Справа № 732/1663/17 Провадження № 22-ц/795/689/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Лакіза Г. П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.,

секретар: Поклад Д.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_2 кооперативу "Старосільський" ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 кооперативу "Старосільський" на заочне рішення Городнянського районного суду Чернігівської області в складі судді Лиманської М.В. від 26 грудня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 кооперативу "Старосільський" про розірвання договору оренди землі,

У С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 кооперативу "Старосільський" про розірвання договору оренди землі, в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки (рілля) загальною площею 5,5371 га, кадастровий номер :05:000:0176 від 09.12.2013, укладений між ОСОБА_5, спадкоємцем якої є позивач, та ОСОБА_2 кооперативом "Старосільський", та стягнути на її користь сплачений судовий збір.

Заочним рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року позов задоволено. Розірвано договір оренди землі від 09.12.2013, укладений між ОСОБА_5 та АПК "Старосільський" на земельну ділянку (рілля) загальною площею 5,5371 га, кадастровий номер НОМЕР_1: 05:000:0176. Стягнуто з АПК „Старосільський" на користь ОСОБА_4 640 грн. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі АПК "Старосільський" просить скасувати заочне рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 та стягненні судового збору відмовити.

Доводи апеляційної скарги АПК "Старосільський" зводяться до того, що оскаржуване заочне рішення ухвалене судом при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

АПК "Старосільський" зазначає, що всупереч положенням ст. 148-1 Закону України "Про оренду землі", ОСОБА_4 не повідомляла орендаря про перехід права власності на земельну ділянку, не повідомляла своїх платіжних реквізитів для сплати орендної плати, так само як і не повідомляла про свої наміри розірвати договір оренди. При умові виконання ОСОБА_4 вказаних вимог, питання щодо розірвання договору оренди було б вирішено і потреба у зверненні до суду відпала. Про намір ОСОБА_4 розірвати договір оренди вони дізналися лише отримавши позовну заяву. Оскільки в діях орендаря відсутні ознаки порушення умов договору, статей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі" та прав ОСОБА_4, підстави для розірвання договору оренди на вимогу однієї із сторін договору за рішенням суду відсутні.

Також АПК "Старосільський" вважає, що підстави для стягнення з них на користь ОСОБА_4 судового збору відсутні, оскільки в даному випадку позивач вчинив неправильні дії, що призвели до виникнення спору, а саме, порушив норми ст. 31 Закону України "Про оренду землі", ст. 148-1 Земельного кодексу України, якими регулюється порядок повідомлення орендаря про набуття права власності на земельну ділянку, що є підставою, відповідно до ст.141 ЦПК України, для покладення витрат по сплаті судового збору на позивача.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 кооперативу "Старосільський" ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін, враховуючи таке.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що 09 грудня 2013 року між ОСОБА_5 (матір'ю ОСОБА_4В.) та ОСОБА_2 кооперативом "Старосільський" було укладено договір оренди землі, за яким ОСОБА_5 надала, а АПК "Старосільський" прийняв в строкове користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. (а.с.4, 7-8). Договір оренди зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В пункті 2 Договору зазначено, що в оренду передана земельна ділянка загальною площею 5,5371 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:000:0176. Договір укладено на 15 років (п.9 договору).

ОСОБА_5 померла 08 червня 2015 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2017 серії НМІ 364986 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спадкоємцем земельної ділянки площею 5,54 га, що розташована на території Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області з кадастровим номером :05:000:0176 після смерті ОСОБА_5 є її дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що до ОСОБА_4 перейшло право власності на орендовану земельну ділянку в порядку спадкування після смерті її матері (орендодавця) ОСОБА_5, а враховуючи, що п.38 спірного договору оренди землі передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи може бути підставою для розірвання договору, а ОСОБА_4 як власник орендованої земельної ділянки має право володіти, користуватися, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, виявила категоричне бажання розірвати договір, тому визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, оскільки ґрунтуються на умовах укладеного договору оренди та положеннях ч.4 ст.32 Закону України "Про оренду землі". В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору по справі у сумі 640 грн. стягнуто з відповідача на користь позивача.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд зважаючи на таке.

Частиною 2 ст.792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належить право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном (ч.1 ст.317 ЦК України). При цьому, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 ЦК України).

Частиною 4 ст.32 Закону України "Про оренду землі" від 06 жовтня 1998 року №161-XIV передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

В пункті 37 договору оренди землі, укладеного 09 грудня 2013 року між ОСОБА_5 та АПК "Старосільський", передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, за виключенням випадків, встановлених в договорі (а.с.5).

Пунктом 38 договору оренди землі, передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, є підставою для зміни або розірвання договору.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4, до якої перейшло право власності на орендовану земельну ділянку в порядку спадкування, згідно умов спірного договору оренди, зокрема п.38 цього Договору, та положень ст. 32 Закону України "Про оренду землі" має право на розірвання цього договору оренди землі.

Посилання АПК "Старосільський" в апеляційній скарзі на те, що позивач ОСОБА_4 не дотрималася порядку, визначеного ст. 148-1 Закону України "Про оренду землі", а саме: не повідомила орендаря про перехід права власності на земельну ділянку, не повідомила своїх платіжних реквізитів для сплати орендної плати, не повідомила про свої наміри розірвати договір оренди, не можуть бути підставою для позбавлення ОСОБА_4 права на розірвання спірного договору оренди, а отже, і відмови в задоволенні позову, оскільки таке її право ґарантоване ст.41 Конституції України, статтями 316, 317, 319 ЦК України, ст.32 Закону України "Про оренду землі" та умовами спірного договору оренди. Недотримання визначеного ст. 148-1 Закону України "Про оренду землі" повідомлення про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця не визначено законом та договором як підстава для відмови у розірванні договору оренди.

Так само не заслуговують на увагу посилання АПК "Старосільський" на те, що витрати по сплаті судового збору суд мав покласти на позивача, який порушив порядок повідомлення орендаря про набуття права власності на земельну ділянку. Звернення ОСОБА_4 до суду з позовом про розірвання договору оренди землі, а не до орендаря з відповідною пропозицією, не можна вважати неправомірними діями, оскільки згідно умов спірного договору оренди, ОСОБА_4 має право на розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, в тому числі в судовому порядку.

Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене судом з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 кооперативу "Старосільський" залишити без задоволення.

Заочне рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 05 червня 2018 року.

Головуючий:Судді: