Номер провадження 2/754/2067/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання - Табачука Д.О.

представника позивачів - ОСОБА_1

представника відповідача - Зелінської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на приватизацію житлового приміщення, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права на приватизацію житлового приміщення. Мотивували вимоги позову тим, що з 12 грудня 2001 року ОСОБА_3, яка є матір'ю ОСОБА_4, разом з ним та його сім'єю, проживають у квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. ОСОБА_3 зареєстрована у квартирі НОМЕР_3 з 27.12.2001 року та ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі НОМЕР_3 з 18.03.2004 року. Факт законності проживання та реєстрації позивачів у зазначеній квартирі НОМЕР_3 підтверджується договором оренди житлового приміщення №19/10-845 від 12 грудня 2001 року, який укладено між Службою безпеки України (Орендодавцем), та ОСОБА_3 (Орендарем). Відповідно до п.10.1. Договору оренди житлового приміщення №19/10-845 від 12 грудня 2001 року (далі Договір), такий договір укладено безстроково. П.5.1. Договору передбачено право орендаря приватизувати орендоване майно. Згідно з п.9.5. Договору, реорганізація орендодавця чи орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам, не визнається підставою для зміни чи припинення чинності цього Договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників), за винятком випадку приватизації орендованого майна орендарем. За клопотанням адміністрації Служби безпеки України від 29.10.2008 року №108 квартира АДРЕСА_1, та на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №1617 від 06.11.2008 року була переведена до державного житлового фонду, про що в книзі БТІ було зроблено відповідний запис. Також, 16.02.2011 року Службою безпеки України було направлено лист №19/10-451 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 на ім'я співробітника ОСОБА_3, яка мешкає разом з сином ОСОБА_4. На підставі вищезазначеного, ОСОБА_3, разом з сином, ОСОБА_4 вирішили приватизувати згадану квартиру НОМЕР_3 у спільну часткову власність, тому реалізуючи своє право на приватизацію, вони звернулись 08.08.2017 року до Центру з надання адміністративних послуг Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, з відповідною заявою та пакетом документів для оформлення. Однак, згідно з отриманим листом Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.09.2017 року №102/02/32-7917, Позивачам в приватизації квартири було відмовлено, оскільки ними не було надано ордер про надання жилої площі. А тому, Позивачі вважають таку відмову незаконною, у зв'язку із чим вимушені звертатись до суду з вимогою визнати за ними право на приватизацію квартири без надання відповідачу ордеру про надання житлової площі.

Ухвалою суду від 26.10.2017 року відкрито провадження в даній цивільній справі.

Ухвалою суду від 15.02.2018 року позовну заяву прийнято до провадження судді Панченко О.М., призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні представник позивачів підтримала в повному обсязі позовні вимоги та просила суд про їх задоволення.

Представник відповідача по справі подала до суду відзив на позовну заяву та заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у ньому.

Заслухавши вступне слово учасників судового розгляду, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

12 грудня 2001 року позивач ОСОБА_3, яка є матір'ю позивача ОСОБА_4, разом з ним та його сім'єю, проживають у квартирі АДРЕСА_1, загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м. ОСОБА_3 зареєстрована у квартирі НОМЕР_3 з 27.12.2001 року та ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі НОМЕР_3 з 18.03.2004 року.

Факт законності проживання та реєстрації позивачів у зазначеній квартирі НОМЕР_3 підтверджується договором оренди житлового приміщення №19/10-845 від 12 грудня 2001 року, який укладено між Службою безпеки України (Орендодавцем), та ОСОБА_3 (Орендарем).

Відповідно до п.10.1. Договору оренди житлового приміщення №19/10-845 від 12 грудня 2001 року (далі Договір), такий договір укладено безстроково. П.5.1. Договору передбачено право орендаря приватизувати орендоване майно. Згідно з п.9.5. Договору, реорганізація орендодавця чи орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам, не визнається підставою для зміни чи припинення чинності цього Договору і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступників), за винятком випадку приватизації орендованого майна орендарем.

За клопотанням адміністрації Служби безпеки України від 29.10.2008 року №108 квартира АДРЕСА_1, та на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №1617 від 06.11.2008 року була переведена до державного житлового фонду, про що в книзі БТІ було зроблено відповідний запис. Також, 16.02.2011 року Службою безпеки України було направлено лист №19/10-451 до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 на ім'я співробітника ОСОБА_3, яка мешкає разом з сином ОСОБА_4. На підставі вищезазначеного, ОСОБА_3, разом з сином, ОСОБА_4 вирішили приватизувати згадану квартиру НОМЕР_3 у спільну часткову власність, тому реалізуючи своє право на приватизацію, вони звернулись 08.08.2017 року до Центру з надання адміністративних послуг Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, з відповідною заявою та пакетом документів для оформлення.

Однак, згідно з отриманим листом Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.09.2017 року №102/02/32-7917, Позивачам в приватизації квартири було відмовлено, оскільки ними не було надано ордер про надання жилої площі.

На момент укладення договору оренди житлового приміщення №19/10-845 від 12 грудня 2001 року та у подальшому, Позивачам ордер про надання житлової площі не видавався, тому надати такий ордер до органу ЦНАП не вбачається за можливе.

З 12.12.2001 року і до теперішнього часу жодним власником будинку, орендодавцем або балансоутримувачем не пред'являлося до позивачів претензій щодо незаконності їх проживання у квартирі.

Позивачі вважають таку відмову незаконною, у зв'язку із чим вимушені звертатись до суду з вимогою визнати за ними право на приватизацію квартири без надання відповідачу ордеру про надання житлової площі.

Згідно з ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Норми ст. 3 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" встановлюють, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст. 8 Закону України вищевказаного закону - приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає, і як вбачається, на спірну квартиру позивачів не розповсюджується.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону "Про приватизацію державного житлового фонду", спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином, враховуючи, що Позивачі проживають та зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1, на законних підставах, правомірність їх проживання ніким не оспорювалась, а відсутність одного лише ордеру про надання житлової площі позбавляє Позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири.

На підставі вищезазначеного, керуючись ЗУ "Про приватизацію державного житлового фонду ", ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 345 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 119, 120 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на приватизацію житлового приміщення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) право на приватизацію квартири НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Визнати за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2) право на приватизацію квартири НОМЕР_3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 33,9 кв.м., житловою площею 18,5 кв.м., за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: