Справа № 526/832/18
Провадження № 2/526/471/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: виконавчий комітет Рашівської сільської ради про втрату права на проживання,

в с т а н о в и в :

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 про втрату права на проживання.

У позовній заяві позивач вказує, що йому на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Рашівської сільської ради 18.09.1989, належить будинок по АДРЕСА_1. Його син ОСОБА_5 привів до будинку співмешканку ОСОБА_2. Від спільного проживання у них народилися син ОСОБА_6, 2004 року народження та донька ОСОБА_7, 2006 року народження. Не передбачаючи подальших наслідків, позивач дозволив зареєструватися відповідачу ОСОБА_2 у його будинку разом з її дітьми. Загалом у його будинку зареєстровані його дружина ОСОБА_8, син ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Відповідач ОСОБА_2 декілька років тому, забравши всі свої особисті речі та дітей, виїхала з його будинку. Ні вона, ні її діти не проживають у вказаному житлі, але залишаються зареєстрованими. Будь-які платежі ОСОБА_2 не здійснює, участі у підтримці нерухомого майна в належному стані не приймає. Він є особою, яка має інвалідність І групи, і всі комунальні платежі сплачуються за його рахунок. На неодноразові прохання позивача про зняття з реєстрації, відповідач не реагує і категорично відмовляються це робити. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають у будинку і не сплачують комунальні послуги, але зареєстровані в ньому, він змушений сплачувати комунальні послуги в більшому розмірі, але враховуючи його складний матеріальний стан, час від часу виникає заборгованість за електроенергію та газопостачання, а також він не може оформити субсидію і повністю розпорядитися належним йому майном на власний розсуд. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на проживання та користування будинком за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з'явився, направив заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, у зв'язку зі станом здоров'я, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє усвоїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 у підготовче засідання не з'явилася, направила до суду заяву, в якій просила проводити підготовче засідання за позовом ОСОБА_1 про втрату права на проживання без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи виконавчого комітету Рашівської сільської ради надав заяву про можливість розгляду справи без його участі.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: виконавчий комітет Рашівської сільської ради про втрату права на проживання підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 на право особистої власності на жилий будинок, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Рашівської сільської ради народних депутатів № 44 від 05.05.1988.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Рашівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 18.07.2017 № 02-20/1071, позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має такий склад сім'ї: дружина ОСОБА_8, 1943 року народження, син ОСОБА_5, 1979 року народження. За даною адресою зареєстровані, але фактично не проживають: ОСОБА_2, 1987 року народження, ОСОБА_6, 2004 року народження, ОСОБА_7, 2006 року народження, ОСОБА_3, 2013 року народження, ОСОБА_4, 2016 року народження.

Факт відсутності відповідачів за місцем фактичної реєстрації, позивачем доведено долученими до справи доказами, а саме: актами обстеження домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 від 15.03.2016, 14.12.2016, 10.01.2017, 02.03.2017, 20.05.2017, 18.07.2017, складеними депутатом сільської ради Головченко І.О., згідно яких значиться, що за вищевказаною адресою зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_6, 2004 року народження, ОСОБА_2, 1987 року народження, ОСОБА_7, 2006 року народження, ОСОБА_3, 2013 року народження, ОСОБА_4, 2016 року народження.

Відомостей щодо родинних відносин, чи належності відповідача ОСОБА_2 та малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до членів сім'ї позивача ОСОБА_1 відсутні.

Зі змісту довідок виконавчого комітету Рашівської сільської ради від 23.05.2018, № 02-23/221, № 02-23/222, № 02-32/204 слідує, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, але фактично проживають по АДРЕСА_2.

Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 ЦК України та ч. 1 ст. 319 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб.

Як роз'яснено у п. 34 та п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення такої вимоги, як про позбавлення права користування жилим приміщенням.

Задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов'язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 та її малолітні діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, однак фактично проживають по АДРЕСА_2.

За таких обставин, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та її малолітні діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 не проживають у будинку, власником якого є позивач, понад рік, що підтверджено належними засобами доказування.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, враховуючи, що відповідач та її малолітні діти у спірному будинку не проживають, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до п.п 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», з 01 січня 2018 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 1762 гривні, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму складає 704 грн 80 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи безтерміново, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії АВ № 0487337 від 11.09.2015.

Згідно вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, а позивач звільнений від сплати судового збору, тому з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 352 грн 40 коп. на користь держави.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: виконавчий комітет Рашівської сільської ради про втрату права на проживання задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування та проживання в будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): АДРЕСА_1.

Відповідачі:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1, місце проживання (перебування): АДРЕСА_2.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1, місце проживання (перебування): АДРЕСА_2.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, зареєстрована у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1, місце проживання (перебування): АДРЕСА_2.

Головуючий Л. І. Тищенко