Справа № 159/5141/18
Провадження № 2/159/1416/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 25.09.2017 померла її мама ОСОБА_5, яка постійно проживала та була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1. 05.06.2001 від імені ОСОБА_5 секретарем Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області був посвідчений заповіт, згідно якого ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось дітям ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Позивач вказує, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований в с. Облапи, по вул. Незалежності, 7, Ковельського району, Волинської області. Позивач спадщину прийняла в порядку ст. 1269 ЦК України, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщин заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, визначені в заповіті, від прийняття спадщини відмовились, про що нотаріусу за місцем відкриття спадщини подали відповідні заяви. Увидачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на будинок не зареєстровано, позивач не може оформити спадкових прав. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Незалежності, 7 в с. Облапи, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті 25.09.2017 ОСОБА_5.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Представник відповідача Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 204264, виданого 27.09.2017 виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Ковельського району Волинської області доводиться та обставина, що ОСОБА_5 померла 25 вересня 2017 року у віці 89 років (а.с.6).

З копії заповіту, посвідченого 05.06.2011 секретарем Облапської сільської ради Ковельського району Волинської області, зареєстрованого в журналі за № 306 вбачається, що ОСОБА_5 на випадок своєї смерті заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось дітям ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.25).

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За правилами ч.1 ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Тобто, позивач та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5, як особи, визначені в заповіті.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_5 входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Незалежності, 7 в с. Облапи, Ковельського району, Волинської області. Реєстрація права власності на житловий будинок не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено та підтверджується копією спадкової справи № 437/2017 щодо майна померлої 25 вересня 2017 року ОСОБА_5, заведеної державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори, що позивач ОСОБА_1 у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її матері ОСОБА_5 На частину спадкового майна ОСОБА_1 були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

З копії спадкової справи також вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, кожен окремо, подали у встановлений ст. 1270 ЦК строк до Ковельської державної нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 в користь позивача ОСОБА_1

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, що підтверджується її заявою від 04.12.2017, поданою до Ковельської державної нотаріальної контори та зареєстрованою за № 1087.

Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок позивачу не видавалось у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується листом нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Незалежності, 7 в с. Облапи, Ковельського району, Волинської області побудований у 1950 році, тобто за життя спадкодавця. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Право власності на будинок не зареєстровано.

З копії довідки, виданої Дубівською сільською радою Ковельського району, Волинської області вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі по с. Облапи за № 0417-1 за 2017 рік рахується господарство, головою якого була ОСОБА_5, яка була зареєстрована та проживала в житловому будинку № 7 по вул. Незалежності в с. Облапи, Ковельського району, Волинської області з 1950 року по 25.09.2017 та була виписана у звязку з смертю. Від імені ОСОБА_5 в Облапській сільській раді 05.06.2001 за № 306 посвідчувався заповіт. Заповіт не змінено та не відмінено.

Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов.

Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обовязкову частку у спадщині, не встановлено.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відсутність осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1241, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Незалежності, 7 в с. Облапи, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла 25 вересня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасники справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 13.12.2018.

Головуючий:ОСОБА_7