Справа № 583/1697/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

за участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу за скаргою

ОСОБА_1 (зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), особа, дії якої оскаржуються державний виконавець Охтирського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 (місцезнаходження: вул. Київська, 4, м. Охтирка, Сумської області, ), заінтересована особа ОСОБА_3 (проживаюча: ІНФОРМАЦІЯ_2) на дії державного виконавця в порядку судового контролю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.04.2014 року по справі №583/641/14-ц з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 23.04.2014 року було відкрито виконавче провадження, яке наразі перебуває на виконанні у державного виконавця Охтирського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Максакової А.М., за виконавчим листом, виданим 16.04.2014 року по справі №583/641/14-ц. 03.05.2018 року він отримав розрахунок заборгованості по аліментам, загальний розмір якої становить 31747,39 грн. З таким розміром заборгованості він не погоджується, оскільки при її складенні державний виконавець з травня 2014 року взяла середньомісячну заробітну плату для даної місцевості, оскільки були відсутні відомості про його працевлаштування, а з липня 2016 року заробітна плата за його останнім місцем роботи в ДП «Тростянецьке лісове господарство». І коли державний виконавець нараховувала заборгованість за період з травня 2014 року по листопад 2015 року, вона не взяла до уваги, що він сплачував аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законом та рішенням суду в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто по 386 грн. Крім того, вона не взяла до уваги той факт, що в січні 2015 року він отримав заробітну плату під час роботи у ТОВ «Охтирка - мясо», розрахунок за червень 2016 року проведено відповідно до середньомісячної заробітної плати по м. Охтирка, хоча вже на той час він працював у ДП «Тростянецьке лісове господарство» і отримував заробітну плату. Тому просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця Охтирського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Максакової А.М. щодо проведення розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів при складанні розрахунку. Зобовязати державного виконавця Охтирського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Максакову А.М. скласти новий (уточнений) розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів з травня 2014 року по лютий 2018 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримав, просив задовольнити.

Державний виконавець Максакова А.М. в судове засідання не зявилася, у відзиві на скаргу, поданому до суду, зазначила, що дійсно на виконання в Охтирському МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження №43086330 по виконавчому листу №583/641/14-ц від 28.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягування з дня набрання рішенням законної сили. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 23.04.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам для відома. 25.04.2014 року боржником надано заяву про направлення виконавчого документі до бухгалтерії ТОВ «Охтирка - мясо», так як він там працевлаштований. 20.04.2014 року бухгалтерія підприємства повідомила, що ОСОБА_1 звільнився, аліменти сплачував самостійно. 03.07.2014 року на адресу боржника направлено попередження, де чітко зазначено, що розмір аліментів для непрацюючих нараховується в частині від середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості, але боржником даний факт проігноровано. Аліменти сплачувалися ним в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і крім того боржник в порушення вимог п.3 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень не предявляв до відділу державної виконавчої служби квитанції про сплату ним аліментів, не повідомив про своє працевлаштування. Про те, що боржник самостійно сплачував аліменти державний виконавець дізналася лише із заяв самої стягувачки, хоча боржник також зобовязаний був її про це повідомити. 30.03.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про нарахування заборгованості зі сплати аліментів, який отримав, про що маються відмітки. Оскільки в матеріалах виконавчого провадження на момент здійснення розрахунку у державного виконавця були відсутні відомості про отримані боржником доходи на момент звільнення, дії державного виконавця в частині визначення розміру щомісячного доходу ОСОБА_1 на рівні середньомісячної заробітної плати по м. Охтирка є правомірними. Крім того боржник не позбавлений права звернутися до ВДВС із заявою про перерахунок заборгованості, надавши відповідні документи про свої доходи і джерела їх отримання. Тому вважає скаргу ОСОБА_1 безпідставною, просить відмовити в її задоволення та справу розглянути у її відсутність.

ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою Охтирського міськрайсуду від 14.05.2018 року скаргу було залишено без руху.

Після усунення недоліків ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду від 30.05.2018 року відкрито провадження в справі.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.ст.12, 13 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із змісту Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.03.2014 року по справі №583/641/14-ц було змінено розмір стягуваних аліментів та стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На виконання вказаного рішення 16.04.2014 року Охтирським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист №583/641/14-ц.

За заявою стягувачки від 22.04.2014 року про примусове виконання виконавчого листа №583/641/14-ц від 16.04.2018 року, старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_6 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№43086330 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З виконавчого провадження №43086330, дослідженого в суді, вбачається, що постанова державного виконавця від 23.04.2014 року про звернення стягнення на заробітну плату про стягнення аліментів із заробітної плати боржника 23.04.2014 року направлена по місцю роботи боржника в ТОВ «Охтирка - мясо».

20.06.2014 року на адресу Охтирського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області з ТОВ «Охтирка - мясо» надійшло повідомлення №1 від 16.06.2014 року про повернення постанови від 23.04.2014 року про звернення стягнення на заробітну плату про стягнення аліментів із заробітної плати боржника в звязку із його звільненням з роботи в травні 2014 року, аліменти на користь ОСОБА_3 згідно постанови ВП №43086330 від 23.04.2014 року боржником сплачувалися самостійно.

