ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Київ

справа № 363/3740/17

провадження № 22-ц/824/2238/18

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В. (суддя-доповідач), Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

сторони :

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року у складі судді Баличевої М.Б., повний текст складено 13.07.2018 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідач звернувся до банку 21.10.2014 року з заявою № б/н відповідно до якої отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80% річних від суми боргу та оплатою пені та штрафу в розмірі 500 грн. та 5% від суми боргу. Підписавши зазначену заяву ОСОБА_4 підтвердив свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», що в свою чергу складає договір про надання банківських послуг.

Далі Банк, посилаючись на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, станом на 10.09.2017 року у нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 13049, 83 грн., яка складається із: тіла кредиту - 2962, 72 грн.; відсотків за користування кредитом - 3010,06 грн.; пені - 597, 44 грн.; а також штрафів (фіксована частина) - 500 грн., процентна складова - 5979, 61 грн., просив стягнути з відповідача зазначений борг та судові витрати в сумі 1600 грн.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.10.2014 року у розмірі 2962,72 грн. та судовий збір у сумі 400 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні всієї суми боргу та ухвалити нове, яким вимоги банку задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права. Крім того, Банк зазначив, що суд неповно дослідив письмові докази надані позивачем та не дав їм належної оцінки. Зокрема, Банк у скарзі зазначив, що анкета-заява від 21.10.2014 року яка міститься в матеріалах справи має ознаки кредитного договору, містить відповідні умови, які підписали обидві сторони.

Відповідач після отримання картки та ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти. Підписання ОСОБА_4 зазначеної анкети-заяви від 21.10.2014 року, активація ним картки, користування картковим рахунком та часткове погашення заборгованості свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток. Таким чином, підписуючи анкету-заяву, відповідач підтвердив з поміж іншого, що в подальшому зобов'язується самостійно знайомитись зі всіма змінами Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів на офіційному сайті Банку.

ТакожБанк зауважив, що відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та отримавши усі документи по справі не направив до суду першої інстанції ні відзиву, ні заперечень на спростування доказів, наданих Банком.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.10.2014 року з метою отримання банківських послуг відповідач ОСОБА_4 звернувся до Банку і підписав анкету-заяву, на підставі якої банк надав відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 300 грн. зі сплатою відсотків, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.2. Договору.(а.с.7,19).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис ОСОБА_4 в заяві.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Згідно п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту, оплати винагороди банку.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору.

Овердрафт - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування (п. 1.1.1.63 Договору).

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не виконував належним чином свої зобов'язання за договором, в результаті цього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 13049, 83 грн., яка згідно наявного в справі розрахунку складається із: тіла кредиту - 2962, 72 грн.; відсотків за користування кредитом - 3010,06 грн.; пені - 597, 44 грн.; а також штрафів (фіксована частина) - 500 грн., процентна складова - 5979, 61 грн. (а.с.5-6).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу, а тому, на думку суду, відсутні правові підстави для стягнення цих коштів.

Разом з тим, судом першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту у розмірі 2962,72 грн., зважаючи на доведеність отримання кредиту відповідачем у зазначеній сумі.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки суд першої інстанції не оцінив належні та допустимі докази у їх сукупності, не звернув уваги на фактичні дані, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

При оформленні анкети-заяви на отримання кредиту, що була підписана відповідачем і зазначений факт останнім не спростовано вказано, що заява разом з Пам'яткою, Умовами та Правилами надання банківський послуг, а також Тарифами складають між ним та банком Договір про надання банківський послуг (а.с.7).

Укладання договору здійснюється за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання відповідно до ст. 634 ЦК України. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору в такій формі чинному законодавству не суперечить.

Згідно із визначенням, яке міститься в ст.633 ЦК України, договори, які укладаються Банком з фізичними особами, є публічними. Також частинами 2 та 3 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів.

Відповідач ОСОБА_4 користувався кредитними коштами та здійснював погашення кредиту, що стверджується наданими банком доказами (а.с.5-6).

Оскільки наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за відповідачем заборгованості внаслідок неналежного виконання ним своїх обов'язків по сплаті кредиту, що також у своєму рішенні визнав суд першої інстанції, помилковим є висновок суду про необґрунтованість вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом - 3010,06 грн.; пені - 597, 44 грн.; а також штрафів - 500 грн. фіксована частина та 5979, 61 грн. - процентна складова.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається що позивачем надано допустимі та належні докази щодо обґрунтованості своїх позовних вимог, натомість відповідачу було надано змогу надати свій відзив чи заперечення на спростування позовних вимог, однак відповідач таким правом не скористався.(а.с.46-47).

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норми матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено існування між сторонами кредитних правовідносин, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, існування заборгованості, що нарахований відповідно до умов існуючого договору, отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, в частині відмови у стягненні всієї суми боргу, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. В решті рішення суду сторонами не оскаржується, тому підлягає залишенню без змін.

Згідно ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 374, 376, 381, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,-

постановив :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2018 року в частині відмови у стягненні суми боргу за кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суму боргу по процентам за користування кредитом - 3010,06 грн.; пені - 597, 44 грн.; а також штрафів у сумі 500 грн. - фіксована частина та 5979, 61 грн. - процентна складова.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір у сумі 3600 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий

Судді: