Провадження № 2/712/197/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі - ТИМОШЕНКО Д.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації,
У вересні 2017 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Маркс.Капітал» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 10 серпня 2016 року на перехресті вулиць Саратівської та Салютної в м. Києві за участю транспортних засобів «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 та марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 сталася ДТП. 17 листопада 2016 року постановою Шевченківського районного суду м. Києва було встановлено, що відповідач, керуючи автомобілем марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 рухався по другорядній дорозі не надав переваги в русі водію автомобіля марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 який рухався по головній дорозі, чим створив зіткнення з вказаним авто, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.
Автомобіль марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 було застраховано згідно договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ № 04.-1.0032584.0001 від 14.07.2016 у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра-Україна». На підставі Заяви про страховий випадок, Страхового акту № 0012689.08.16/1 від 05.12.2016 року, Рахунку на оплату по замовленню № 41 від 29.11.2016 року ПАТ «СК «Саламандра - Україна» здійснила виплату страхового відшкодування в сумі 66 117 грн.
Згідно Полісу №АІ/9560450, діючого на момент вчинення ДТП, 24.03.2017 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснила відшкодування збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 в сумі 49 415,39 грн.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 26 жовтня 2017 року на 10-30 год.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання 06 березня 2018 року не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства
Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2016 року о 10.08 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті вул. Саратівська та вул. Салютна, рухався по другорядній дорозі, не надав переваги в русі водію автомобіля марки «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 який рухався по головній дорозі, чим створив зіткнення з вказаним авто, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.16.11 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст.124 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2016 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
Транспортний засіб «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2, страхувальником якого є ОСОБА_4 було застрахований в ПАТ «СК «Саламандра-Україна» на умовах договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту ОСАГО+ № 04.-1.0032584.0001 від 14.07.2016.
01.12.2016 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» із заявою про страховий випадок.
Страховик, керуючись договором страхування визнав дорожньо-транспортну пригоду, про що 05.12.2016 року складено страховий акт №0012689.08.16/1, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 становить 66 117 грн.
Згідно копії платіжного доручення №1611 від 05.12.2016 року, ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» виплатило ФОП ОСОБА_5 66 117 грн. страхового відшкодування за ремонт автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2.
Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Citroen» д.н.з. НОМЕР_1, застраховано ОСОБА_1 в ПрАТ «СК «Уніка», ПАТ «СК «Саламандра-Україна» звернулось до ПрАТ «СК «Уніка» з вимогою відшкодувати понесені страховою компанією витрати у сумі 66 117 грн.
24.03.2017 року ПрАТ «СК «Уніка» виплачено ПАТ «СК «Саламандра-Україна» відшкодування збитку, завданого власнику автомобіля «Mazda» д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 49 415,39 грн.
Разом з тим, статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація).
Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів.
За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Роз'яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.1191 ЦК України), а також ст.38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст.993 ЦК України і ст.27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.
Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення ст.515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Однак, судом також встановлено, що ОСОБА_1 було укладено Договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9560450 від 29.09.2015 року (строк дії полісу з 01.10.2015 року по 30.09.2016 року) з ПАТ «СК «Уніка», відповідно до умов якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну складає 50 000,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ч. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Частиною 1 ст. 1166 ЦК України, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За таких обставин, суд вважає, що дана сума підлягає відшкодуванню з відповідача.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, понесені позивачем у вигляді 1600 грн.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 263-265, 267, 280 ЦПК України, ст. ст. 515, 993, 979, 1166, 1191, 1194 ЦК України, суд,
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне судове рішення складено 06 березня 2018 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ: