Ухвала

05 червня 2018 року

м. Київ

справа № 125/171/17

провадження № 61-32218ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 29 травня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена постанова апеляційного суду ухвалена 19 лютого 2018 року. Відомостей про день складення повного судового рішення текст оскарженої постанови апеляційного суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року не містить. Касаційна скарга ОСОБА_1 подана до суду 29 травня 2018 року, що підтверджується штампом для вхідної кореспонденції Верховного Суду. Тобто з пропущенням, передбаченого статтею 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 21 березня 2018 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

ОСОБА_1 у клопотанні просить поновити строк на касаційне оскарження. Стосовно підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що: у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції присутнім не був; оскаржену постанову отримав його представник 27 квітня 2018 року, коли безпосередньо звернувся до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та видачу рішення суду, що підтверджується відповідною заявою.

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 на підтвердження указаних обставин не надає будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення. Окрім цього, ОСОБА_1 не обґрунтовує те, чому він не міг звернутися за отриманням копії рішення суду апеляційної інстанції раніше, з урахуванням того, що він був обізнаний про апеляційний розгляд, так як подавав відзив на апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції і навести інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат