АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 213/1740/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: Приватне акціонерне товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"

розглянув у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого рогу від 22 березня 2018 року, яке ухвалено суддею Соловйовою Л.Я. умісті Кривому Розі о 12 годині 16 хвилин та повне судове рішення складено 30 березня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", який у подальшому уточнила про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок несвоєчасного оформлення та подання пенсійних документів.

В обґрунтування позову зазначила, що вона працювала на підприємстві відповідача з 01.05.1980 року по 07.06.1991 року та з 26.09.2003 року по теперішній час на посаді контролера продукції збагачення. Ця посада дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Таке право у неї виникло з досягненням 51-річного віку, тобто 08.04.2012 року.

Відповідач не повідомив її про можливість пільгового виходу на пенсію, як це передбачено законом, та не оформив, та не подав до органу, який призначає пенсію, документи для призначення пенсії вчасно, у зв'язку з чим їй пенсія була призначена 20.03.2013 року у розмірі 1555 грн. 31 коп.

Унаслідок протиправних дій відповідача їй завдано матеріальної шкоди у розмірі 17698 грн. 65 коп. за період з 08.04.2012 року по 19.03.2013 року включно, внаслідок несвоєчасного оформлення пенсії.

Також порушено її право на перерахунок пенсії, тому вона звернулась до голови профкому відповідача з питанням отримання компенсації, а також звернулась до начальника відділу кадрів з заявою про роз'яснення причини несвоєчасного повідомлення про виникнення права на пенсію за віком на пільгових умовах та відшкодування матеріальних збитків.

Позивачу було запропоновано укласти угоду про компенсацію не отриманої пенсії у розмірі 14820 грн., позивач підписала її, зазначивши свої зауваження. Згодом позивачу було повідомлено, що для отримання компенсації їй необхідно підписати угоду без зауважень. Не погодившись з цим, позивач звернулась зі скаргою до генерального директора підприємства відповідача на неправомірні дії посадової особи, де отримала відповідь про те, що оскільки вона не підписала угоду, компенсація не можлива.

Просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 17698,65 грн за період з 08.04.2012 року по 19.03.2013 року включно, завдану внаслідок несвоєчасного оформлення та подання пенсійних документів.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 14816 гривень 70 коп. за період з 08.04.2012 року по 19.03.2013 року, завдану внаслідок несвоєчасного оформлення та подання пенсійних документів.

У задоволенні іншої частини вимог у розмірі 2881 грн. 95 коп. - відмовлено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 334 гривні 50 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 152 грн. 70 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача Малих Д.Ю. ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального та матеріального права.

Судом першої інстанції не було взято до уваги, те що відповідно до п. 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року заява про призначення пенсії працюючим громадянам відповідно до Закону подається працівником до управління ПФУ у районах, містах і районах у містах через уповноважену посадову особу підприємства,установи, організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Зокрема, безпосереднього причинного зв'язку між недоотриманням пенсії та бездіяльністю відповідача щодо неповідомлення позивача про виникнення у неї права на отримання пенсії немає, оскільки позивач наділена правом особистого звернення до органу, що призначає пенсії. Також зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача у 2012 році до органу, що призначає пенсії.

Суд першої інстанції надав невірну правову оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, що призвело до неправильного висновку щодо ненадання позивачу обґрунтованої консультації з приводу дати виникнення в неї права на пенсію на пільгових умовах та ненадання допомоги в отриманні недостатніх документів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_5, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а. с. 5-6).

Відповідно до відомостей у трудовій книжці позивача - вона 26.09.2003 року прийнята на підприємство відповідача контролером продукції збагачення відділу технічного контролю по 3 розряду дільниці флотації РЗФ-1; 01.02.2010 року переведена у відділ технічного контролю контролером продукції збагачення 3 розряду дільниці РЗФ-1. Містяться відмітки, що на підставі наказів № 274 від 11.03.2005 року та № 137 від 24.02.2010 року за результатами атестації робочих місць за умовами праці підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2 на вищезазначених роботах (т. 1 а. с. 7-9).

Із довідок про підтвердження стажу для призначення пенсії № 153 від 12.03.2013 року та № 461 від 19.08.2013 року вбачається, що пільговий трудовий стаж позивача за Списком № 2 за період з 26.09.2003 року по 31.12.2007 року (4 роки 3 місяці 6 днів); з 01.01.2008 року по 31.01.2010 року (2 року 1 міс.); з 01.02.2010 року по 28.02.2013 року (3 роки 16 днів), а всього за вказаний період становить 9 років 4 місяці 24 дні. Станом на 07.04.2012 року пільговий стаж позивача становив 8 років 6 місяців 12 днів (т. 1 а. с. 21, 95).

У книзі реєстрації прийому та консультацій працівників з пенсійних питань за 26.10.2010 року міститься запис про звернення позивача до пенсійного бюро на підприємстві відповідача за консультацією з приводу виникнення права на пенсію за Списком № 2. Їй надана консультація, Рекомендовано взяти довідку пільгового характеру за Списком № 2 з відділу технічного контролю та повторно підтвердити право. (т. 1 а. с. 57).

20.03.2013 року позивачем подано заяву про призначення пенсії за віком за Списком № 2., того ж дня пенсійним бюро ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» було подано до управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу заяву ОСОБА_1 з пакетом необхідних документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі зниженням пенсійного віку. Загальний стаж роботи позивача складав 32 роки 0 місяць 28 днів, пільговий за Списком № 2 станом на 31.01.2013 року склав- 9 років 3 місяці 22 дні. Пенсія обчислена із заробітної плати за період роботи з 26.09.2003 року по 31.12.2012 року з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2012 рік, який становить 2368,70 грн. Пенсія призначена у розмірі 1554,63 грн (т. 1 а. с. 26, 56, 88-90, 96-97, 98, 101-104). Згідно розпорядження від 14.06.2013 року здійснено перерахунок пенсії з 20.03.2013 року в сумі 1555 грн. 31 коп. (т.1 на звороті а.с.101). На підставі заяви позивача від 31.03.2015 року їй здійснено перерахунок пенсії. Розмір пенсії становить 1669,02 грн (т. 1 а. с. 105-106, 108).

