Справа № 212/3759/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді Борис О.Н., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участі секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., з участю представника психіатричного закладу ОСОБА_3, лікаря-психіатра ОСОБА_4, законного представника ОСОБА_5, прокурора Плющакової Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою в.о. головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_6 про госпіталізацію громадянина, визнаного у встановленому законом порядку недієздатним, у психіатричний стаціонар, -

встановив:

05.06.2018 року в.о. головного лікаря КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» ОСОБА_6 звернувся до суду із вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом другої групи дитинства по психічному захворюванню до 2020 року. Психоорганічний синдром, експлозивний варіант з маячними включеннями. Перебуває під наглядом лікаря-психіатра з жовтня 2013 року з приводу вираженого органічного розладу особистості і поведінки змішаного ґенезу. За рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2013 р. ОСОБА_7 визнаний недієздатним, його опікуном призначена мати - ОСОБА_5 Хворий з 1999 року зловживає спиртними напоями, з 2003 року перебуває на «Д» обліку у лікаря-нарколога. Неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні у наркологічному відділенні диспансеру. З 2013 року знаходиться під наглядом лікаря-психіатра. Неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в психіатричному стаціонарі диспансеру. Остання госпіталізація в 4 відділення диспансеру з 09.07.2017р. по 11.08.2017 року.

31.05.2018р. на прийом до дільничного лікаря-психіатра звернувся хворий у супроводі матері-опікуна, зі слів останньої, стан хворого погіршився біля місяця тому, коли став зловживати спиртними напоями, став агресивним до неї, потребує грошей, звинувачує матір у крадіжках, кидається на неї, не пускає до квартири, відмовляється від прийому медикаментів. 31.05.2018 р. був оглянутий комісією лікарів-психіатрів диспансеру, яка дійшла висновку що ОСОБА_7 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: виражений органічний розлад особистості та поведінки змішаного ґенезу (хронічна алкогольна інтоксикація, атеросклероз судин головного мозку). Виражений психоорганічний синдром, експлозивний варіант та потребує лікування лише в умовах стаціонару без його згоди.

05.06.2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Представник психіатричного закладу ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити.

В судовому засіданні лікар-психіатр КЗ «КПНД» ДОР суду пояснив, що ОСОБА_7 страждає на психічне захворювання, станом на теперішній час потребує лікування тільки в умовах стаціонару, оскільки відсутність такого лікування може негативно вплинути на здоровя хворого та оточуючих.

Законний представник ОСОБА_7 ОСОБА_5 у судовому засіданні просила заяву задовольнити та госпіталізувати її сина до психіатричного стаціонару для проходження лікування.

Особа, стосовно якої внесено заяву - ОСОБА_7 до суду не доставлений, згідно довідки лікаря психіатра, останній за психічним станом здоровя не може приймати участь у судовому засіданні.

Прокурор Плющакова Л.М. в судовому засіданні підтримала подану КЗ «КПНД» ДОР заяву та просила госпіталізувати ОСОБА_7 до психіатричного стаціонару для проходження лікування.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 народився 04 травня 1960 року, постійно мешкає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується паспортом громадянина України (а.с. 7).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2013 р., яке набрало законної сили 15.04.2013 р., ОСОБА_7 визнано недієздатним, його опікуном призначено мати - ОСОБА_5 (а.с. 6).

Згідно рішення ЛКК № 471 від 31.05.2018 р., при теперішньому обстеженні ОСОБА_7 - орієнтований всебічно правильно. На запитання відповідає неохоче; метушливий, підозрілий; фон настрою стойко знижений. Емоційно лабільний, легко афектується. Негативно настроєний до матері, виказує до її адреси маячні ідеї відношення. Свою неправильну поведінку вдома заперечує. Пам'ять, інтелект знижені. Критично свій стан не оцінює. У звязку з чим, комісія дійшла до висновку, що ОСОБА_7 страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді: Виражений органічний розлад особистості та поведінки змішаного ґенезу (хронічна алкогольна інтоксикація, атеросклероз судин головного мозку). Виражений психоорганічний синдром, експлозивний варіант та потребує лікування лише в умовах стаціонару без його згоди (а.с. 5).

Згідно заяви законного представника ОСОБА_7 ОСОБА_5, остання просить госпіталізувати її сина у звязку із погіршенням стану його психічного здоровя та агресивною поведінкою, на протязі останнього місяця її син став зловживати спиртними напоями, вимагає гроші, звинувачує її у крадіжках, кидається на неї, не впускає до квартири, відмовляється від прийому медикаментів (а.с. 4).

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» (далі Закон), особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно ч.1 ст. 13 Закону, особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону, госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

Однак, рішенням Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 року, яке є обовязковим до виконання на території України, було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року N 1489-III. Вказаний такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що «стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, разом із статтями 2, 3 та 4, посідає провідне місце серед основоположних прав, що гарантують фізичну безпеку особи, і тому її важливість є надзвичайною. Її основною метою є запобігання свавільного чи невиправданого позбавлення свободи» (пункт 30 рішення у справі «МакКей проти Сполученого Королівства» від 3 жовтня 2006 року ).

У пункті 1 статті 5 Конвенції закріплено підстави для правомірного позбавлення особи свободи відповідно до яких належить і законне затримання психічно хворої особи, а в пункті 4 цієї статті передбачено перевірку законності такого затримання у судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_7 страждає на психічне захворювання, у звязку із чим визнаний судом недієздатним та не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію до психіатричного закладу, опікун ОСОБА_7 ОСОБА_5 просить госпіталізувати ОСОБА_7 у психіатричний стаціонар, враховуючи те, що останній внаслідок погіршення його психічного стану виявляє безпосередню небезпеку для себе, оточуючих, зокрема спричинити суттєву шкоду своєму здоровю та оточуючих, що підтверджується зібраними у справі доказами, у суду наявні усі підстави для задоволення заяви, та госпіталізації ОСОБА_7 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 259, 263, 264, 265, 268, 341, 342 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 13,14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», суд -

У Х В А Л И В:

Заяву в.о. головного лікаря Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_6 про госпіталізацію громадянина, визнаного у встановленому законом порядку недієздатним, у психіатричний стаціонар - задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, визнаного у встановленому законом порядку недієздатним у психіатричний стаціонар Комунального закладу «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради».

Рішення суду підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя: О.Н. Борис

Присяжні: ОСОБА_8

ОСОБА_2

Повне рішення складено та підписано 08.06.2018 року.