Справа № 591/7028/17
Провадження № 2/591/764/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2018 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення.
В судове засідання відповідач не зявився, повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (а.с.50), однак всі судові виклики та повідомлення поверталися з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» .
За згодиою позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.247 ЦПК України.
Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2016 рік, мають спільного доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-7).
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 22.06.2016 року з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки були стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень на місяць до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 21.07.2016 року (а.с. 7-8).
З довідки-розрахунку Зарічного відділу ДВС вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з 21.07.2016 по 01.12.2017 року становить 8015,00 грн. (а.с.4).
Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.
Згідно ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Суд враховує, що батьки зобовязані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а тому суд вважає, що той розмір аліментів, який на даний час сплачує відповідач не забезпечує нормального життєвого рівня дитини.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.
Та обставина, що мати дитини працює та отримує заробітну плату, не звільняє батька від обовязку утримувати свою дитину.
Також суд враховує, що 08.07.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Так, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року - становить 1860 грн.
Суд вважає, що за віком відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоровя, будь-яких належних доказів погіршення свого матеріального стану, чи зменшення доходів, чи погіршення стану здоров'я відповідач не надав.
Суд вважає, що розмір аліментів визначений позивачкою у сумі ? частки від усих видів доходів відповідача , але не менше ніж 50% відвстанволеного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, є тим мінімумом, який батько в силу свого батьківського обовязку за законом повинен сплачувати дитині.
Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючі обставини справи станом на сьогоднішній день, суд вважає, що на даний час розмір аліментів такій частці від доходу батька на дитину щомісячно є мінімальним, і не порушує права та інтереси відповідача та інших осіб.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду.
У звязку зі зміною способу стягнення аліментів та збільшення їх розміру виконавчий лист № 591/3688/16-ц необхідно відкликати.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позов про збільшення розміру аліментів необхідно задовольнити, збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду від 22.09.2016 року та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частки від усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням суду законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із аліментних відносин, позовна давність не застосовується, і до правовідносин, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія ЦК, зокрема, ст. 258 ЦК України.
З розрахунку заборгованості по виконавчому листу № 591/3688/16-ц виданому 04.01.2016 року вбачається, що державним виконавцем визначена заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за період з 21.07.2016 року по 01.12.2017 року у розмірі 8015,00 грн. (а.с. 4).
З даної довідки вбачається, що протягом вказаного періоду відповідач сплачував аліменти частково.
Відповідач згідно із законом (ст.180 СК України) та за рішенням суду (ч.3 ст.181, ст.183 СК України) мав зобов'язання утримувати неповнолітню доньку. Проте цей обов'язок відповідач без поважних причин належним чином не виконував.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в звязку із задоволенням двох позовних вимог, та враховуючи, що позивач за даною категорією справи була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1280 грн. (640 грн. + 640 грн.).
На підставі ст.ст. 20, 141, 192, 196 СК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд
Виконавчий лист № 591/3688/16-ц відкликати після набрання даним рішенням суду законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 05.06.2018 року.

Суддя О.В.Грищенко