Відповідно до листів Начальника Інгулецького відділу обслуговування громадян від 20.10.2016 року та 27.01.2017 року у журналах обліку особистого прийому громадян Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за 2011-2012 роки відомостей щодо звернення позивача до управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі не має (т. 1 а. с. 199). наявний тільки запис про відвідування позивачем Криворізького південного об'єднаного управління Пенсійного фонду України 10.01.2017 року (т. 1 а. с. 213-216).

Відповідно до листа управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу від 30.11.2015 року - ймовірний розмір пенсії позивача у випадку її звернення за призначенням пенсії у 2012 році становить 1302,05 грн (т. 1 а. с. 77).

Відповідно до розрахунку відповідача - сума недоотриманої позивачем пенсії за період з 08.04.2012 року по 19.03.2013 року включно становить 14816,70 грн. Для розрахунку взято розмір пенсії - 1302,05 грн (т. 1 а. с. 76).

Спір між сторонами виник з приводу реалізації позивачем свого права на отримання пільгової пенсії та з неправомірною поведінкою ПАТ «ІнГЗК» щодо надання позивачу документів, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах, та як наслідок відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалюючи рішення про частково задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності того факту, що ОСОБА_1 працювала на підприємстві відповідача на посаді, передбаченій Списком № 2, що наявна винна, протиправна поведінка посадових осіб відповідача, яка призвела до недоотримання позивачем пенсійних виплат.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки» № 301 від 27.04.1993 року трудові книжки зберігаються на підприємствах, в установах, організаціях як документи суворої звітності, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Відповідно до ст. 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи.

Відповідно до п. 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок), заява про призначення пенсії працюючим громадянам і членам їх сімей (у зв'язку з втратою годувальника) та про відстрочку часу її призначення відповідно до Закону подається працівником (членом його сім'ї у зв'язку з втратою годувальника) до управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах (далі - орган, що призначає пенсію) через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа). За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до п. 34 Порядку посадова особа зобов'язана не пізніше місяця до дня досягнення працівником пенсійного віку письмово повідомити його про виникнення права на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах. Пунктом 35 Порядку передбачено, що посадова особа у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і направляє їх до органу, що призначає пенсію, за місцезнаходженням підприємства, установи, організації або за місцем проживання (реєстрації) особи. Для забезпечення повноти відомостей про застраховану особу, якій призначається пенсія, подається комплект первинної звітності страхувальника до системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду України за період після останнього звіту до дати подання заяви про призначення пенсії включно. У необхідних випадках надається допомога щодо одержання відсутніх у особи документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, до органу, що призначає пенсію, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково у строки, передбачені пунктом 5 цього Порядку.

Зав таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те,що внаслідок винних дій відповідача позивач недоотримала пенсійні виплати у розмірі 14816,70грн. за період з 08.04.2012 року по 19.03.2013 року.

Доводи апеляційної скарги відповідача щодо невірної правової оцінки судом першої інстанції стосовно ненадання позивачу обґрунтованої відповіді з приводу необхідних документів для отримання пільгової пенсії, колегією суддів спростовуються, оскільки записом від 26.10.2010 року у книзі реєстрації прийому та консультацій працівників з пенсійних питань про звернення позивача до пенсійного бюро на підприємстві відповідача за консультацією з приводу виникнення права на пенсію за Списком № 2, де їй надана консультація та рекомендовано взяти довідку пільгового характеру за Списком № 2 з відділу технічного контролю та повторно підтвердити право, проте згідно « Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердженого Постановою КМУ № 637 від 12.10.1993 року, довідка пільгового характеру потрібна лише у випадку якщо відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Крім того на момент звернення позивача до пенсійного бюро на підприємстві відповідача трудова книжка позивача знаходилась у відділі кадрів відповідача і мала всі відповідні записи.

Доводи апеляційної скарги, щодо права позивача особисто звернутись до органу, що призначає пенсію, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки не стосується предмету даного позову. Зокрема, відповідно до ст. 80 ЗУ « Про пенсійне забезпечення» заява при призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а тому твердження відповідача про можливість особистого подання позивачем заяви про призначення пенсії до органу, що призначає пенсії, є безпідставними, оскільки таке звернення є правом особи, а не обов'язком та не звільняє посадових осіб підприємства від обов'язку повідомляти працівників про виникнення у них права на пенсію.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про встановлення причинно-наслідкового зв'язку між неповідомленням посадовими особами відповідача позивача про виникнення у неї права на пенсію не пізніше, ніж за місяць до виникнення цього права, та призначенням пенсії позивачу майже на рік пізніше, ніж вона мала право.

Як вбачається з матеріалів справи, представниками відповідача не надано доказів письмового повідомлення позивача про виникнення у неї права на пенсію, не зазначено причину неповідомлення.

Посадова особа відповідача не виконала передбаченого законодавством обов'язку повідомити особу про виникнення права на пенсію, спричинивши тим самим шкоду майновим правам позивача, що вказує на наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Таким чином, шкода, завдана позивачу у зв'язку з недоотриманням пенсії, підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що беруть участь в справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, і дав їм правильну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, у зав'язку з чим апеляційної скаргу залишає без задоволення, а рішення суду - залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд Дніпропетровської області, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: