Справа № 495/8159/18
№ провадження 2/495/2703/2018
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
12 грудня 2018 року м. Білгород-Дністровський
Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі :
головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.
за участю секретаря Асланової Ф.А.,
справа № 495/8159/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно,
Позивач ОСОБА_1, звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, у відповідності до ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1261 ЦК України, просить суд: встановити факт належності житлового будинку та господарських споруд, розташованих на земельній ділянці 0,25 га за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Козацьке, вул. Центральна, 25, придбаного згідно договору 336/Б купівлі продажу нерухомого майна від 28.09.1996 року за ОСОБА_2, померлим 29.12.2012 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок №25, розташований на земельній ділянці 0,25 га за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Козацьке, вул. Центральна/Радянська/, що складається з: жилий будинок літ. «А», загальною площею 40,6 кв.м., жилою площею 29,3 кв.м., веради літ. «а», кухні літ. «Б», №1-забор, №2 калитка, №3 ворота, №4 - цистерна.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.12.2012 року помер її чоловік ОСОБА_2.
Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Козацьке, вул. Центральна /Радянська/, буд. 25 Білгород-Дністровського району Одеської області, та усе інше майно, де б воно не було та з чого б не складалось.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 є також його діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які написали відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1.
Іншим спадкоємцем ОСОБА_5 було укладено договір з ОСОБА_1 про поділ спадкового майна, за яким житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Козацьке, вул. Центральна /Радянська/, буд. 25 Білгород-Дністровського району Одеської області, та усе інше майно, де б воно не було та з чого б не складалось, окрім земельної ділянки площею 0,4709, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Козацька сільська рада, масив № 24, ділянка № 27; земельної ділянки площею 0,4800 га, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Козацька сільська рада, масив № 24, ділянка № 27, а також земельної ділянки площею 2,6890, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Козацька сільська рада, масив № 13, ділянка № 4, переходить до ОСОБА_1.
Вона бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак згідно листа державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори оформлення спадщини неможливо, у звязку з оформленням договору купівлі-продажу нерухомого майна 28.03.1996 року через Одеську товарну біржу.
Дійсно 28.03.1996 року між її чоловіком та ОСОБА_6 Ананьєвою було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 336/Б згідно якого ОСОБА_2 придбав будинок № 25, розташований по вул. Центральна / Радянська/ в с.Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області.
За вказаним договором була сплачена повна вартість будинку, тобто виконані всі умови договору. Після укладання договору, вона разом з чоловіком прийняли у своє володіння та розпорядження житловий будинок, та оформили технічну документацію на нього. Договір купівлі-продажу № 336/Б від 28.03.1996 року був зареєстрований Білгород-Дністровським МБТІ.
На підставі викладеного, вважає, що жилий будинок № 25, розташований по вул. Центральна /Радянська/ в с. Козацьке Білгород-Дністровського району Одеської області є таким, що відбувся, тобто є виконаним, реальним та дійсним.
Оскільки від спадщини вона не відмовляється, фактично її прийняла, користується будівлею та земельною ділянкою під ним, сплачує всі необхідні платежі, обробляє земельну ділянку, просить її позовні вимоги з вказаних підстав задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні надав заяву з проханням позовні вимоги задовольнити, та розглянути справу у його відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 12.12.2018 року, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що дійсно 29.12.2012 року помер спадкодавець ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 328237, виданим виконавчим комітетом Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно.
З матеріалів справи вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2, позивач перебувала із ним у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 302875/.
Позивач зазначає, що іншими спадкоємцями до майна померлого 29.12.2012 року ОСОБА_2 є його діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які написали відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1.
Спадкоємець ОСОБА_5 07.08.2018 року уклала договір з ОСОБА_1 про поділ спадкового майна, за яким житловий будинок, що знаходиться за адресою: с.Козацьке, вул. Центральна /Радянська/, буд. 25 Білгород-Дністровського району Одеської області, та усе інше майно, де б воно не було та з чого б не складалось, окрім земельної ділянки площею 0,4709, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Козацька сільська рада, масив № 24, ділянка № 27; земельної ділянки площею 0,4800 га, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Козацька сільська рада, масив № 24, ділянка № 27, а також земельної ділянки площею 2,6890, що розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Козацька сільська рада, масив № 13, ділянка № 4, переходить до ОСОБА_1. Вказаний договір був посвідчений державним нотаріусом ШостоїОдеської нотаріальної контори ОСОБА_7, та зареєстрований в реєстрі за № 9-276.
Позивач бажає прийняти спадщину після померлого, звернулась до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку із тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку відбувся в Одеській товарній біржі , зареєстрований з порушенням діючого на той час законодавства, у звязку з чим необхідно вирішити питання визнання його таким, що відбувся, виконаним та реальним/.
Так, матеріалами справи встановлено, що дійсно 28.03.1996 року на Одеській товарній біржі між ОСОБА_6 Ананьєвою та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 336/Б, згідно якого ОСОБА_6 Ананьєва продала, а ОСОБА_2 купив жилий будинок, розташований на землях присадибного фонду Козацької сільської ради, що має загальну площу 40,6 кв.м., житлову 29,3 кв.м., розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністрвоський район, с.Козацьке, вул. Радянська, буд. № 25. Підтвердженням факту виникнення права власності у ОСОБА_2 на вказаний жилий будинок є реєстрація договору купівлі-продажу в КП «Білгород-Дністровського МБТІ» 23.04.1996 року під № 99.
Позивач зазначає, що сторони повністю виконали умови договору, її чоловік, як покупець сплатив повну вартість будинку, будинок був переданий йому та він одразу після укладання договору прийняв у своє володіння та розпорядження житловий будинок, та оформив технічну документацію на нього, що підтверджує технічним паспортом на садибний/індивідуальний/ житловий будинок.
Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до листа № 1082 від 13.08.2018 року з КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року власником житлового будинку № 25 по вул. Центральній /колишня Радянська/ в с.Козацьке, Білгород-Дністровського району Одеської області був ОСОБА_2 на підставі договору № 336/Б купівлі-продажу від 28.03.1996 року. Дублікат правовставнолюючого документу КП «БТІ» не реєструвався. Житловий будинок в цілому складається з: житловий будинок літ. «А», загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м., кухні літ. «Б», сараю літ. «В», літньої кухні літ. «Г», вбиральні літ. «Д», споруд № 4-7. Самочинно збудовано сарай літ. «В», літня кухня «Г.». Рішенням Козацької сільської ради № 70-VІІ від 20.05.2016 року вул. Радянська в с.Козацьке перейменована на вул. Центральну..
Згідно з ст. 15 Закону України Про товарну біржу, зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ст. 224 ЦК України, 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.
Відповідно до ст. 225 ЦК України, 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 ЦК України, в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України, 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, з моменту її придбання та до кінця життя ОСОБА_2 проживав у ньому та користувався у повній мірі, суд вважає за можливе визнати укладений 28.03.1996 р. договір купівлі-продажу таким, що відбувся, тобто таким, що виконаний, реальний та дійсний.
Таким чином, позовні вимоги в частині встановлення факту належності спірного будинку ОСОБА_2, померлому 29.12.2012 року підлягають задоволенню.
Позивач зазначає, що вона фактично після смерті чоловіка прийняла спадкове майно, про відмову від прийняття спадщини не заявляла.
Так, у відповідності до довідки № 445 від 31.08.2018 року, виданої Старокозацькою сільською радою, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
У відповідності до довідки № 446 від 31.08.2018 року, виданої Старокозацькою сільською радою, на день смерті ОСОБА_2, 28.12.2012 року з ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_1, син ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_8.
У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Як встановлено в ході судового розгляду справи позивач звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини, не заявила відмову від спадщини.
Таким чином, з урахуванням того, що позивач є спадкоємцем 1 черги за законом до майна померлого ОСОБА_2, яка у встановлений чинним законодавством строк звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, проте їй було відмовлено, з підстав того, що спірний житловий будинок був оформлений у Одеській товарній біржі, а в судовому засіданні підтверджено факт належності вказаного будинку ОСОБА_2, враховуючи, що інші спадкоємці відмовились від належного їм спадкового майна у вигляді житлового будинку шляхом надання відповідних заяв до нотаріуса та укладання договору про поділ спадкового майна, а також прийнявши до уваги, що іншого способу захистити права позивача, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.
Керуючись ст. ст. ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК України, (в ред. 1963 року), ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1268 -1269 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280 - 281, 354 ЦПК України , суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт належності житлового будинку та господарських споруд, розташованих на земельній ділянці 0,25 га за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Козацьке, вул. Центральна, 25, придбаного згідно договору 336/Б купівлі продажу нерухомого майна від 28.09.1996 року ОСОБА_2, померлому 29.12.2012 року.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №25, розташований на земельній ділянці 0,25 га за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Козацьке, вул. Центральна/Радянська/, що складається з: жилий будинок літ. «А», загальною площею 40,6 кв.м., жилою площею 29,3 кв.м., веради літ. «а», кухні літ. «Б», №1-забор, №2 калитка, №3 ворота, №4 цистерна.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КЕ 373183.

Відповідач: Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Старокозаче, вул. Соборна, 34.

Суддя: