Справа № 347/678/18
Провадження № 2/347/449/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Сабадаха Б.В.,

за участю секретаря: Удудяк І.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 подала на розгляд суду позовну заяву до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.05.2013 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, за актовим записом № 144.

Позивачка в підготовче засідання не з'явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити.

Із позовних вимог вбачається, що шлюб було зареєстровано 18.05.2013 року. Від спільного проживання народилася дочка: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, на даний час відповідач з позивачкою не проживає, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними. Сім'я втратила почуття взаємної любові і підтримки, а тому подальше перебування у шлюбі вона вважає обтяжливим для себе та бажає його розірвати.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають до задоволення за наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 18.05.2013 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 144, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим повторно 08.12.2016 року (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.7), в сторін народилася донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сім'ї немає ніякої, шлюб між ними носить формальний характер. Підстав для примирення чи збереження сім'ї суд не вбачає.

Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням того, що позов подано одним із подружжя, а саме ОСОБА_2, продовжувати подальше спільне подружнє життя позивачка з відповідачем не бажає, а тому суд вважає, що в інтересах сторін, позов слід задоволити.

Малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід залишити на виховання і проживання із матір'ю ОСОБА_2

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 56, 104, 110, 112, 161 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 206, 247, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, жителькою села Пістинь, Косівського району Івано-Франківської області, зареєстрованою в АДРЕСА_1) та ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем АДРЕСА_2, зареєстрованим в АДРЕСА_3), що зареєстрований 18.05.2013 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 144, - розірвати.

Малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - залишити на виховання та проживання із матір'ю ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

У відповідності до п.п.15.5 п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Б.В. Сабадах