УХВАЛА

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 635/6880/16-ц

провадження № 61-34474ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. розглянув касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування у порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 27 231 грн 48 коп. відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування (у порядку регресу).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року, заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 є відшкодування шкоду у розмірі 27 231 грн 48 коп., у зв'язку з чим ціна позову у справі № 635/6880/16-ц не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюМоторного (транспортного) страхового бюро України на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 грудня 2016 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 14 березня 2018 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування у порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування відмовити.

Суддя С. П. Штелик