Справа № 349/1168/18
Провадження № 2/349/468/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 серпня 2018 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Лошак О.О.

секретаря судового засідання Берези Г.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокт ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

В обгрунтування позову зазначено, що відповідач є її батьком. Відповідач добровільно коштів на її утримання не надає. Працездатний, інших утриманців немає, а тому має можливість сплачувати аліменти. вона навчається в Рогатинському державному аграрному колежді, потребує утримання від батька. Мати померла. Просила позов задовольнити та стягувати на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі по 2500 гривень щомісячно.

У судовому засіданні позивачка, представник позивачки позов підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позов визнав повністю. Пояснив, що не ухилявся від утримання дочки. Згідний сплачувати аліменти у заявленій сумі по 2500 грн. щомісячно.

Суд, вислухавши доводи сторін по справі, представника позивачки, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 народилася 01 грудня 2000 року. Її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №075915, виданим 08 лютого 2001 року Верхньолипицькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

За ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. № 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України обовязок надавати утримання неповнолітнім дітям, які не досягли 18 років, покладається рівною мірою на обох батьків. Неповнолітні діти не здатні самі здобувати кошти для існування. Обовязок батьків з утримання своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дітей моральний обовязок і найважливіший правовий обовязок їх батьків.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення для справи, а саме: стан здоровя та матеріальне становище ОСОБА_1, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, ту обставину, що відповідач по справі має нерегулярний дохід, інших утриманців немає, стягнень по виконавчих документах з відповідача не проводиться. Відповідач не визнаний інвалідом, не позбавлений можливості працевлаштуватися та отримувати дохід.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За таких обставин та доказів, досліджених і перевірених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову в сумі по 2500 грн. щомісячно.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,264 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3 користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі по 2500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 24 липня 2018 року і проводити до досягнення ОСОБА_1 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів 22030106 - 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.) судового збору.

Рішення в частині стягнення суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Розяснити сторонам по справі, що відповідно до вимог ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня вручення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька с.Верхня Липиця, вул.Зелена, буд.№47, Рогатинського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повний текст рішення суду виготовлено 20 серпня 2018 року.

Суддя: О.О.Лошак