РІШЕННЯ
29 травня 2018 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лєдової А.С.,
розглянувши в судовому засіданні залі суду м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватної організації «Класичний приватний університет», третя особа Центральне об'єднання УПФУ м. Запоріжжя про зобов'язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до приватної організації «Класичний приватний університет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Центральне об'єднання УПФУ м. Запоріжжя, про зобов'язання вчинити певні дії.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 01.09.1999 по 28.08.2014 він працював в Класичному приватному університеті за трудовим договором на посадах, що зокрема, відносяться до науково-педагогічних.
На початку жовтня 2017 р. за повідомленням його колеги ОСОБА_2, йому стало відомо, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування накопичені недостовірні відомості про нього, як про застраховану особу.
Безпосередньо недостовірні відомості щодо ньго містяться в Реєстрі за період з 01.09.1999 по 28.08.2014 (з вересня 1999 р. по серпень 2014 р.) та стосуються зазначення помилкового коду категорії застрахованої особи, а саме: замість зазначення коду «ЗНТ024А1», який є підставою для обліку та зарахування спеціального стажу його, як науково-педагогічному працівнику згідно Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність», в Реєстрі щодо неї зазначено код «1», що є підставою для обліку та зарахування йому загального стажу, як найманому працівнику.
Зазначені вище відомості були взяті працівниками ПФУ та внесені до Реєстру з раніше сформованих та поданих до органів ПФУ страхувальником (код 19278502), яким є відповідач, звітів про нього, як про застраховану особу.
Дії з боку відповідача щодо подання недостовірної інформації до УПФУ щодо нього, як застрахованої особи, призводить до порушення його трудових прав у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та пенсійного забезпечення як науково-педагогічного працівника, гарантованого ст. 46 Конституції України, ст. 2 та главою 17 КЗпП України.
У відповідності з Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 № 7-6 (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин); Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 № 26-1 (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин); Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2 (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин); Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454 (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин), а також статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції діючої на момент виникнення спірних правовідносин) Відповідач як страхувальник несе відповідальність за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо страхових внесків, коштів Пенсійного фонду і Накопичувального фонду або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку.
Код «ЗНТ024А1» - є кодом, що діє з 13.12.1991, та є підставою для обліку стажу та призначення пенсії науковому (науково-педагогічному) працівнику (п. 38 додатку 8 до Порядку № 26-1, п. 38 додатку 3 до Постанови № 22-2, п. 41 Додатку 3 до Наказу № 454).
Відповідно до п. 9 Наказу № 435 щомісячні суми нарахованої заробітної плати застрахованій особі за роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», відображаються окремими записами (рядками) із зазначенням ознаки наявності підстави для обчислення спеціального стажу. Відомості про заробітну плату або винагороду цій самій застрахованій особі за роботу на посадах, що не належать до науково-технічних, відображаються в окремому рядку.
Із зазначеного слід зробити висновок, що відповідач, як страхувальник зобов'язаний звітувати та сплачувати страхові внески відносно своїх науково-педагогічних працівників за їх роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», за кодом ЗНТ024А1.
Отже, з метою поновлення його трудових прав у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та пенсійного забезпечення як науково-педагогічного працівника, вважає, що відповідач зобовязаний подати скасовуючі документи щодо недостовірних відомостей про нього, як про застраховану особу, а саме: сформувати та подати Звіти за попередні періоди з вересня 1999 р. по серпень 2014 р.(включно) включивши до кожного з них перелік таблиць Звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові щодо нього, як застрахованої особи, та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями щодо нього як застрахованої особи за кодом «ЗНТ024А1», який є підставою для обліку та зарахування спеціального стажу йому, як науково-педагогічному працівнику згідно Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність».
На підставі викладеного, посилаючись статті 2, 221, 253-256 КЗпП України, просив суд зобов'язати Приватну організацію «Класичний приватний університет» (КПУ), ідентифікаційний номер 19278502 подати до Центрального обєднання УПФУ м. Запоріжжя, скасовуючі документи щодо недостовірних відомостей щодо нього, як про застраховану особу, а саме сформувати та подати звіти за попередні періоди з вересня 1999 р. по серпень 2014 р.(включно), включивши до кожного з них перелік таблиць звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові щодо ОСОБА_3 як застрахованої особи, та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями про ОСОБА_4 як застраховану особу за кодом «ЗНТ024А1».Стягнути з Приватної організації «Класичного приватного університету» (КПУ), ідентифікаційний номер 19278502, на його користь судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.
