Постанова

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 175/5004/16-ц

провадження № 61-5084св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідачі: Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» (далі - ПАТ «Дніпрогаз») про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 06 листопада 2013 року на праві власності належить земельна ділянка площею 0, 1198 га, що розташована по АДРЕСА_1 у селі Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Отримавши 23 червня 2014 року будівельний паспорт на будівництво жилого будинку, та повідомивши Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, вона приступила до виконання будівельних робіт, під час яких було виявлено наявність на її земельній ділянці підземного газопроводу, що унеможливило подальше будівництво жилого будинку.

Посилаючись на те, що з вини відповідачів вона позбавлена можливості використовувати належну їй на праві власності земельну ділянку за цільовим призначенням, ОСОБА_3 просила суд зобов'язати Новоолександрівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області та ПАТ «Дніпрогаз» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтування газопроводу середнього тиску за їхній рахунок за межі її земельної ділянки.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року у складі судді Реброва С. О., у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, будівництво та подальша експлуатація системи газопостачання здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства, що відповідно не порушує прав позивача та не позбавляє її можливості користування земельною ділянкою, а лише встановлює охоронні зони з метою забезпечення безпечної експлуатації об'єкту. Таким чином, законні підстави для демонтування підземного газопроводу середнього тиску відсутні, крім того, це призведе до порушення прав і законних інтересів мешканців сіл Краснопілля та Дороге, будинки яких у встановленому законом порядку підключені до системи газопостачання за допомогою спірного газопроводу.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Усунуто ОСОБА_3 перешкоди у користуванні земельною ділянкоюплощею 0, 1198 га, що розташована по АДРЕСА_1 у селі Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області.

Зобов'язано ПАТ «Дніпрогаз» перенести за межі земельної ділянки належної ОСОБА_3 на праві власності газопровід середнього тиску у відповідності з нормативами, встановленими діючим законодавством в галузі будівництва системи газопостачання.

Зобов'язано Новоолександрівську сільську раду Дніпровського району Дніпропетровської області здійснити оплату витрат по перенесенню газопроводу.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що передача сільською радою у власність земельної ділянки, на якій розміщено підземний газопровід, здійснена без дотримання діючого законодавства щодо обмежень використання земельної ділянки в охоронній зоні газорозподільної системи призвела до порушення прав і законних інтересів позивача ОСОБА_3

30 січня 2018 року Новоолександрівська сільська рада Дніпровського району Дніпропетровської області подала до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судове рішення апеляційної інстанції скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно зобов'язав відповідачів, діями яких не було допущено порушення прав і законних інтересів позивача, перенести газопровід, будівництво якого та подальша експлуатація в повній мірі відповідають вимогам законодавства, інтересам територіальної громади села Довге та не порушує прав і законних інтересів суміжних землекористувачів. При цьому, позивач не обмежена в праві користування належною їй на праві власності земельною ділянкою, з дотриманням обмежень щодо її частини, де з 2003 року, тобто задовго до набуття позивачем права власності на земельну ділянку, встановлено охоронну зону діючого газопроводу, з метою створення нормальних умов для його експлуатації, обслуговування та усунення можливих аварійних ситуацій. Крім того, апеляційний суд у порушення вимог цивільного процесуального законодавства вийшов за межі апеляційної скарги й самостійно змінив заявлені позовні вимоги, зобов'язавши відповідачів не демонтувати, а перенести частину газопроводу з земельної ділянки ОСОБА_3

Ухвалами Верховного Суду від 09 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі за касаційними скаргами Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та ПАТ «Дніпрогаз».

15 березня 2018 ПАТ «Дніпрогаз» подало відзив на касаційну скаргу Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та просило її задовольнити, посилаючись на її обґрунтованість.

16 березня 2018 року відзив на касаційні скарги Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та ПАТ «Дніпрогаз» подала позивач ОСОБА_3 й просила залишити скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін, посилаючись на те, що оскаржуване рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а відтак відсутні підстави для його скасування та задоволення вимог касаційних скарг.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що 30 травня 2002 року ВАТ «Дніпрогаз» за зверненням ВАТ «ДМЗ» видано технічні умови № 419 на проектування системи газопостачання вулиць Заводської, Північної, Бехтєрєва, провулку Морського у селі Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області, з точкою підключення до газопроводу середнього тиску від вулиці Дівізіонної та з охоронною зоною по 1 м з двох сторін підземного газопроводу. Проект газопостачання погоджений ПАТ «Дніпрогаз» та Головним архітектурно-планувальним управлінням м. Дніпропетровська.

Закінчений будівництвом газопровід середнього тиску прийнято в експлуатацію приймальною комісією у складі замовника, генерального директора ТОМ «ГТМ ЛТД», ВАТ «Дніпрогаз», Держнаглядохоронпраці України, про що 20 червня 2003 року складено відповідний акт.

Рішенням виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 26 вересня 2003 року № 59 надано дозвіл на будівництво ділянки газопроводу за кошти приватних забудовників, а також передбачено, що після завершення будівництва газопроводу по вулицях Заводській, Північній, Бехтєрєва, провулку Морському у селі Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області, здати його на баланс ВАТ «Дніпрогаз» безкоштовно, у державну власність.

12 листопада 2003 року затверджено акт приймання-передачі збудованого підземного газопроводу, згідно якого об'єкт прийнято на баланс ПАТ «Дніпрогаз» з віднесенням до об'єктів державної власності.

29 березня 2010 року на підставі відповідного рішення сільської ради ОСОБА_4 видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,1198 га, що розташована по АДРЕСА_1 у селі Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області.

04 жовтня 2013 року ОСОБА_4 відчужила вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 06 листопада 2013 року між нею та ОСОБА_5, набула право власності на земельну ділянку площею 0, 1198 га, що розташована по АДРЕСА_1 у селі Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

При комплексному приладовому обстеженні підземного газопроводу середнього тиску в районі земельної ділянки № 11 по вулиці Бехтєрєва у селі Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області, встановлено, що саме через цю земельну ділянку проходить вказаний газопровід, що в свою чергу передбачає наявність охоронних зон.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із статтею 73 ЗК України уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.

На використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження (частина перша статті 110 ЗК України).

Частиною четвертою статті 111 ЗК України передбачено, що обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені.

Статтею 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт» встановлено, що до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних газопроводів.

Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженням (обтяженням) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об'єкта трубопровідного транспорту визначається законодавством України.

Поняття охоронної зони газорозподільної системи визначено у пункті 4 розділу 1 глави І Кодексу газорозподільних систем, а саме охоронна зона об'єктів газорозподільної системи - територія, обмежена умовними лініями, уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільних газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежуються провадження господарської та іншої діяльності.

Підпунктом 3 пункту 3 розділу 4 глави ІІІ Кодексу газорозподільних систем встановлено, що з метою забезпечення безпечної експлуатації об'єктів газорозподільної системи встановлюються охоронні зони, зокрема вздовж газопроводів середнього тиску - у вигляді ділянки землі, обмеженої умовними лініями, що проходять в 4 метрах від осі газопроводу по обидва боки.

Аналогічні вимоги містяться у пункті 8.56 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 року № 44.

Отже з аналізу зазначених норм вбачається, що сам по собі факт знаходження земельної ділянки в межах охоронної зони не тягне за собою вилучення її у власників та визнання недійсним рішень щодо передачі її у власність, а є тільки підставою для її використання власником з обмеженням.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на те, що при прокладенні газопроводу по АДРЕСА_1 у селі Дороге Дніпровського району Дніпропетровської області були дотримані усі нормативні вимоги законодавства.

Крім того, будівництво системи газопостачання було здійснено задовго до набуття позивачем права власності на вищевказану земельну ділянку, за погодженим проектом та за згодою сільської ради, що свідчить про те, що діями відповідачів не було створено позивачеві перешкод у користуванні земельною ділянкою, та не порушено її прав та законних інтересів, оскільки ОСОБА_3 не позбавлена права користування належною їй земельної ділянкою, а лише має дотримуватися відповідних обмежень щодо її частини, де встановлено охоронну зону.

Таким чином, суд першої інстанції встановив всі обставини справи, надав їм належну оцінку, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне, обґрунтоване і справедливе рішення.

Натомість, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд наведених обставин та вимог закону не врахував і, не встановивши фактичних обставин у справі, що мають суттєве значення для розгляду справи, дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, пославшись на те, що передача Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області у власність для будівництва жилого будинку земельної ділянки, на якій розміщено підземний газопровід, здійснена без дотримання вимог діючого законодавства, не навівши в обгрунтування норм матеріального права.

Враховуючи те, що апеляційний суд скасував судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує рішення апеляційного суду та залишає в силі рішення суду першої інстанції на підставі статті 413 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скаргиНовоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області та Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» задовольнити.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року скасувати, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:С. О. Карпенко
В. О. Кузнєцов
А.С. Олійник
Г. І. Усик