Справа № 201/494/18
Провадження № 2/201/1049/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді Трещова В.В., з секретарем судового засідання Джамаловою С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач у позовній заяві в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 23 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Дніпропетровська за актовим записом № 172 був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, у зв'язку з чим прізвище позивача «Хомутина» було змінено на прізвище чоловіка «Русланова». Від цього шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Можливості зберегти сім'ю немає. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться з жовтня 2011 року. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення не погоджується, просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

У наданій суду заяві від 11 квітня 2018 року позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, шлюб укладений нею та відповідачем розірвати, залишити їй прізвище «Русланова», винести рішення в судовому засіданні за її відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягала.

04 червня 2018 року відповідач також надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення судом. Справу просив розглянути за його відсутності, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 23 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Дніпропетровська за актовим записом № 172 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_4, у зв'язку з чим прізвище останньої було змінено на прізвище чоловіка «Русланова» (а.с. 8).

Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрату почуття любові. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин з жовтня 2011.

Відповідач в поданій до суду заяві позовні вимоги та їх обґрунтування визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, строку на примирення не просив, вважає, що сімейні відносини зберегти неможливо.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідач позовні вимоги визнав, суд дійшов до висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Крім того, враховуючи бажання позивача залишити прізвище, яке було змінено після реєстрації шлюбу, а також положення ч. 1 ст. 113 СК України, відповідно до якої особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище «Русланова».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, ч. 1 ст. 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 13, 80, 81, 133, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23 квітня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Дніпропетровська за актовим записом № 172 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 залишити без змін «Русланова».

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області. Повний текст рішення складений 04 червня 2018 року.

Суддя В.В. Трещов