Провадження 2/127/3875/18
У Х В А Л А

10 грудня 2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 127/22497/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

07.12.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області зареєстровано клопотання позивача про забезпечення його позову у справі № 127/22497/18 за позовом до Міністерства аграрної політики та продовольства України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні суду знаходиться справа № 127/22497/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

06.12.2018 року до ДП «Закупнянський карєр» надійшов наказ № 227-п від 04.12.2018 року про призначення виконуючим обовязки директора ДП з 05.12.2018 року ОСОБА_2 на строк, що не перевищує 2 місяці, до призначення керівника в установленому порядку. Наказ підписаний Державним секретарем Міністерства аграрної політики і продовольства ОСОБА_3.

Під час особистої зустрічі позивача з ОСОБА_2 позивачу було предявлено витяг з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.12.2018 року з якого вбачається, що державним реєстратором виконкому Хмельницької міської ради ОСОБА_4 зроблено реєстраційний запис про призначення новим керівником ДП «Закупнянський карєр» ОСОБА_2

Крім цього наказу, 06.12.2018 року ОСОБА_2 надав до ДП «Закупнянський карєр» наказ Міністерства аграрної політики і продовольства № 147-п від 21.08.2018 року «Про звільнення ОСОБА_1О.», згідно з яким позивача звільнено з посади директора карєру з 21.08.2018 року.

Позивач вважає, що до 05.12.2018 року він значився директором даного підприємства. В період розгляду судом справи про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, не дочекавшись розгляду справи по суті, відповідачем призначена інша особа виконуючим обов`язки директора ДП «Закупнянський карєр». Наказ про призначення ОСОБА_2 в.о. директора не містить вказівки щодо інвентаризації майна та передачі майнового комплексу.

В цьому вбачається особиста заінтересованість посадової особи Міністерства аграрної політики і продовольства ОСОБА_3, тому позивач поставив до відома керівника міністерства та відповідні правоохоронні структури.

З метою уникнення незаконного заволодіння і розпорядження державним майном ДП "Закупнянський кар`єр" балансовою вартістю понад 15 000 000 грн, позивач просив до розгляду по суті справи № 127/22497/18 забезпечити його позов шляхом:

-зупинення дії наказу Міністерства аграрної політики і продовольства № 227-п від 04.12.2018 року «Про призначення виконуючим обовязки директора ОСОБА_2М.», яким ОСОБА_2 призначено в.о. директора ДП «Закупнянський карєр» з 05.12.2018 року, до призначення керівника в установленому порядку, на строк, що не перевищує 2 місяці та встановленням відповідного посадового окладу, за підписом Державного секретаря Міністерства аграрної політики і продовольства ОСОБА_3.;

-зупинення реєстраційної дії державного реєстратора ОСОБА_4 від 06.12.2018 року за № 3000191 про зміну керівника ДП «Закупнянський карєр».

Дослідивши зміст заяви, враховуючи підстави і предмет позову, докази, що залучені учасниками справи до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Так, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч.1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7, 10 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуваням відповідних заходів.

У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті (п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 р.).

Враховуючи наведені обставини, вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач, а також те, що в разі зупинення дії наказу будуть порушені трудові права іншої особи і це призведе до перешкод щодо здійснення господарської діяльності юридичною особою, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, позивач не довів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Обгрунтовуючи заяву позивач зазначив, що зупинення дії наказу від 04.12.2018 року необхідне з метою захисту інтересів держави і попередження незаконного заволодіння майном ДП. Проте, забезпечення позову здійснюється лише з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 149, 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

відмовити в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 127/22497/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства аграрної політики та продовольства України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст. 354, ст. 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 10.12.2018 року.

Суддя: