Справа № 372/2795/18
Провадження № 2-1574/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 грудня 2018 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Євдокімова В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, визнання особою такою, що втратила право на житло,

В С Т А Н О В И В:

18 вересня 2018 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, визнання особою такою, що втратила право на житло.

Позов обґрунтований тим, що позивачу на праві власності належить будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 В зазначеному будинку окрім позивача зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який є знайомим сина позивача. Відповідач хоч і зареєстрований у спірному будинку, однак з моменту реєстрації у будинку жодного дня в ньому не проживав, його особистих речей в будинку немає, участі по утриманню будинку відповідач не несе. Наявна реєстрація відповідача в квартирі, яка належить позивачу на праві власності порушує його права та інтереси як власника, зокрема позивач не може оформити субсидію та інші пільги на оплату житлово-комунальних послуг. Оскільки ОСОБА_2 не проживає у належному позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1 більше встановленого строку, не вносить плату за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги, не несе інших втрат по утриманню вищевказаної квартири є всі підстави для того, щоб визнати його таким, що втратив право користування вказаною жилою площею.

У зв'язку з вищевказаним позивач поросить усунути перешкоди у користуванні майном позивача шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України розглянути справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право особистої власності на нерухоме майно від 15.03.2007 року.

Згідно з довідкою за № 0221 від 21.08.2018 року Трипільської сільської ради, у будинку за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.19).

В матеріалах справи містяться Акти обстеження фактичного проживання від 20.02.2018 року, 19.03.2018 року, 20.04.2018 року, 22.05.2018 року, 22.06.2018 року, 25.07.2018 року, 29.08.2018 року зі змісту який випливає, що ОСОБА_2, не проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1, з 12.11.2008 року по даний час.

Згідно із ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1

Наявність реєстрації ОСОБА_2 у вказаному будинку позбавляє позивача можливості здійснювати право власності у повному обсязі.

Відповідач відсутній за місцем реєстрації більш 1 року, в зв'язку із чим втратив право на користування вказаним будинком, що належить позивачу.

За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обов'язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо усунення перешкоди у здійсненні права власності на жиле приміщення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Також, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 89, 133, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, визнання особою такою, що втратила право на житло - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні майном ОСОБА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком, та зняття з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 285 ЦПК України. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя: