Справа № 357/3161/17
У Х В А Л А

"06" червня 2018 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Цуранова А. Ю.

при секретарі Зінченко А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву представника заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки та поділ подружнього майна.

Розгляд вказаної справи призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 04.05.2018 року, однак розгляд справи не відбувся в звязку з участю судді в розгляді кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та ч. 2 ст. 121 КК України, який перебуває під вартою.

04.06.2018 року представником позивача ОСОБА_1 через канцелярію суду подано заяву про збільшення позовних вимог.

Крім того, 04.06.2018 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту, в якій з врахуванням збільшених позовних вимог, просив накласти арешт на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації: 09100, АДРЕСА_1), а саме: : 1) автомобіль HYUNDAI SANTA FE, легковий універсал-в, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2, дата реєстрації 05.05.2016 р.; 2) автомобіль МАЗ 53366, вантажний бортовий, 1999 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3, дата реєстрації 01.03.2016 року; 3) автомобіль МАЗ 5334, вантажний автокран 10-20т-с, 1991 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_4, дата реєстрації 03.02.2016 року; 4) нежитлову будівлю, загальною площею 257,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шевченка, буд. 87, (бокс) літ. «Р», дата реєстрації: 10.06.2016 року; 5) земельну ділянку площею 0,0553 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер: :04:001:0107, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Шевченка, земельна ділянка 87, дата реєстрації земельної ділянки: 24.11.2014 року; 6) земельну ділянку площею 0,17 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: :02:001:0013, що знаходиться за адресою: Київська обл., Сквирський район, с. Таборів, вул. Жовтнева, земельна ділянка 39, дата реєстрації земельної ділянки: 29.12.2014 року; 7) земельну ділянку площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: :02:001:0007, що знаходиться за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Таборів, вул. Жовтнева, земельна ділянка 33, дата реєстрації земельної ділянки: 29.12.2014 року.

Заява обґрунтована тим, що в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває справа № 357/3161/17 за її позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки та поділ майна подружжя. У позивача по справі є підстави вважати, що майно, яке зареєстровано за відповідачем може бути ним реалізовано у подальшому, оскільки на даний час відповідач відчужив на користь третіх осіб автомобіль марки HYUNDAI SANTA FE, легковий універсал-в, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2, а тому невжиття заходу забезпечення позову у вигляді арешту майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно наданої заявником копії довідки з Єдиного державного реєстру МВС України від 21.05.2018 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належать автомобілі: МАЗ 53366, вантажний бортовий, 1999 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3, дата реєстрації 01.03.2016 року; МАЗ 5334, вантажний автокран 10-20т-с, 1991 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_4, дата реєстрації 03.02.2016 року.

Разом з цим, з наданого предстаником заявника витягу з реєстру МВС України, а також в самій заяві про забезпечення позову представником заявника вказано, що автомобіль HYUNDAI SANTA FE, легковий універсал-в, 2007 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 відчужено на користь третіх осіб, тобто його власником є інша особа, тому в частині накладення арешту на вказаний автомобіль, на думку суду, необхідно відмовити.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлова будівля, літ. «Т» пл. 66,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Шевченка, буд. 87 належить на праві приватної власності ОСОБА_5.

Разом з цим, відповідачем у справі є "Медвідь" ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід також звернути увагу, що постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» у п. 4 розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: зясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи наведене, а також розбіжності в прізвищі власника нежитлової будівлі та земельної ділянки за однією ж адресою, відсутність в матеріалах справи правовстановлюючих документів, що підтверджує право власності на нерухоме майно, суд вважає за необхідне відмовити в частині забезпечення позову про накладення арешту на нежитлову будівлю та земельну ділянку за адресою: м. Біла Церква, вул. Шевченка, 87.

Разом з цим, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, зв'язок між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, з урахуванням відсутності сумнівів щодо належності іншого майна відповідачу, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову в іншій частині вимог, оскільки невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких вона звернулася до суду.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов'язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, а саме: 1) автомобіль МАЗ 53366, вантажний бортовий, 1999 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3, дата реєстрації 01.03.2016 року; 2) автомобіль МАЗ 5334, вантажний автокран 10-20т-с, 1991 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_4, дата реєстрації 03.02.2016 року; 3) земельну ділянку площею 0,17 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: :02:001:0013, що знаходиться за адресою: Київська обл., Сквирський район, с. Таборів, вул. Жовтнева, земельна ділянка 39, дата реєстрації земельної ділянки: 29.12.2014 року; 4) земельну ділянку площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер: :02:001:0007, що знаходиться за адресою: Київська область, Сквирський район, с. Таборів, вул. Жовтнева, земельна ділянка 33, дата реєстрації земельної ділянки: 29.12.2014 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяОСОБА_7