справа №619/3427/18
провадження №2/619/1518/18
Ухвала

28 серпня 2018 року
Дергачівський районний суд Харківської області, суддя Нечипоренко І.М.
імена (найменування) учасників справи:
відповідач: ОСОБА_2.
Питання, що вирішується ухвалою.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить факт її спільного проживання з відповідачем як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 13.11.2003 по 21.10.2008; в порядку поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 та право власності на ? частину житлового будинку №1 по вул. Діброва в с.Польова; стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості ? частки автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, 2004 року випуску номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 116000,00грн; усунути перешкоди у користуванні квартирою №26 по вул. Петровського, 176-Б в м. Дергачі шляхом вселення до даної квартири; стягнути з відповідача судові витрати.
Разом з позовом ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити сплату судового збору посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5% розміру її річного доходу за попередній календарний рік, а також у звязку з тим, що предметом її позову є захист сімейних та житлових прав.
Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Частиною 3 ст.136 цього Кодексу визначено, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Як розяснено у п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Аналізуючи зміст п.29 Пленуму ст.12 ЦПК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та ст..136 ЦПК України, суд вирішує питання про відстрочення сплати судового збору на підставі відповідного обґрунтованого клопотання та наданих доказів на підтвердження вказаних доводів.
Саме на особу, яка заявляє відповідне клопотання, покладається обовязок надання доказів на підтвердження майнового стану (ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Так, на підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору позивачем не надано жодного доказу.
Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання позову задоволенню не підлягає.
Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Згідно ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон), ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн - 8810,00грн).
Відповідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону, ставки судового збору встановлюються за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн).
Частиною 3 статті 6 Закону передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як розяснено п.13 Постанови Пленуму ВССУ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру та три вимоги майнового характеру, необхідно сплатити 6355,77грн за вимоги майнового характеру та 1409,60грн. за вимоги немайнового характеру, які необхідно сплатити за наступними реквізитами:
отримувач коштів: УК Дергачівськ рн/ДергачiР/22030101;
код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37981703;
банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
код банку отримувача (МФО): 899998;
код класифікації доходів бюджету: 22030101.
В п. 3 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року роз'яснено, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (ст. 121 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017) або залишення заяви без розгляду (п.8.ч.1ст. 207 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017).
Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Так, позивачем зазначено про наявність у неї оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, при цьому, не підтверджена відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у неї, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч.2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Керуючись ст.ст.177, 185, 318, 353 ЦПК України, суддя
постановив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна та визнання права власності, стягнення грошової компенсації, усунення перешкод та вселення - залишити без руху.
Повідомити представника позивача адвоката ОСОБА_3 про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви та надати строк десять днів з дня отримання ухвали для їх усунення.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. М. Нечипоренко