Провадження № 2/243/1280/2018
Справа № 243/2620/18
05 червня 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді Кузнецова Р.В.,
при секретареві Малиновській І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення, -
03 квітня 2018 року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Словянськтепломережа» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1Й, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, є абонентами ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в місті Словянськ, та користуються послугами з опалення, однак не в повному обсязі оплачують вартість спожитих послуг, що порушує право позивача на отримання оплати за надані послуги з теплопостачання у встановлений законодавством строк.
Так, з 01 жовтня 2011 року по 01 березня 2018 року сума заборгованості склала 20 740,42 грн.
Протягом періоду, під час якого утворилася заборгованість відповідачі проживали за вказаною адресою.
Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послугу з теплопостачання, а вони використовувала її для задоволення власних потреб і не відмовились від неї. Багатоквартирний будинок де мешкають відповідачі приєднаний до централізованої мережі теплопостачання. Протягом зазначеного вище періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуги позивачем, від відповідачів не надходило.
У звязку із тим, що відповідачі несвоєчасно оплачують спожиті комунальні послуги, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1Й, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на його користь суму основного боргу в розмірі 20 740,42 грн., втрати від інфляційних процесів у сумі 5 818,44 грн. та 3 % річних у сумі 1024,56 грн.
В судове засідання представник позивача ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Словянськтепломережа» не зявився, подав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити у відсутності представника позивача, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідачі ОСОБА_1Й, ОСОБА_2, ОСОБА_3, будучи повідомленими у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не зявились у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутності від них до суду не надходило.
З огляду на викладене, оскільки відповідачі будучи повідомленими належним чином про дату, час і місце судового засідання, повторно не зявились у судове засідання, не подали відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
Згідно із довідкою про склад сімї відповідачі ОСОБА_1Й, ОСОБА_2, та ОСОБА_3, проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).
Відповідачка ОСОБА_1Й, має особовий рахунок у ВО «Словянськтепломережа» № 033388, за яким за період з 01 жовтня 2011 року по 01 березня 2018 року нарахована заборгованість по оплаті наданих послуг в сумі 20 740,42 грн. (а.с. 5-9).
Між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово комунальної послуги на підставі відкритого особового рахунку, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послугу з теплопостачання, а відповідачі користувалися нею для задоволення власних потреб і не відмовлялись від неї.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, споживач зобовязаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно із ч. 1 п. 18 Постанови КМУ Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення… № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.
Відповідно до ст. ст. 20, 22 Закону України «Про житлово комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а виробник вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати за надані послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують права та обовязки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачка ними користується.
Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Відповідачі у судове засідання не зявились, не скористались своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Аналіз встановлених фактичних обставин по справі і наданих доказів, дає суду можливість дійти висновку, що в порушення вимог ст.ст. 67,68 ЖК України, відповідачі ОСОБА_1Й, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, неналежним чином здійснюють оплату за надані комунальні послуги з централізованого опалення, у звязку із чим мають заборгованість в розмірі 20 740,42 грн., яка утворилась за період з 01 жовтня 2011 року по 01 березня 2018 року.
У звязку із наведеним, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача слід стягнути заборгованість по оплаті спожитих послуг з опалення в сумі 20 740,42 грн.
Статтею 625 ЦК України передбачена цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і зобов'язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Боржникам позивачем нараховані індекс інфляції в сумі 5 818,44 грн. та 3 % річних у сумі 1024,56 грн.
Рахунок розміру інфляційних нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) Х індекс інфляції / 100 (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується.
3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця заборгованість за попередній місяць) Х 3 Х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100.
Судом встановлено, що відповідачам ОСОБА_1Й, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надавались послуги з опалення, однак вони не в повному обсязі вносили плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочили виконання грошового зобов'язання, внаслідок чого за особовим рахунком утворилась заборгованість в сумі 20 740,42 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 5 818,44 грн. за весь час прострочення, та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 1024,56 грн.
Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду із даним позовом позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 1 762,00 грн. (а.с. 1).
З огляду на викладене, враховуючи, що позов судом повністю задоволений, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 762,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 11,264,509,525,526,625 ЦК України, ст.ст. 64,67,68 ЖК України, ст.ст. 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ст.ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, ч. 4 ст. 223, 259, 263 265, 273, 280, 281 ЦПК України суд, -
Позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Слов'янського
міськрайонного суду ОСОБА_4