АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«23» серпня 2018 року м. Херсон

Справа № 664/2085/17

Провадження № 22-ц/791/1256/18

Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя - доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.
секретарЦвєткова І. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Савчак С. П. від 22 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Комунального підприємства редакція газети «Вісник Олешшя», ОСОБА_6 про визнання недостовірною інформації, зобов'язання її спростувати та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 ОСОБА_5 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що на сторінках газети «Вісник Олешшя» за підписом головного редактора ОСОБА_6 у випуску № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року було опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_1», в якій прізвища позивача не зазначено, але вказано, що події відбуваються в АДРЕСА_1, а саме утримується в господарстві понад 70 голів свиней, що робить нестерпним життя оточуючих сусідів.

Сусіди зверталися до Держспоживслужби, але спеціалісти надали «відписки». Мотивом відписок є те, що «ІНФОРМАЦІЯ_4» «ІНФОРМАЦІЯ_3», який забезпечує недоторканість «знахабнілого правопорушника». У статті також зазначено, що влада «в доску своя». Позивач припускає, що скаржники які звернулись до редакції є її сусідами, які писали скаргу до начальника Держспоживслужби в Цюрупинському районі про те, що вона порушує санітарні норми щодо утримання свиней.

Позивач зазначила, що хоча у статті не зазначено прізвищ, але не визиває сумніву, що вона стосується її родини.

Після появи ганебної статті вона направила головному редактору газети заяву про те, що викладені в ній факти є наклепом. Поширена інформація вказує на те, що її діяльність, пов'язана з вирощуванням свиней є неприпустимою у зв'язку з тим, що вона порушує санітарні норми: стоїть сморід, сеча стікає на вулицю і забруднює воду, що робить нестерпним життя її сусідів.

Позивач зазначала, що поширена інформація є негативною, недостовірною, має ознаки наклепу, набула широкого розголосу, є вагомою для багатьох громадян, чим суттєво принижує її честь та громадську репутацію серед широкого кола осіб і завдає моральної шкоди.

ОСОБА_5 просила суд визнати інформацію недостовірною та такою, що принижує її гідність та громадську репутацію поширену відповідачами, а саме звинувачення в тому, що вона - ОСОБА_5 порушує санітарні норми: стоїть сморід, сеча стікає на вулицю і забруднює воду, що робить нестерпним життя та приносить відповідачам моральну шкоду; зобов'язати комунальне підприємство редакцію газети «Вісник Олешшя» у строк 10 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати поширену недостовірну інформацію в газеті № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року шляхом опублікування офіційного повідомлення про спростування неправдивої інформації; стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 60 000,00 грн.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила його скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що за наявності доказів, яким суд не дав належної оцінки, він дійшов помилкового висновку про неможливість ідентифікувати особу позивачки у публікації газети.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6, зазначив, що суд повно і всебічно дослідив обставини справи, вірно визначився з тим, що опубліковану в газеті «Вісник Олешшя» статтю з урахуванням її змісту неможливо ідентифікувати з позивачем, в самій статті відсутня інформація , яку остання навела в прохальній частині і яку вона просить скасувати, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Враховуючи, що наразі апеляційні суди в апеляційних округах не утворені, справа підлягає перегляду в апеляційному порядку Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває Цюрупинський районно суд Херсонської області, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, представників відповідача, допитавши свідка, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, в газеті «Вісник Олешшя» № НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року міститься стаття, автором якої є ОСОБА_6 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1». У згаданій статті йдеться про те, що до редакції газети завітали посланці, які повідомили, що по АДРЕСА_1 утримується домашня ферма сусіда, яка налічує понад 40 голів свиней від якої йдуть «аромати», які вдихають жителі прилеглих будинків, і що на їх звернення до державних і спеціальних органів, зокрема до Держспоживслужби, замість вжиття конкретних заходів, отримали відписки, про що відвідувачі надали ряд документів.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - Постанова), під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

У п. 19 Постанови судам роз'яснено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону про пресу, стаття 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що в публікації газети «Вісник Олешшя» «ІНФОРМАЦІЯ_1» не зазначено, що ця стаття стосується ОСОБА_5, - прізвища, імені та по батькові особи не зазначено. Не зазначено найменування населеного пункту, району та області та номеру будинку де відбуваються події. Співпадіння лише назви провулку не може свідчити, що в статті викладені факти, які стосуються саме позивача. Також, не міститься у статті і посилання на жодний документ, за яким можливо ідентифікувати, що стаття стосується ОСОБА_5 При тому, що як показав свідок ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 свиней утримували декілька осіб, в т.ч. діє бойня свиней. Також, застосовані в статті фрази «ферма сусіда», «господар свинарні», «свинар», «на свинаря», «підприємливого сусіда» необхідно розуміти, що стаття стосується особи чоловічої статі, а позивач є жінкою. Крім того, стаття не містить висловлювань про те, що сеча стікає на вулицю та забруднює воду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що надрукована стаття не містить безпосереднього посилання на особу позивача, оскільки не містить жодного зазначення про те, що саме ОСОБА_5 порушує санітарні норми, утримуючи кількість свиней, що перевищує встановлені законом норми і призводить до забруднення води, смороду та іншим наслідкам.

Колегія суддів також вважає, що зі змісту статті і зазначених у ній обставин, наведених прізвищ, не можливо ідентифікувати позивачку з порушником, мова про якого йде у статті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що поширена ОСОБА_6 негативна та недостовірна інформація набула широкого розголосу, є вагомою для багатьох громадян і тим самим принижує її честь та громадську репутацію серед широкого кола осіб підлягає відхиленню, оскільки оспорювана інформація не містить відомостей, виражених у формі тверджень, що особою про яку зазначено в статті є саме позивачка. Зазначені відомості за ознакою відсутності у них даних про конкретну особу (прізвище, ім'я та по батькові його або членів його сім'ї, точної адреси проживання, назви населеного пункту) не можна вважати негативною інформацією стосовно ОСОБА_5

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції дано невірну оцінку доказам у справі колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення відповідно до ст.263 ЦПК України оцінив докази з урахуванням вимог ст.ст.77 - 80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та взаємозв'язок.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не містять нових фактів чи засобів доказування, зводяться до переоцінки обставин і доказів, яким суд дав належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновки суду не спростовують і підлягають відхиленню.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування немає.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 22 червня 2018 рок залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

Дата складання повного судового рішення 27 серпня 2018 року.

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 28 серпня 2018 року Постанова набрала законної сили 23 серпня 2018 року

Суддя Секретар судового засіданняЛ. П. Воронцова І. С. Цвєткова