Справа № 661/29/18
Провадження № 2/661/653/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.,

за участю : секретаря судового засідання Шевченко Ю.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нова Каховка, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з відповідною позовною заявою про стягнення з Фізичної особи підприємець ОСОБА_3 на свою користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати по день остаточного розрахунку в сумі 7189,28 грн., компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків випалити заробітної плати в сумі 7419,17 грн. В обґрунтування вимог позивача зазначила про те, що вона працювала у ФОП ОСОБА_3 з 01.01.2013 р. по 30.11.2015 р. на посаді бухгалтера. Проте, на день звільнення відповідач, в порушення вимог ст.ст.47,116 КЗпП України, не здійснила виплати належних їй сум. Після винесення судового рішення 23.05.2017 остаточний розрахунок відповідачем здійснено 24.10.2017 року.

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.04.2018 року заочне рішення суду від 15.02.2018 року скасовано. У справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Пояснила, що остаточний розрахунок по заборгованості із належної їй заробітної плати у сумі 55768,04 грн. з нею проведений 24.10.2017 року шляхом перерахування виконавчою службою на її картковий рахунок коштів у розмірі 57229,78 грн. Вважає, що саме ця сума 55768,04 грн. входить до заробітної плати, визначеної за рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 року, у звязку з чим середній заробіток повинен стягуватися за період часу з 24.05.2017 по 24.10.2017 року.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, пояснивши, що ОСОБА_3 в повному обсязі виконано рішення апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 року щодо стягнення з неї на користь ОСОБА_1 належних виплат, які входять до заробітної плати та складають: заборгованість по зарплаті, компенсацію за невикористані щорічні відпустки, компенсації за невикористані додаткові відпустки. Інші нарахування за рішенням апеляційного суду від 23.05.2017 до заробітної плати не входять. Вважає, що станом на 01.09.2017 року відповідач повністю погасила наявну заборгованість по зарплаті ОСОБА_1 шляхом перерахування коштів на рахунок державної виконавчої служби. Крім того, на її думку, позивач пропустила процесуальний строк звернення до суду із зазначеним позовом, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працювала на посаді бухгалтера у ФОП ОСОБА_3 з 01.01.2013 р. по 30.11.2015 р.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 р. вирішено стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 34 450,79 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 23365,16 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 26168,42 грн., компенсацію за невикористані щорічні відпустки в сумі 2958,20 грн., компенсації за невикористані додаткові відпустки, як матері одиначки, що виховує дитину віком до 15 років, в сумі 1267,80 грн., а всього 88210,37 грн.

Відповідно до вказаного рішення, загальна заборгованість по заробітній платі, належної до виплати ОСОБА_1, складає 64845,21 грн., до якої входить: заборгованість по заробітній платі в сумі 34 450,79 грн.; компенсація втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 26168,42 грн.; компенсація за невикористані щорічні відпустки в сумі 2958,20 грн.; компенсація за невикористані додаткові відпустки, як матері одиначки, що виховує дитину віком до 15 років, в сумі 1267,80 грн. (34450,79+26168,42+2958,2+1267,8=64845,21 грн.).

Таким чином, факт порушення трудового законодавства ФОП ОСОБА_3 перед ОСОБА_1, встановлений рішенням суду.

На виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 року ОСОБА_3 під час примусового стягнення боргу за виконавчим листом № 661/5163/15-ц від 14.06.2016 року на розрахунковий рахунок Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонської області для направлення належних сум ОСОБА_1 перераховано:

- відповідно до платіжної вимоги № 54124269 від 07.07.2017 року, проведеної банком 21.07.2017 року, 35232,76 грн., з яких, відповідно до розпорядження начальника Новокаховського міського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області від 24.07.2017 року, на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «КБ «ПриватБанк» переведено борг в сумі 31820,69 грн.;

- відповідно до квитанції № N1C6836334 від 28.08.2017 року 5500 грн., з яких, відповідно до розпорядження начальника Новокаховського міського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області від 04.09.2017 року, на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «КБ «ПриватБанк» переведено борг в сумі 5000 грн.;

- відповідно до квитанції № N1ВER53517 від 01.09.2017 року 5500 грн., з яких, відповідно до розпорядження начальника Новокаховського міського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області від 04.09.2017 року, на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «КБ «ПриватБанк» переведено борг в сумі 5000 грн.;

- відповідно до квитанції № N1AYQ55655 від 14.09.2017 року 2200 грн.;

- відповідно до квитанції від 25.09.2017 року 3850 грн.;

- відповідно до квитанції від 05.10.2017 року 20454,55 грн., з яких, відповідно до розпорядження начальника Новокаховського міського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області від 20.10.2017 року, на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «КБ «ПриватБанк» переведено борг в сумі 18595,05 грн.

- відповідно до квитанції № N1AYQ45220 від 09.10.2017 року 6500 грн., з яких, відповідно до розпорядження начальника Новокаховського міського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області від 20.10.2017 року, на рахунок ОСОБА_1 в ПАТ «КБ «ПриватБанк» переведено борг в сумі 5909,09 грн.

Згідно ст. ст. 45, 46 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час спірних правовідносин), розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми; 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону.

Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.

У разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоровя, а також у звязку із втратою годувальника;

3) у третю чергу задовольняються вимоги працівників, повязані з трудовими правовідносинами;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обовязкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету;

5) у пяту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Отже, станом на 09.10.2017 року ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок Новокаховського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонської області для направлення належних сум ОСОБА_1 перераховано коштів на виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 року на загальну суму 69734,85 грн., яка є першочерговою відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» на виконання рішення суду про стягнення заборгованості із заробітної плати перед позивачем. При цьому, станом на 23.10.2017 року на картковий рахунок ОСОБА_1 перераховано 71824,83 грн.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

З висновку Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-144цс13, предметом якої був спір про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди слідує, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

П. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМ України від 08.02.1995 р. № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Так, згідно наданого розрахунку позивача та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 р. вбачається, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці роботи складала 64,19 грн. (1380 грн.+1380 грн. = 2760:43 дні=64,19 грн.)

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 23.05.2017 р., на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку станом на день розгляду справи в сумі 23365,16 грн.

Враховуючи той факт, що з ОСОБА_1 остаточний розрахунок проведено 09.10.2017 р., підлягає стягненню середній заробіток за період з 24.05.2017 р. по 09.10.2017 р., що складає 6226,43 грн. (середньоденна заробітна плата (64,19) х 97 робочих днів = 6226,43 грн.).

Статтею 34 ЗУ «Про оплату праці» та п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (зі змінами), визначено, що така компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців, виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно зі ст. 2,3,6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об'єднання громадян; Розрахунок втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати проводиться відповідно до Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159 із змінами.

Відповідно до п.4 вказаного Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Індекси інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) склали: червень 2017 року 1,016, липень 2017 року 1,002, серпень 2017 року 0,999, вересень 2017 року - 1.02. При цьому, інфляція жовтня 2017 року (виплата відбулась 09 жовтня 2017 року) до уваги не береться. Заборгованість за серпень 2017 року не компенсується, оскільки у цей місяці поріг індексації не перевищував 100 % (99,9 %).

Сума компенсації становить 2490,06 грн. (1.016 х 1.002 х 1.02 х 100 100%=3,84 %) х 64845,21 грн. (заборгованість із заробітної плати) : 100% = 2490 грн. 06 коп.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що компенсація втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати до суми заробітної плати не входить, суд зазначає наступне.

З 1 січня 2001 року набрав чинності Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ.

З метою реалізації цього Закону, постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року N 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Згідно з положеннями ст. 2 вищевказаного Закону, пункту 3 указаного Порядку, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

У статті 34 Закону України "Про оплату праці", компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Такий порядок у спірний період був встановлений Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (із змінами від 23 квітня 1999 року № 692).

Відповідно до статті 2 вищевказаного Закону України «Про оплату праці», вищевказана компенсація є складовою частиною заробітної плати.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 року у справі № 9-рп/2013 дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Таким чином, компенсація втрати частини грошових доходів в звязку з порушенням строків виплати заробітної плати є складовою заробітної плати, у звязку з чим доводи представника відповідача суд до уваги не приймає.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про необхідність проведення розрахунку середнього заробітку станом на день зарахування їй на картковий рахунок належних коштів та виходить з часу перерахування коштів відповідачем на рахунок державної виконавчої служби, оскільки ФОП Аляб»єва Г.В., перераховуючи кошти, у подальшому була позбавлена можливості впливати на процес зарахування коштів виконавчою службою на рахунок позивача, який відбувався як правило ні в день надходження (перерахування) до виконавчої служби. Тому, вини відповідача у несвоєчасному отриманні коштів ОСОБА_1 після їх перерахування при даних обставинах не вбачається.

Доводи представника відповідача про застосування до позивача строків давності звернення до суду не ґрунтуються на законодавстві, оскілки відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці строки звернення до суду не обмежені.

Таким чином, при вирішенні спору, суд вважає, що роботодавець допустив порушення трудових прав позивача у сфері трудових відносин, внаслідок чого позивач була позбавлена можливості своєчасно отримувати оплату за свою працю та використовувати її для задоволення життєвих необхідних власних потреб, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів в звязку з порушенням строків виплати заробітної плати є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог - у розмірі 420,55 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24.05.2017 року по 09.10.2017 року у сумі 6226 грн. 43 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків їх виплати за період з 24.05.2017 року по 09.10.2017 року в сумі 2490 грн. 06 коп., а всього у сумі 8716 грн. 49 коп. з подальшим утриманням прибуткового податку й інших обовязкових платежів. В решті вимог відмовити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 55 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 06 червня 2018 року.

Суддя Г. М. Чирський