АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/2699/17
Номер провадження: №22-ц/791/734/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Цвєткова І.С.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4, на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 березня 2018 року у складі судді Сіянка В.М. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 20 квітня 2010 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 8000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 20.08.2017 року за ОСОБА_4 рахується заборгованість в загальній сумі 18933,58 грн, яка складається з: 3020,66 грн - тіло кредиту, 7804,21 грн - нарахованих відсотків за користування кредитом, 6730,92 грн - пені; 500,00 грн - штрафу (фіксована частина), 877,79 грн - штрафу (процентна складова), позивач просив стягнути зазначену суму з ОСОБА_4 на свою користь.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 березня 2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1д, , заборгованість по кредитному договору б/н від 20 квітня 2010 року станом на 20 серпня 2017 року в сумі 18433,58грн, а також суму судового збору в розмірі 1600,00грн, а всього 20033,58грн (двадцять тисяч тридцять три гривні 58 коп.).

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3, діючи від імені ОСОБА_4, посилаючись на не встановлення судом обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно п.3 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позичальником порушено умови кредитного договору щодо порядку та строків сплати заборгованості, що є підставою для стягнення з позичальника на користь банку заборгованості за кредитом разом з нарахованими відсотками та штрафами відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанк.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов до них вірно встановивши фактичні обставини справи на підставі наданих доказів та правильно застосувавши норми матеріального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

За змістом ч.1 ст.1048 та ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20 квітня 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, згідно умов якого банк надав відповідачу кредитну карту «Універсальна» зі встановленим лімітом та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ( зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього договору є прямою і безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 20 квітня 2012 року заборгованість ОСОБА_4 станом на 20.08.2017 року становить 18433,58 грн.

Справа розглянута судом у порядку спрощеного провадження за правилами глави 10 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно матеріалів справи ОСОБА_4 копію ухвали та позову з додатками отримав (а.с.43), адвокат ОСОБА_3, який діє від імені відповідача у справі, був ознайомлений з матеріалами справи, повідомлений про дату розгляду справи, але відзиву на позовну заяву не подав, заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подавав.

Доводи апеляційної скарги з приводу відсутності договору кредиту є юридично необґрунтованими, оскільки підписавши анкету-заяву, копія якої міститься в матеріалах справи, та факт підписання якої відповідачем не заперечувався, ОСОБА_4 погодився з тим, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір приєднання, що свідчить про дотримання форми договору, визначеної нормами ч.1 ст.634 ЦК України.

Необґрунтованими є також посилання в апеляційній скарзі на те, що Умови та правила надання банківський послуг в ПриватБанку, витяг яких міститься в матеріалах справи, не містить підпису відповідача, зважаючи на те, що між сторонами фактично укладено договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що регулюється ч.1 ст.634 ЦПК України.

Крім того, у анкеті-заяві міститься інформація про те, що позичальник ознайомився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами ПАТ КБ «ПриватБанк» та погодився з ними і висловив свою згоду з тим, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Ця заява підписана позичальником та представником банку.

Крім того, відповідач ознайомився з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна», що засвідчив своїм підписом на відповідній довідці ( а.с.9).

Посилання у апеляційній скарзі на недоведеність отримання ОСОБА_4 коштів, спростовуються наявними у матеріалах справи розрахунками заборгованості за договором №б/н від 20.04.2010 року (а.с. 4-7), з яких вбачається, що позивач користувався кредитною картою: витрачав кошти та вносив кошти на погашення заборгованості.

Приймаючи до уваги досліджені судом докази, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо доведеності факту отримання та використання наданих відповідачем грошових коштів, встановлених як ліміт на кредитну картку та виникнення у зв'язку із цим обов'язків по їх поверненню разом з нарахованими відсотками, пенею та штрафами.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, дослідив надані докази, яким дав правильну оцінку, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст. 367,374,375 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата виготовлення постанови 04.05.2018 рік.

Головуючий підпис О.В. Кутурланова

Судді: підпис В.В. Майданік

підпис Н.В.Орловська

З оригіналом згідно.

Копію постанови виготовлено 04.06.2018 року.

Постанова набрала законної сили 29.05.2018 року.

Суддя О.В. Кутурланова

Секретар с/з І.С. Цвєткова