В матеріалах виконавчого провадження містяться заяви стягувачки ОСОБА_3 від 06.08.2015 року, 23.09.2016 року, 06.09.2017 року, 16.02.2018 року про отримання нею аліментів від боржника ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина, з яких вбачається, що з травня 2015 року по грудень 2017 року вона щомісяця отримувала аліменти в розмірі від 384 до 387 грн. (за виключенням травня 2016 року та травня 2017 року, коли вона не отримала нічого).

28.02.2018 року державний виконавець направила на адресу ДП «Тростянецьке Лісове господарство» вимогу про надання інформації про те, з якого часу працює на даному підприємстві боржник ОСОБА_1, розмір нарахованої та виплаченої заробітної плати із зазначенням утриманого податку (а.с.в.п.28).

В матеріалах виконавчого провадження мається довідка ДП «Тростянецький лісгосп» від 15.03.2018 року №691, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює на вказаному підприємстві з 30.06.2016 року (а.с.29).

02.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся з письмовою заявою до Охтирського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області про надання розрахунку заборгованості по виконавчому листу №583/641/18 за рішенням суду від 28.03.2014 року (а.с.в.п.22).

03.04.2018 року державним виконавцем було складено розрахунок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7, копію якого боржник отримав 04.04.2018 року (31-32).

23.04.2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся з письмовою заявою до Охтирського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області про надання розрахунку заборгованості по виконавчому листу №583/641/18 за рішенням суду від 28.03.2014 року (а.с.в.п.27).

22.05.2018 року державним виконавцем на адресу ДП «Тростянецьке Лісове господарство» була направлена постанова про звернення на заробітну плату для примусового виконання виконавчого листа №583/641/14-ц від 16.04.2014 року (а.с.34-35).

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі:

1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача;

2) подання заяви стягувачем або боржником;

3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи;

4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

5) закінчення виконавчого провадження.

Згідно п. 7.13. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Згідно ч. 3 ст. 195 СК України - розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець жодного разу з часу відкриття виконавчого провадження до 03.04.2018 року не проводила щомісячного розрахунку, з якого доходу боржника вираховувалася частка аліментів до сплати та яка сума була фактично отримана стягувачем.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 02.04.2018 року та 23.04.2018 року звертався до державного виконавця із заявами про надання розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому листу, отримав розрахунок заборгованості 04.04.2018 року і 03.05.2018 року, з якими він не погоджується з тих підстав, що державний виконавець з травня 2014 року взяла середньомісячну заробітну плату для даної місцевості, оскільки були відсутні відомості про його працевлаштування, а з липня 2016 року заробітна плата за його останнім місцем роботи в ДП «Тростянецьке лісове господарство». І коли державний виконавець нараховувала заборгованість за період з травня 2014 року по листопад 2015 року, вона не взяла до уваги, що він сплачував аліменти в мінімальному розмірі, передбаченому законом та рішенням суду в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто по 386 грн. Крім того, вона не взяла до уваги той факт, що в січні 2015 року він отримав заробітну плату під час роботи у ТОВ «Охтирка - мясо», розрахунок за червень 2016 року проведено відповідно до середньомісячної заробітної плати по м. Охтирка, хоча вже на той час він працював у ДП «Тростянецьке лісове господарство» і отримував заробітну плату, що на його думку суперечить вимогам закону, оскільки фактично розрахунок заборгованості по аліментам був зроблений державним виконавцем без врахування довідки про розрахунок.

Виходячи з викладеного, державний виконавець зобовязаний виготовити довідку про заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів починаючи з 01.05.2014 року по 28.02.2018 року в межах заявлених вимог, із врахуванням отриманих стягувачем сум за цей період у відповідності до виконавчого листа, виданого в справі № 583/61/14-ц від 16.04.2014 року згідно положень діючого законодавства.

На думку суду, розрахунок заборгованості по аліментам, виготовлений державним виконавцем від 03.05.2018 року, є сумнівним, не зрозуміло з якого конкретно виду доходу виконавець приводить розрахунок (зазначений у другій колонці розмір доходу/середня заробітна плата працівника цієї місцевості), в той період коли боржник має постійне місце роботи, за яким отримує заробітну плату; також в третій колонці не вказано конкретних даних про розмір аліментів, визначений у виконавчому листі.

За таких обставин доводи ОСОБА_1 заслуговують на увагу.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

В частині визнання неправомірними дій державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 стосовно проведення розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів при складанні розрахунку, суд вважає, що ця вимога задоволенню не підлягає, оскільки державний виконавець діяла в межах своїх повноважень, що узгоджується із положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.450-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) задовольнити частково.

Зобовязати державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 скласти у виконавчому провадженні №43086330 розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів починаючи з 01.05.2014 року по 28.02.2018 року включно із врахуванням отриманих стягувачем сум за цей період.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Судове рішення складено 06 червня 2018 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_8