Номер провадження 2/756/471/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 травня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Хоменко І.І.

представник позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ в м. Києві, третя особа: ОСОБА_4, ТОВ «Нова Пошта», Головне управління ДФС у м. Києві про визнання права власності на автомобіль, зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 02.11.2016 року звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 22 травня 2012 року ним придбано у ОСОБА_3 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі 814D, тип транспортного засобу - вантажний фургон - С, 1991 року випуску, шасі № НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_2.

Зазначає, що договір купівлі-продажу не був оформлений у письмовій формі, але фактично угода купівлі-продажу була досягнута. Відповідач передав позивачу - ОСОБА_2 автомобіль, а ОСОБА_2 сплатив відповідачу відповідну суму коштів. Крім того, відповідач видав позивачу та третій особі ОСОБА_4 генеральну довіреність з правом користуватися та розпоряджатися (міняти, продавати, знімати з обліку, здавати в оренду) вищевказаним автомобілем на їх розсуд.

Починаючи з 2012 року та по даний час ОСОБА_2 постійно використовує даний автомобіль. Факт постійного користування автомобілем підтверджується документами.

Протягом усього чотирьохрічного строку відповідач не пред'явив жодних претензій щодо витребування автомобіля чи захисту його права власності на автомобіль до суду чи правоохоронних органів, а тому позивач вважає, що набув на нього право власності. Посилаючись на ст.ст. 316, 321, 328, 392, 638 ЦК України просить суд визнати за ним право власності на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі 814D, тип транспортного засобу - вантажний фургон - С, 1991 року випуску, шасі НОМЕР_3, реєстраційний номер - НОМЕР_2.

09.12.2016 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вказує, що у липні 2016 року позивач звернувся до територіального центру МВС у м.Києві № 8043 з метою здійснення перереєстрації спірного автомобіля на його ім'я, проте йому було відмовлено у здійсненні перереєстрації, оскільки автомобіль значиться в арешті. З пояснень відповідача стало відомо, що арешт міг бути накладений через несплату ним штрафу за порушення ПДР, а тому також просить суд прийняти рішення про зняття арешту з даного автомобіля.

Ухвалою суду від 13.01.2017 року по справі відкрито провадження.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримала, з урахуванням уточнень та просила суд позов задовольнити.

Відповідачі в судові засідання не з'являлися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином, суд, за згодою представника позивача вважає за можливе провести заочний розгляд справи без їх участі.

Треті особи також в судові засідання не з'являлися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третіх осіб.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Як убачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі 814D, тип транспортного засобу - вантажний фургон - С, 1991 року випуску, шасі № НОМЕР_1, реєстраційний номер - НОМЕР_2 зареєстрований на ім'я відповідача. (а.с. 10).

22.05.2012 року відповідач видав на ім'я ОСОБА_4 та позивача довіреність на право користуватися та розпоряджатися спірним автомобілем. (а.с.8).

Як пояснювала представник позивача автомобіль знаходиться в користуванні у її довірителя, проте через наявність арешту ВДВС Оболонського РГТУЮ в м.Києві, її довіритель був позбавлений можливості перереєструвати на своє ім'я.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду було витребувано з ВДВС Оболонського ГТУЮ в м.Києві інформацію про відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_3, на підставі яких накладено арешт на його майно із зазначенням суми коштів, що підлягає стягненню з даного громадянина.

Відповідно до наданої інформації у 2016 році перебувало 6 виконавчих проваджень про сплату штрафів та 1 виконавче провадження про сплату судового збору, де боржником є ОСОБА_3 Всі виконавчі провадження завершені у 2016 році на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

У 2017 році на виконанні у ВДВС перебували наступні виконавчі провадження: №51943575 щодо примусового виконання виконавчого листа від 25.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Нова Пошта» боргу в сумі 1500 грн.; № 53292050 щодо стягнення боргу на користь держави в розмірі 10200 грн.; № 53292091 щодо стягнення на користь держави боргу в сумі 275,60 грн.; № 50809988 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Нова Пошта» боргу в розмірі 100 000 грн.

Всі вищевказані виконавчі провадження завершені у 2017 році на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». У зв'язку з примусовим стягненням боргів ОСОБА_3 - ВДВС було накладено арешт на все майно боржника. З наданих суду доказів убачається, що транспортний засіб боржника, розшук який здійснювався поліцією, не виявлений протягом року з дня оголошення розшуку (а.с.239-244), а тому виконавчі листи повернуто.

Проте, судом встановлено, що спірний автомобіль перебуває у користуванні позивача.

Відповідно до вимог ст.ст.328, 210 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід'ємно пов'язаний з обов'язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2016 року у справі № 6-688цс-15.

Таким чином суд, установивши, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за відповідачем, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль, а також про зняття арешту з автомобіля, оскільки така вимога є похідною від позовної вимоги про визнання права власності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-5, 10, 95,141,223, 258, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 червня 2018 року.

Суддя: