УХВАЛА

04 червня 2018 року

м. Київ

справа №759/15437/15-ц

провадження №61-8179зпв18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, треті особи: Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, Шевченківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту, за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2016 року у складі колегії суддів: Поліщук Н. В., Білич І. М., Болотова С. В. та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Кузнєцова В. О., Євтушенко О. І., Євграфової Є. П., Карпенко С. О., Мостової Г. І.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив в процесі розгляду справи, та просив: звільнити з-під арешту, накладеного на підставі постанови Управління Служби безпеки України у м. Києві від 15 листопада 2012 року про визнання земельних ділянок речовими доказами та накладення арешту в кримінальній справі № 1592, земельну ділянку загальною площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, яка на праві власності належить ОСОБА_1; звільнити з-під арешту, накладеного на підставі постанови Управління Служби безпеки України у м. Києві від 15 листопада 2012 року про визнання земельних ділянок речовими доказами та накладення арешту в кримінальній справі № 1663, земельну ділянку загальною площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: Андріївський Узвіз, 34е, м. Київ, кадастровий номер НОМЕР_1, яка на праві власності належить ОСОБА_1

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року позов задоволено.

Звільнено з-під арешту, накладеного на підставі постанови слідчого управління Служби безпеки України у м. Києві Глиняного О. від 15 листопада 2012 року в межах кримінальної справи № 1592, земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: вул. АДРЕСА_1 кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка на праві власності належить ОСОБА_1

Звільнено з-під арешту, накладеного на підставі постанови слідчого Управління Служби безпеки України у м. Києві Єгізарова Р. від 15 листопада 2012 року в межах кримінальної справи № 1663, земельну ділянку площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка на праві власності належить ОСОБА_1

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2016 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2016 року та рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 травня 2016 року скасовано, провадження у справі закрито.

У червні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції з передбачених пунктами 2, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України у редакції від 18 березня 2004 року № 1618-IV (далі - ЦПК України 2004 року) підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України, щодо застосування у подібних правовідносинах матеріального права, а саме: статті 15 ЦПК України 2004 року, статей 15, 16, 316, частини першої статті 319, статей 321, 391 ЦК України, пункту 9 «Перехідні положення Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Як на приклади неоднаковогозастосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року у справі № 372/2592/16-ц, від 01 березня 2017 року у справі № 757/15731/15-ц, від 13 вересня 2012 року у справі № 6-29813св12, від 05 червня 2013 року у справі № 6-29813св12.

Як на приклад невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах зазначених норм матеріального права заявник посилається на постанову Верховного Суду України від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 03 липня 2017 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Подільського районного суду м. Києва.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, що набув чинності 15 грудня 2017 року, заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 360-1 Цивільного процесуального Кодексу України, у редакції від 18 березня 2004 року № 1618-IV (далі - ЦПК України 2004 року), після надходження витребуваних матеріалів справи та завершення інших підготовчих дій суддя-доповідач виносить ухвалу про призначення справи до розгляду.

У лютому 2018 року Верховним Судом України матеріали зазначеної справи передано до Касаційного цивільного суду.

Дії з підготовки справи до розгляду закінчені, справу необхідно призначити до розгляду.

Керуючись частиною другою статті 360-1 ЦПК України від 18 березня 2004 року № 1618-IV,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, треті особи: Головне управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, Шевченківське районне управління поліції Головного управління Національної поліції України у м. Києві, про звільнення майна з-під арешту, за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 липня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017 року призначити до розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник