Справа № 182/3942/18
Провадження № 6/0182/74/2018
У Х В А Л А

Іменем України

05.06.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрова А.Г., розглянувши подання Старшого державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про привід боржника ОСОБА_2, оскільки здійснені заходи з виконання рішення суду результатів не дали, перевірити майновий стан не вдалось, про місце перебування боржника нічого не відомо.

Відповідно до статті 438 ЦПК України передбачено, що привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Судом встановлено, що у Нікопольському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться на виконанні виконавчий лист № 1/184/149/17 від 05.01.2018 року виданого Орджонікідзевський міським судом Дніпропетровської області на виконання вироку суду від 26.10.2017 року, що набрав законної сили 28.11.2017 року.

23.01.2018 року старший державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 відкрила виконавче провадження № 55594875, а також здійснила письмові запити до уповноважених органів з метою встановлення матеріального стану боржника.

22.02.2018 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою, що міститься у виконавчому листі, однак перевірити майновий стан не було можливим, боржника вдома не було про що складений відповідний акт.

14.05.2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника, однак знову перевірити майновий стан не вдалось, мешканцями прилеглих квартир про місце перебування боржника нічого не відоме.

Як слідує з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 14 ч. 3ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

В розумінні ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Натомість жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували дійсність належного повідомлення боржника про його виклик до виконавчої служби, а так само його ухилення від явки до державного виконавця, суду не надано, у звязку з чим застосування до ОСОБА_2О, примусового приводу як боржника не відповідатиме визначеним ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Доказів, які б свідчили про вжиття державним виконавцем заходів щодо встановлення дійсного місця перебування боржника, факту повідомлення його про виклик до виконавчої служби, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає подання державного виконавця про примусовий привід боржника ОСОБА_2 необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу, що відмова у задоволенні подання про примусовий привід боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності застосування судом до боржника приводу.

Керуючись ст.ст. 76-83, 258, 260-261, 354, 438 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити старшому державному виконавцю Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 у задоволенні подання про привід боржника ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвалу складено 05.06.2018 року.

Суддя: ОСОБА_3