Справа №: 343/610/18
Провадження №: 2/0343/335/18
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Лицура І.М.,

секретаря Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Долинської РДА Івано-Франківської області, про усунення батькові, який проживає окремо, перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Долинської РДА Івано-Франківської області, в якому просив зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з їх дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши такі способи його участі у вихованні дитини, як: побачення щосереди з 17:00 до 19:00 год., щопятниці з 16:00 до 20:00 год., першої, третьої суботи місяця та другої, четвертої неділі місяця з 10:00 до 18:00 год.; один раз на три місяці, за попередньою домовленістю з відповідачкою, проводення відпочинку з дитиною протягом одного тижня; необмежене спілкування з дочкою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з дочкою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні дитина проводить з ним; в день його побачення з дочкою, він може забирати останню з дому/школи особисто, а також зобовязати відповідачку за два дні до його зустрічі з дитиною надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання цих обставин. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2017 року. Від даного шлюбу в них 17.02.2010 року народилася дочка ОСОБА_4, яка згідно вказаного рішення суду залишена на проживанні з матірю. Після розірвання шлюбу у нього з відповідачкою почалися непорозуміння щодо участі у вихованні дочки. Всі його намагання мирним шляхом врегулювати даний спір приводять до конфліктів, оскільки відповідачка перешкоджає йому бачитися з дитиною, не бажає його присутності та створює такі обставини, через які він не може зустрічатися з дитиною. Інколи він спілкується з дочкою по телефону, але це не забезпечує його належної участі у вихованні доньки. Він працює в Російській Федерації та більшість часу перебуває за межами України з метою заробітку для утримувати непрацезданих батьків та неповнолітньої дочки. При цьому весь цей час він намагається налагодити звязок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Після спроб вирішити даний конфлікт з відповідачкою мирним шляхом він звернувся з заявою до органу опіки та піклування Долинської РДА Івано-Франківської області, яким 11 грудня 2017 року було винесено розпорядження № 399 «Про визначення порядку участі батька у вихованні дитини». Відповідно до даного розпорядження йому було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 та у її вихованні, зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, попереджено батьків про відповідальність за підбурювання дитини проти кожного батьків і невиконання даного розпорядження. Однак, відповідачка не виконує вимоги розпорядження та продовжує чинити йому перешкоди у спілкуванні з дочкою та її вихованні, в звязку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача згідно довіреності від 16.04.2018 року (а.с. 27) ОСОБА_5 повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини та зазначила, що в добровільному порядку вирішити спір немає можливості, оскільки відповідачка на компроміси йти не бажає. Просила позов задоволити та зобовязати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 та її вихованні.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, пояснивши, що вона жодним чином не чинить позивачу перешкод щодо його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та не має жодних заперечень щодо такого спілкування. Однак, дочка ОСОБА_4 боїться батька, який за час спільного проживання часто влаштовував скандали та застосовував до дитини фізичну силу, а в останній час приїжджає до неї у нетверезому стані, тому дитина не бажає спілкуватися з позивачем. Дитина перебуває в складному психологічному стані й потрібен певний час, щоб він стабілізувався.

Представник третьої особи: органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Долинської РДА Івано-Франківської області згідно довіреності № 12/01-09/55 від 04.01.2018 року ОСОБА_6 позовні вимоги визнала та вказала, що позивач ОСОБА_1 звертався в Службу у справах дітей Долинської РДА із заявою щодо усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини ОСОБА_3 Дана заява виносилася на розгляд засідання органу опіки та піклування та 11.12.2017 року було винесено розпорядження № 399 «Про визначення порядку участі батька у вихованні дитини». Вважає, що відповідачка не повинна чинити позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною та настроювати дитину проти батька, тому просила позов задоволити.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28 лютого 2017 року.

Свідоцтво про народження, видане виконавчим комітетом Надіївської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області 23.02.2010 року (а.с. 10), підтверджує, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою сторін по справі.

Згідно розпорядження № 399 «Про визначення порядку участі батька у вихованні дитини»,виданого Долинською РДА Івано-Франківської області 11.12.2017 року (а.с. 7), встановлено порядок побачення ОСОБА_1 з малолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2: щосереди з 17 години до 19 години, щопятниці з 16 години до 20 години, перша, третя субота місяця та друга, четверта неділя місяця з 10 години до 18 години; один раз на три місяці, за попередньою домовленістю з матірю дитини, проводити відпочинок з дитиною протягом одного тижня; зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною та попереджено батьків про відповідальність за підбурювання дитини проти кожного батьків і невиконання даного розпорядження.

Про те, що відповідачка ОСОБА_2 чинить перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з дитиною свідчить висновок ДОП Долинського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 27.09.2017 року (а.с. 34), з якого вбачається, що 28.08.2017 року близько 18:00 год. ОСОБА_1 приїхав до будинку ОСОБА_2 побачитись з їхньою дочкою, однак ОСОБА_2 не дозволила колишньому чоловікові побачити дочку, в звзку з чим між ними виник словесний конфлікт.

