АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/4865/17 22-ц/774/608/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа 212/4865/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар - Кислиця І.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлок-Кривий Ріг»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлок-Кривий Ріг» на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 10 листопада 2017 року, ухваленого суддею Колочко О.В. в місті Кривому Розі, повний текст рішення суду складений 14 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлок-Кривий Ріг» ( надалі - ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг» ) про зобов'язання надати відомості про оплату праці.

В мотивування заявлених вимог зазначив, що перебував в трудових відносинах з відповідачем в період з 29 квітня 2012 року по 30 червня 2017 року. 27 червня 2017 року він звернувся до керівництва із заявою про надання відомостей, що стосуються його оплати праці за період роботи, зокрема, щомісячні нарахування за основною роботою, за сумісництвом щодо кількості відпрацьованих годин, щодо загальних сум заробітної плати із зазначенням видів виплат, щодо розмірів і підстав утримань із заробітної плати, щодо виплачених сум заробітної плати, посилався на вимоги Закону України «Про звернення громадян» та ст.ст. 29, 31 Закону України «Про оплату праці». На час звернення до суду відповідь не отримав.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 10 листопада 2017 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг» надати ОСОБА_1 щомісячні відомості про розміри оплати праці за період роботи з 29 квітня 2012 року по 30 червня 2017 року за основною роботою та за сумісництвом щодо кількості відпрацьованих годин, загальних сум заробітної плати з розшифровкою за видами виплат, розмірів і підстав відрахувань із заробітної плати, виплачених сум заробітної плати. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В мотивування апеляційної скарги зазначає, що суд не взяв до уваги, що табель обліку робочого часу має термін зберігання один рік, тому у період з 2009 р. по 2015 р. є знищеним. Крім того, табель обліку робочого часу за 2016 рік втрачений під час перевезення. Через несанкціоноване втручання у комп'ютерну систему підприємства ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг», відбулось блокування інформації бухгалтерського обліку та її знищення, що унеможливлює надання підприємством будь-якої інформації стосовно фінансово - господарської та кадрової діяльності.

Позивач не скористався правом надати відзив на апеляційну скаргу.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Як встановлено судом, згідно записів що містяться в трудовій книжці, позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем в період з 29 квітня 2012 року по 30 червня 2017 року, працюючи на посаді охоронника за строковим договором, звільнений на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України за закінченням строку договору (а.с. 8-12).

27 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до підприємства відповідача із письмовою заявою про надання інформації про оплату праці, яку надіслав в той же день на адресу відповідача. Згідно зворотного поштового повідомлення заява отримана ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг» 06 липня 2017 року (а.с. 13-15).

Згідно листа від 15 серпня 2017 року за № 447, надісланого ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг» на ім'я ОСОБА_1, який ним отримано 23 серпня 2017 року, відповідач повідомив про неможливість надати запитувану позивачем інформацію, оскільки вона втрачена внаслідок несанкціонованого втручання в комп'ютери (кібератака), що призвело до пошкодження всієї бази нарахування заробітної плати (а.с. 38-39).

За фактом несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислюваної машини (комп'ютера) на товаристві «Інтерлок-Кривий Ріг» було прийнято заяву про кримінальне правопорушення і долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000856 від 28 червня 2017 року, у якому здійснюється досудове розслідування (а.с. 40-42).

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем порушено право позивача на отримання інформації щодо нарахованої та виплаченої йому заробітної плати, кількість відпрацьованого часу та сум утримання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини, які урегульовані законодавством про працю щодо отримання працівником інформації про розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати, утримання обов'язкових платежів, відпрацьованого часу.

Згідно до положень ст. 32 Конституції України кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Згідно до ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що неналежне ведення відповідачем господарської діяльності, щодо ведення та зберігання первинної документації, у зв'язку із чим, відповідача ТОВ «Інтерлок-Кривий Ріг» притягнуто до адміністративної відповідальності не може звільнити останнього від обов'язку надати працівнику інформацію щодо його заробітку, кількості відпрацьованих годин, утриманих платежів.

Крім того, до п.44.5 ст.45 Податкового Кодексу України платник податків має відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів.

Колегія суддів не може вважати обґрунтованими доводи апеляційної скарги відповідача про втрату та знищення первинної документації, оскільки обов'язок її відновити покладено саме на підприємство.

Крім того, позивач не ставив питання про надання йому табелів обліку робочого часу, а просив надати відомості про відпрацьований час за основною роботою та за сумісництвом, загальні суми нарахування заробітної плати з розшифруванням нарахувань за видами виплат, розміри та підстави утримань.

Крім того, слід зазначити, що згідно Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджений наказом Мін'юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578), до документів зі строком зберігання, що перевищують 3 роки відносяться документи про виплату доходів фізособам і утримання з них податків, розрахунково-платіжні відомості (особові рахунки) працівників, особові справи працівників - не менше 75 років.

У відповідності до положень ст. 302 ЦК України фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про оплату праці» при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.

Отже, аналіз вказаних норм свідчить про існування передбачених чинним законодавством України гарантій прав працівника, які полягають, зокрема, у можливості отримувати від роботодавця відомості про одержану заробітну плату у об'ємі не меншому ніж визначено ст. 30 Закону України «Про оплату праці».

Колегії суддів, звертає увагу, що у разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації, підприємство зобов'язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами (п. 6 ст. 9 Закону № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Пунктом 6.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, передбачено, що первинні документи, облікові регістри та бухгалтерська звітність, створені у формі електронного документа, повинні зберігатися на електронних носіях інформації у формі, що дає змогу перевірити їх цілісність на цих носіях, та протягом строку, що не повинен бути меншим від строку, встановленого для відповідних документів на папері.

Тому, посилання відповідача в апеляційній скарзі на дотримання відповідачем вимог законодавства та використання документообігу лише в електронній формі, не звільняє його від обов'язкунадати позивачу, як працівнику, інформацію стосовно його заробітку, утриманих податків та обов'язкових платежів.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України Апеляційний суд Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлок-Кривий Ріг» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 10 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 28 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: