РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року місто Чернігів

Справа №751/3551/18

Провадження№2/751/977/18

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С.М.

секретаря судового засідання Сащенко О.М.

учасники справи:

представники відповідачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

прокурорів - Абдужабарової О.М., Бабича Є.А., Тишкевич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області , Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди , в якому просив: зобовязати Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області , Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради та Державну казначейську службу України відшкодувати моральну шкоджу заподіяну тривалим невиконанням судового рішення та стягнути на відшкодування моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України 100000 гривень , шляхом безспірного списання коштів Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку України .

Позов обгрунтовано тим, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.03.2012 року задоволено позов позивача та зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та здійснити виплати щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи2 в розмірі пяти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених коштів.

08.11.2013 року відкрито виконавче провадження , номер в АСВП 40 739253.

На даний час рішення суду не виконано , позивач вимушений був звертатися в різні державні органи та оскаржувати дії державного виконавця в судовому порядку.

Згідно постанов Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.10.2014 року та 08.02.2016 року дії державного виконавця визнано незаконними та скасовано постанови про закінчення виконавчого провадження.

Зазначає, що у звязку із тривалим невиконанням судового рішення позивачу державою , яка не змогла належним чином організувати систему їх виконання , заподіяна моральна шкода , яку позивач оцінив у 100000 гривень.

Моральна шкода полягає в тому , що позивач є інвалідом 2 групи , постійно знаходиться в домашніх умовах , потребує посиленого догляду та лікування , стягнення на його користь коштів має для позивача серйозне значення для організації його життя , судове рішення не виконується більше пяти років , тривале невиконання змушує позивача хвилюватись , звертатись в різні інстанції та повторно просити захист в судовому порядку.

Наголошує, що допомога яка повинна бути виплачена , являє собою допомогу на оздоровлення і покликана сприяти поновленню здоровя позивача , що свідчить про серйозний характер його душевних страждань.

У звязку із діями відповідачів по невиконанню судового рішення стан здоровя позивача є не стабільним, що підтверджується виписками з медичної документації.

16.08.2018 року Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області подало відзив на позовну заяву про відмову у задоволенні позовних вимог (т.1 а.с. 46-51).

Заперечення обґрунтовано тим, що 08.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі № 2-а/2515/177/2012 виданого 09.09.2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова.

Згідно листа № 11649/14 від 21.11.2013 р. Управлінням праці та соціальної захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради проведено перерахунок допомоги ОСОБА_4 , сума до виплати становить 5265,00 грн. , але виплата не здійснена в звязку з відсутністю коштів.

Згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2014 №751/218/14-а у задоволенні заяви державного виконавця про зміну способу та порядку виконання зазначеного рішення суду відмовлено.

17.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про поновлення виконавчого провадження.

28.08.2014 року відповідно до п.11 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 08.03.2011) державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження до відома, а виконавчий документ повернуто до суду.

Дана постанова ОСОБА_4 оскаржена до суду та постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.10.2014 №751/10089/14 визнана незаконною.

17.10.2014 року державним виконавцем відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

12.11.2014 року боржник по справі повідомив про те, що 21.11.2013 вже здійснено перерахунок ОСОБА_4 , сума до виплати становить 5265,00 грн., виплата не здійснена у звязку з відсутністю коштів .

12.11.2014 року та 15.12.2014 року за невиконання рішення суду боржником без поважних причин було накладено штрафи.

14.12.2015 року направлено подання до Чернігівського міського відділу міліції УМВС України в Чернігівській області про притягнення посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України .

Цього ж числа , 14.12.2015 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у звязку з неможливістю виконання.

Дана постанова ОСОБА_4 оскаржена до суду та постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.02.2016 року №751/12363/15-а скасована.

08.04.2016 року державним виконавцем винесена постанова про відновлення виконавчого провадження.

15.02.2018 року до боржника була направлена вимога виконати рішення суду в строк до 28.02.2018 року .

23.02.2018 року отримана відповідь , що виплата не може бути здійснена у звязку із відсутністю коштів та буде здійснена при надходженні із Державного бюджету України коштів на ці витрати .

За таких обставин , державний виконавець вжив всіх необхідних заходів по виконанню рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09.09.2013 року , підстав для задоволення позову немає.

23.08.2018 року Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради подало відзив на позовну заяву про відмову у задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.63- 64).

Заперечення обґрунтовано тим, що Управління виконало постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.03.2012 року в частині зобовязання здійснити ОСОБА_4 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік, про що було повідомлено Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Управління не має можливості виконати постанову суду про зобовязання здійснити виплату допомоги ОСОБА_4 у звязку з тим, що бюджетні призначення на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у Державному бюджеті на 2012-2018 роки не передбачені, видатки на зазначені цілі не затверджувались у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм.

Крім того, постанова суду винесена до набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» , до 01 січня 2013 року. Тому, механізм її обліку, інвентаризації і погашення заборгованості за нею визначається Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2014 року № 440 .

23.08.2018 року Державна казначейська служба України подала відзив на позовну заяву про відмову у позові ( т.1 а.с. 76- 77).

Заперечення обґрунтовано тим, що казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавало, тому відповідно до вимог Конституції України та інших актів законодавства казначейство не може нести відповідальність за шкоду, завдану позивачу діями інших субєктів.

Щодо виконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 березня 2012 року зазначають, що пунктом 3 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440, передбачено, що рішення суду подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості. Згідно п.13 Порядку передача здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Пакет документів щодо виконання судового рішення на користь ОСОБА_4 до органів казначейства не надходив та на виконанні не перебуває.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди зазначено , що позивачем не доведено причинно-наслідкового звязку між діями органів державної влади та втрати звичайного способу життя. Також позивач не навів жодних доказів в обґрунтування моральної шкоди , не надав розрахунку , не навів з яких міркувань виходив визначаючи моральну шкоду у сумі 100000 гривень.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився , надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі . оскільки за станом здоровя не може зявитись до суду (т.1 а.с.56).

Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали , посилаючись на обставини викладені у відзивах на позовну заяву та наявні в матеріалах справи докази.

Заслухавши вступне слово представників відповідачів , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку , що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 гривень підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Позивач є особою з 2 групою інвалідності, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 2 ( т.1 а.с.32).

Згідно ст. 48 Закону України « Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі пяти мінімальних заробітних плат.

У 2011 році щорічна допомога виплачена позивачу 18.01.2012 року у сумі 100 гривень.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.03.2012 року задоволено позов позивача та зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та здійснити виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пяти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених коштів.

Постанова суду виконана Управлінням праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради частково , в частині здійснення перерахунку щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2011 рік , що становить 5265 гривень.

Однак постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.03.2012 року в частині виплати позивачу щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік на протязі більше ніж шести років не виконана.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої,членів її сімї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 цієї статті передбачає наявність інших випадків, передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України).

Дані статті є спеціальними, тобто в них передбачені особливості, які відрізняють її від загальних правил деліктної відповідальності.

Субєктом відшкодування завданої шкоди є держава, Автономна республіка Крим та орган місцевого самоврядування. Тобто, шкода відшкодовується за рахунок державного бюджету, бюджету Автономної республіки Крим, бюджетів органів місцевого самоврядування.

Відповідальність за шкоду, завдану органом державної влади, органом влади Автономної республіки Крим або органом місцевого самоврядування, їхніми посадовими чи службовими особами, настає незалежно від вини цих органів та осіб, тобто і при випадковому завданні.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

За приписами ч. 3 ст. 208, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 218 ЦПК України ( в редакції від 18.03.2004 року) судовий розгляд закінчується ухваленням рішення суду, яке проголошується негайно після закінчення судового розгляду і прилюдно.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією Україниправ і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами (ч.1 ст. 14 ЦПК України).

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі», заява № 22774/93, п. 74, ЄСПЛ 1999-V), у звязку з чим саме на державі лежить позитивне зобовязання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ОСОБА_2 фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа по справі № 2-а/2515/177/2012 виданого 09.09.2013 року Новозаводським районним судом м. Чернігова винесена в період дії Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР , який втратив чинність 05.01.2017 року.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» набрав чинності з 1 січня 2013 року , тобто до постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.03.2012 року.

Відповідно до пункту 3 розділу П «Прикінцеві та перехідні положення» , виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

З метою реалізації пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень Кабінет Міністрів України постановою від 3 вересня 2014 року № 440 затвердив "Порядок

погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою".

Відповідно до 13 зазначеного Порядку , передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Передача органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, рішень зобовязального характеру здійснюється після отримання від боржника, його правонаступника або органу державної влади, який прийняв рішення про припинення боржника - юридичної особи, документів про здійснення нарахування виплат за таким рішенням.

Судом встановлено , що Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради листом від 21.11.2013 р. повідомило Головному територіальному управлінню юстиції у Чернігівській області про перерахунок допомоги ОСОБА_4 , сума до виплати склала 5265,00 грн. , але виплата не здійснена в звязку з відсутністю коштів ( т1 а.с.104).

Державним виконавцем 28.08.2014 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ( т.1 а.с.104), яка визнана незаконною згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.10.2014 ( т.1 а.с. 23,24).

12.11.2014 року боржник по справі знову повідомив про те, що 21.11.2013 вже здійснено перерахунок ОСОБА_4 , сума до виплати становить 5265,00 грн., виплата не здійснена у звязку з відсутністю коштів .

14.12.2015 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у звязку з неможливістю виконання ( т.1 а.с.126), яка згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.02.2016 року №751/12363/15-а скасована (т.1 а.с.27, 28).

На підставі викладеного та враховуючи , що дії співробітників державної виконавчої служби неодноразово були визнані судовими рішеннями неправомірними, ці обставини в силу ст.61 ЦПК України не потребують доказування, суд дійшов висновку що позивачу заподіяна моральна шкода, повязана з порушенням його законних прав щодо своєчасного, належного та повного виконання рішення суду.

Завдана позивачу моральна шкода полягає у душевних стражданнях , яких він зазнав у зв'язку з надмірно тривалим невиконанням державним виконавцем рішення суду, що є підставою для стягнення моральної шкоди.

Згідно зі ст. 56 Конституції України позивач має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок держави .

Враховуючи характер порушення прав позивача, глибину його душевних страждань, вимоги розумності та справедливості, суд визначає моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

На обґрунтування зазначених висновків суд вважає за можливе послатись також на практику розгляду справ Європейським судом з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні.

Зокрема в рішенні по справі «Ромашов проти України»від 27 липня 2004 року суд зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина суду. А оскільки п.1 ст.6 §1 Конвенції про права людини і основоположних свобод гарантує кожному право на суд, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (бюджетних установ) визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою КМУ від 3 серпня 2011 року № 845, у редакції постанови КМУ № 45 від 30 січня 2013 р.(далі Порядок).

Згідно з п. З Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до пунктів 36-38 Порядку № 845 виконання зазначених судових рішень здійснюється Казначейством України. Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок за бюджетною програмою.

Додатком № 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено розподіл видатків Державного бюджету України на 2018 рік, які закріплені за Державною казначейською службою України, в тому числі по коду програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 3504030 відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Отже, стягнення зазначеної шкоди здійснюється з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади за бюджетною програмою 3504030.

Керуючись статтями 23, 1167, 1173, 1174 ЦК України, статтями 259, 265, 268, 273, 310-314, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, шляхом списання з рахунку призначеного для відшкодування шкоди,завданої громадянинові незаконними діями органів державної влади за бюджетною програмою 3504030 на користь ОСОБА_4 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями та бездіяльністю відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області .

Повне рішення суду виготовлено 20 листопада 2018 року

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. М. Ченцова