Судом встановлено, що у сторін по справі виник спір щодо порядку участі позивача ОСОБА_1 у вихованні неповнолітньої дочки ОСОБА_4 та спілкуванні з нею. Позивач бажає приймати участь в вихованні своєї дитини та піклуватися про її здоров'я, духовний та моральний розвиток, однак не може реалізувати своє право через перешкоди з боку відповідачки ОСОБА_2, якій надає кошти на утримання їхньої дитини, що підтверджується роздруківкою з кредитної карти позивача від 04.01.2018 року (а.с. 11-20).

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Так, з характеристики ОСОБА_1, виданої 30.08.2017 року Надіївською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області (а.с. 5) встановлено, що позивач позитивно характеризується за місцем проживання, не має шкідливих звичок, користується авторитетом серед односельчан та друзів. Скарг на поведінку ОСОБА_1 в сільську раду не поступало, в громадських місцях останній поводить себе добре.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 30.08.2017 року, комісією в складі секретаря сільської ради ОСОБА_8, депутата сільської ради ОСОБА_9 та сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с. 6) встановлено, що в житловому будинку, в якому зареєстрований позивач ОСОБА_1 добрі умови для проживання дорослих і дитини.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у звязку з чим загострились взаємовідносини між відповідачкою та позивачем. Така ситуація в їх відносинах не дає можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін по справі та враховувати при цьому інтереси малолітньої дитини.

Відповідно до положень ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Обєднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, крім випадку передбаченого ч.5 ст. 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 153 даного Кодексу, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

У відповідності до вимог частин 1-3 ст. 157 цього ж Кодексу, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого ч.5 цієї статті. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ст.ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Отже, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов'язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно.

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. І лише у випадку вчинення перешкод тим із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, батько зобов'язаний приймати участь у вихованні дитини постійно, а не тільки за домовленістю із матір'ю. Не врахування цього при вирішенні спору і встановлення способу спілкування позивача із дитиною виключно за домовленістю із відповідачем та у його присутності може протиправно обмежити його участь у вихованні дитини.

У частинах 1,2 ст. 155 Сімейного кодексу України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя, більш того, природні стосунки не припиняються від того, що дитина взята на державне піклування. Тобто те, що сторони по даній справі проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити з нею більше часу.

Надавши оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності, приймаючи до уваги наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у вихованні дитини, враховуючи вік, стан здоровя та інтереси дитини, принцип рівності прав та обовязків батьків щодо дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Суд вважає, що систематичні побачення батька з дочкою будуть сприяти налагодженню відносин між ними та забезпечать дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

За таких обставин, враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне позов задоволити, зобовязати відповідачку ОСОБА_2 не чинити перешкод позивачу ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши такі способи його участі у вихованні дитини, як: побачення щосереди з 17:00 до 19:00 год., щопятниці з 16:00 до 20:00 год., першої, третьої суботи місяця та другої, четвертої неділі місяця з 10:00 до 18:00 год.; один раз на три місяці, за попередньою домовленістю з відповідачкою, проведення відпочинку з дитиною протягом одного тижня; необмежене спілкування з дочкою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з дочкою або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні дитина проводить з ним; в день його побачення з дочкою, він може забирати останню з дому/школи особисто, а також зобовязати відповідачку за два дні до його зустрічі з дитиною надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання цих обставин.

На підставі викладеного, ч.1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 141, 153, 155, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 259,263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши такі способи його участі у вихованні дитини, як: побачення щосереди з 17:00 до 19:00 год., щопятниці з 16:00 до 20:00 год., першої, третьої суботи місяця та другої, четвертої неділі місяця з 10:00 до 18:00 год.; один раз на три місяці, за попередньою домовленістю з відповідачкою, проведення відпочинку з дитиною протягом одного тижня; необмежене спілкування з дочкою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв'язку; у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з дочкою або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні дитина проводить з ним; в день його побачення з дочкою, він може забирати останню з дому/школи особисто, а також зобовязати відповідку за два дні до його зустрічі з дитиною надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання цих обставин.

У разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, що проживає за адресою: 77515, Івано-Франківська область Долинський район с.Надіїв вул. Полуботка, 65, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії СЕ номер: 669778, виданий Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області 09.01.2014 року.

Відповідачка: ОСОБА_2, що проживає за адресою: 77515, Івано-Франківська область Долинський район с.Надіїв вул. Л.Українки.

Третя особа: орган опіки та піклування Долинської РДА Івано-Франківської області, що знаходиться за адресою: 77504, Івано-Франківська область м.Долина пр.Незалежності, 5, .

Суддя: