Справа № 486/523/18
Провадження № 2/486/366/2018
29 травня 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді Франчук О.Д.
за участю секретаря - Деменко К.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
КП "ЖЕО" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення з останнього заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 3443, 11 грн. та судовий збір.
Відповідач відзиву на позов до суду не надав.
ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з'явився. Надіслав на адресу суду письмову заяву в якій просив суд про розгляд справи без його участі, зазначив, що в разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
25 квітня 2018 року було відкрито провадження по даній справі та задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.
Виклик відповідача ОСОБА_1 в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення на сайті "Судової влади", однак будучи належним чином повідомленим, відповідач не з'явився до суду та причини неявки суду не повідомив.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України, відповідно до яких, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), а також тих обставин, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву до суду не подав, тієї обставини, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного вирішення справи, на підставі вимог статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Згідно довідки (виписки про склад сім'ї та реєстрацію) від 10.04.2018 року в зазначеній квартирі проживають ОСОБА_1 - квартиронаймач, ОСОБА_3 - брат, ОСОБА_4 - мати (а.с. 8).
Особовий рахунок в зазначеній квартирі було відкрито на ОСОБА_1 (а.с. 9).
Договір "про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" згідно акту про відмову від підпису від 26 лютого 2014 року (а.с. 12) з ОСОБА_1 укладений не був. Пропозиція про укладення даного договору була розміщена в газеті "Контакт" (а.с. 17 - 18).
Тарифи, за якими надаються житлово-комунальні послуги затверджені рішенням Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради (а.с. 13 - 16).
Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку з жовтня 2014 року по вересень 2017 року ОСОБА_1 було сплачено лише 200 грн. Заборгованість відповідача за даний період становить 3443,11грн. (а.с. 7).
V. Оцінка суду.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
За правилами частини 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Закону, обов'язок укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору покладається саме на споживача.
Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов'язальними, позивач повинен надавати відповідні послуги з утримання будинків і споруд та придомової території, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів ст. 11 Цивільного кодексу України.
Обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом закріплений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
При цьому, частиною першою статті 9 даного Закону визначено що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Також ч. 5 статті 13 даного Закону встановлено, що відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов'язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.
Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
У відповідності з ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.
Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
А тому, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе позовні вимоги КП "ЖЕО" задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 3443,11 грн.
V.І Розподіл судових витрат.
У своїй позовній заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь сплачений ним при звернені до суду судовий збір у сумі 1762,00 грн.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та з урахуванням наявних у матеріалах справи платіжних доручень (а.с. 1 - 3) зазначену суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 263, 264 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання" (вул. Паркова, 5 м. Южноукраїнськ Миколаївської області) до ОСОБА_1 (проживаючого: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Южноукраїнського
міського суду О. Д. Франчук