АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/600/18 Номер провадження 22-ц/786/1054/18Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

07 червня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі судді-доповідача: ОСОБА_1, суддів: Хіль Л.М., Гальонкіна С.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2018 року, ухвалене в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб, зареєстрований 13 жовтня 2016 року Київським районним у місті Полтаві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №163 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвано.

Після розірвання шлюбу визначено прізвище чоловіка - ОСОБА_2, жінки - ОСОБА_3.

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду. У скарзі також просив звільнити його від сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду від 18 квітня 2018 року вказане клопотання визнано необгрунтованим за наступних підстав.

Підставами для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_2 вказував на те, що в даний час він є безробітним, засуджений до довічного позбавлення волі та відбуває покарання у Полтавській установі виконання покарань №23, коштів не має. Також вказує на те, що на даний час вирішується питання про оформлення ним другої групи інвалідності.

Посилався на принципи доступу до правосуддя, наводить прецидентну практику Європейського суду з прав людини, а саме: рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти ОСОБА_1"

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент вчинення процесуальної дії) ставка судового збору за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду фізичною особою становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Виходячи з категорії спору, сума судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду становить 1057 гривень 20 копійок.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на доступ до суду.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, ОСОБА_4 A № 316-B).

В рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти ОСОБА_1»: суд вважає, що судові власті не змогли забезпечити належного балансу між інтересами держави у стягненні судових зборів за розгляд позовів, з одного боку, та інтересом позивача у відстоюванні свого позову в суді, з другого боку.

Збір, який вимагався від заявника за розгляд його справи, був надмірним. Внаслідок цього він утримався від позову, і його справу так і не було розглянуто судом. Це, на думку Суду, завдало шкоди самій суті його права на доступ до суду.

Разом з тим, в рішенні від 5 червня 2003 року Рейтер проти Німеччини по питанню прийнятності скарги, скарга визнана неприйнятною, що стосується пункта 1 Статті 6 Конвенції (доступ до правосуддя). Зобов'язання виплатити Конституційному суду 1 500 німецьких марок в якості авансу в рахунок судових витрат до того, як суд винесе по справі своє рішення, не є обмеженням права на доступ до правосуддя, яке само по собі несумісне з пунктом 1 Статті 6 Конвенции. Скарга визнана явно безпідставною.

Апелянтом не було надано жодного доказу, які б свідчили про те, що сплата судового збору є надмірним тягарем для нього.

Довідка про перебування ОСОБА_2 у Полтавському СІЗО №23 не була визнана апеляційним судом беззаперечним підтвердженням майнового стану апелянта та відсутністю у нього будь-якого доходу і засобів для існування.

Окрім цього, ОСОБА_2 вказано на те, що він не позбавлений права звернутися до суду з копотанням про вістрочку чи зменшення розміру сплати судового збору у відповідності до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", чим він на даний час не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Bellet v. France (Белле проти Франції), § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Bellet v. France (Белле проти Франції).

В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, ОСОБА_4 A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя. Тому вимога апеляційного суду щодо виконання вимог щодо форми та змісту апеляційної скарги і оплати її судовим збором, не може бути розцінено як перешкоджання відповідачу у доступі до правосуддя.

Згідно розписки про вручення копії ухвали апеляційного суду від 18 квітня 2018 року ОСОБА_2 отримав її 24 квітня 2018 року.

З часу отримання копії ухвали ОСОБА_2 ніяких дій, спрямованих на усуннення недоліків апеляційної скарги не вчинив, квитанцію про сплату судового збору не надав, з клопотанням про зменшення або відстрочення сплати судового збору не звернувся.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходженя до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2018 року необхідно визнати неподаною та повернути апелянту.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2018 року, - визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в частині визначення суми судового збору протягом тридцяти днів з дня її проголошення ( у разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, моменту складення повного тексту судового рішення), у випадках визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий судді: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1