28.08.2018 Справа № 756/6657/17
Унікальний № 756/6657/17
Справа № 2-р/756/10/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Васалатій К.А. одноособово розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду від 29.11.2017 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ФГВФО в особі - уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2017 р. рішенням суду було задоволено частково позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади.

08.08.2018 р. від ОСОБА_1 надійшла заява щодо роз'яснення вищевказаного рішення суду, із встановленням граничного розумного терміну, так як Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не виконує рішення суду понад 8 місяців.

Суд дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне.

Дійсно 29.11.2017 р. рішенням суду було частково задоволено позов ОСОБА_1

У відповідності до ст. 271 ЦПК України «За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання».

У відповідності до вимог ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у 10-денний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За вимогами ст. 124 ч. 5 Конституції України, ст. 18 ч. 1 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У випадку невиконання рішення суду добровільно, воно підлягає виконанню у примусовому порядку. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

При цьому у відповідності до ч. 1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як з'ясовано судом, на даний час рішення суду не виконується стороною відповідача, а тому підстав роз'ясняти рішення, яке ніхто не виконував, у суду не має, а тому суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1, так як вбачається інші можливості захисту прав позивача.

Тому зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. 124, 129 Конституції України, ст. 5, 18, 257, 260, 269, 271, 353-355, 435 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду від 29.11.2017 р. - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня її проголошення.

СУДДЯ К.А. Васалатій