Справа № 2-н-219/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Цукурової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ПАТ «Родовід Банк» на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Житнікова С.С., заінтересована особа: ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Родовід Банк» звернулось до Подільського районного суду м.Києва зі скаргою, в якій просило скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.04.2016 року в межах виконавчого провадження №47960093, визнати дії старшого державного виконавцяВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Житнікова С.С. неправомірними, у зв'язку з тим, що державним виконавцем не здійснено всіх заходів щодо примусового виконання виконавчого документа, виданого 24.04.2004 року Подільським районним судом м. Києва, передбачених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», і судове рішення фактично не виконане.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.02.2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.05.2017 року скасовано ухвалу суду, передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судове засідання представник заявника не з'явився, подав до суду заяву, в якій скаргу підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Старший державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Житніков С.С.в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся неодноразово належним чином, причини неявки суду не відомі. Представником державної виконавчої служби не подано матеріали виконавчого провадження, які витребовувались судом неодноразово.

Заінтересована особа ОСОБА_2, яка є боржником, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду скарги повідомлялася, тому суд вважає можливим розглянути скаргу за її відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Житнікова С.С. від 28.04.2016 року в межах виконавчого провадження №47960093 повернуто виконавчий документ: судовий наказ №2-н-219/09, виданий 24.04.2004 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 34 700,75 грн., стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9).

З вказаної постанови вбачається, що виходом за адресою боржника, майно на яке можливе звернення стягнення не виявлено, про що складено відповідний акт.

28.11.2016 р. ПАТ «Родовід Банк» отримано постанову про повернення виконавчого документа.

Статті 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» (чинний на день виникнення правовідносин) визначають, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст.ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на день виникнення правовідносин, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати заходів необхідних для своєчасного і в повному обсязі примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасного і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина 1 ст.11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій ( ч.7 ст.12).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами Національної поліції.

Всупереч ст.ст. 11, 40 Закону України «Про виконавче провадження» в постанові не зазначено, які заходи щодо розшуку майна боржника здійснювались державним виконавцем відповідно до цього Закону і вони виявилися безрезультатними.

Крім того, відповідно до п.п. 10, 11 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому проваджені, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ.

З постанови від 28.04.2016 року, прийнятої у виконавчому провадженні №47960093 не вбачається, що державним виконавцем здійснювались виклики боржника для з'ясування майнового стану.

Державний виконавець не реалізував права на звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи.

Не вжито належних заходів по розшуку майна боржника шляхом направлення запитів до МРЕВ ДАІ УМВС України та до Інспекції державного технічного нагляду у Київській області про наявність автотранспортних засобів, дорожньо-будівельної та сільськогосподарської техніки, до ДПС щодо підтвердження інформації про реєстрацію боржника приватним підприємцем, до Головного управління статистики про надання інформації щодо реєстрації боржника як засновника будь-якої установи, підприємства, організації, до відділу виконавчої дирекції ФСС НВП ПЗ про надання інформації щодо отримання страхових виплат, до Національного депозитарію України щодо наявності цінних паперів, до відповідного підрозділу міграційної служби України з приводу надання відомостей про місце реєстрації боржника, до відповідної нотаріальної контори щодо отримання боржником спадку, до територіального центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку, до Державної авіаційної служби України про наявність зареєстрованих за боржником цивільних повітряних суден.

Аналізуючи наведені норми права та обставини справи, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не вжито належних і допустимих заходів для належного виконання рішення суду, як це передбачено п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України та статтею 11 Закону України " Про виконавче провадження", а тому були відсутні підстави, передбачені ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" до повернення виконавчого листа стягувачу.

Державний виконавець в судове засідання не з» явився, тверджень викладених у скарзі не спростував, будь-яких доказів суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. 447-453 ЦПК України, ст.ст. 11, 47 Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Житнікова С.С. щодо повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.04.2016 року у виконавчому провадженні №47960093.

Скасувати постанову старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Житнікова С.С. від 28.04.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні №47960093.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

СуддяГ. Б. Супрун