Справа № 462/5622/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.,

при секретарі Патер М.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2002 року, у якому мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб із відповідачкою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось через те, що у них різні погляди на життя, несумісність характерів, постійні сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Останні шість років проживають окремо, шлюб існує формально, спільного господарства не ведуть, подружні відносини не підтримують. У звязку із наведеним, просить суд позов задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснення дав аналогічні наведеним, додатково пояснив, що з листопада поїде за межі України на заробітки.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, пояснення дав аналогічні наведеним, просить суд позов задовольнити.

Відповідачка позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Додатково пояснила, що після розірвання шлюбу син залишиться проживати з нею.

Заслухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи.

Встановлено, що сторони уклали шлюб 30.05.2002 року /а.с.5/, у якому мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/. Останні шість років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і відновлювати не збираються. Після розірвання шлюбу, неповнолітній син залишиться проживати з матір'ю.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя, які проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейних відносин; та збереження шлюбу, який існує лише формально, суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб підлягає розірванню.

На підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, та керуючись ст.ст. 12,13,141,259,265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та Ханас /дошлюбне прізвище Михалина/ ОСОБА_6, зареєстрований 30.05.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції м. Львові актовий запис 164.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня оголошення судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Позивач: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3).

Відповідач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5).

Суддя:

Оригінал рішення.