків пошкодженого транспортного засобу Mazda 929, належного ОСОБА_4, склала 17 тис. 135 грн 68 коп. (висновок оцінювача товариства з обмеженою відповідальністю «Експертум-Аве» від 19 листопада 2014 року).

Оскільки вартість відновлювального ремонту була значно вищою за ринкову вартість пошкодженого транспортного засобу на момент ДТП, страхова компанія, вважаючи автомобіль фізично знищеним, а його ремонт економічно необґрунтованим, у рахунок страхового відшкодування виплатила різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП у розмірі 18 тис. 195 грн 69 коп.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 10 листопада 2014 року автомобіль ОСОБА_4 було відремонтовано. Згідно з квитанціями, наданими ОСОБА_4, від 01 вересня та 10 листопада 2014 року вартість ремонтних робіт автомобіля Mazda 929, державний номер НОМЕР_2, склала 33 тис. 690 грн.

Згідно з листом Нацкомфінпослуг від 25 лютого 2015 року матеріальна шкода власнику транспортного засобу на момент скоєння ДТП склала 35 тис. 841 грн 17 коп., а враховуючи те, що ОСОБА_4 залишила в себе залишки транспортного засобу вартістю 17 тис. 135 грн 68 коп., то страхове відшкодування було виплачено в повному розмірі - 18 тис. 195 грн 69 коп.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Таким чином, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Отже, суд апеляційної інстанції, дослідивши належним чином наявні у справі докази, правильно застосував норми матеріального права і дійшов обгрунтованого висновку, що оскільки ОСОБА_4 просить стягнути з ТОВ «Космос» витрати на ремонт, проведений з її власносї інціативи, який був економічно необґрунтованим, то відсутні підстави для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливає, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Білоконь

Є.В.Синельников