15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.
У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.
Ухвалою судді від 18.12.2017 розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
20.02.2018 до суду від ОСОБА_5 надійшло клопотання про компенсацію витрат на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн., в обґрунтування якого надано договор про надання правничої допомоги, акт наданих послуг, розрахункова квитанція.
Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти розгляду справи без застосування звукозапису, позов підтримує в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 31.01.2018 на адресу суду від ректора Класичного приватного університету ОСОБА_6 надійшли письмові пояснення.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, але надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України.
Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги клопотання представника позивача та третьої особи, взявши до уваги письмові пояснення відповідача та надані сторонами докази, приходить до наступного.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що з 01.09.1999 по 28.08.2014 ОСОБА_1 працював в Класичному приватному університеті за трудовим договором на посадах, що зокрема, відносяться до науково-педагогічних, про що свідчить зміст трудової книжки позивача серії БТ-І № 7503481.
На початку жовтня 2017 р. за повідомленням колеги ОСОБА_2, ОСОБА_1 стало відомо, що в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування накопичені недостовірні відомості про нього, як про застраховану особу.
Безпосередньо недостовірні відомості щодо ньго містяться в Реєстрі за період з 01.09.1999 по 28.08.2014 (з вересня 1999 р. по серпень 2014 р.) та стосуються зазначення помилкового коду категорії застрахованої особи, а саме: замість зазначення коду «ЗНТ024А1», який є підставою для обліку та зарахування спеціального стажу його, як науково-педагогічному працівнику згідно Закону України «Про наукову та науково-педагогічну діяльність», в Реєстрі щодо неї зазначено код «1», що є підставою для обліку та зарахування йому загального стажу, як найманому працівнику.
Зазначені вище відомості були взяті працівниками ПФУ та внесені до Реєстру з раніше сформованих та поданих до органів ПФУ страхувальником (код 19278502), яким є відповідач, звітів про нього як про застраховану особу.
Дії з боку відповідача щодо подання недостовірної інформації до УПФУ щодо нього, як застрахованої особи, призводить до порушення його трудових прав у сфері загальнообов'язкового державного соціального страхування та пенсійного забезпечення як науково-педагогічного працівника, гарантованого ст. 46 Конституції України, ст. 2 та главою 17 КЗпП України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (як в редакції закону від 09.07.2007, що діяла на час заснування відповідача, так і в його чинній редакції від 01.04.2015) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування (пункти 1, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»).
Крім Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» сплата єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, подання страхувальником звітності про застрахованих осіб та інші пов'язані з цим питання у зазначений в позові період часу врегульовувались підзаконними нормативно-правовими актами з 21.08.2004 по 01.01.2010 порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 10.06.2004 № 7-6, з 01.01.2010 по 01.01.2011 порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 05.11.2009 № 26-1, з 01.01.2011 по 08.01.2014 порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010 № 22-2 з 01.10.2013 по 30.04.2015 порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 454, з 30.04.2015 по теперішній час порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435.
Відповідно до п. 8.3. Постанови персоніфікований облік заробітної плати застрахованих осіб, для яких у звітному році одночасно є декілька підстав для визначення відповідних пенсійних прав, у тому числі згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" (підстава ЗНТ024А1), здійснюється окремими звітними документами за формою ІНДАНІ з урахуванням наступних ключових вимог.
В абзаці 4 пункту 3.7. Постанови № 26-1 зазначено, що для кодування підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства використовуються серійно-порядкові коди з довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.
Код «ЗНТ024А1» - є кодом, що діє з 13.12.1991, та є підставою для обліку стажу та призначення пенсії науковому (науково-педагогічному) працівнику (п. 38 додатку 8 до Порядку № 26-1, п. 38 додатку 3 до Постанови № 22-2, п. 41 Додатку 3 до Наказу № 454).
Відповідно до п. 9 Наказу № 435 щомісячні суми нарахованої заробітної плати застрахованій особі за роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», відображаються окремими записами (рядками) із зазначенням ознаки наявності підстави для обчислення спеціального стажу. Відомості про заробітну плату або винагороду за роботу цій самій застрахованій особі за роботу на посадах, що не належать до науково-технічних, відображаються в окремому рядку.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Із вказаного, суд приходить до висновку, що відповідач як страхувальник зобов'язаний звітувати та сплачувати страхові внески відносно своїх науково-педагогічних працівників за їх роботу на посадах, які дають право на призначення пенсії згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», за кодом ЗНТ024А1.
Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до приватної організації «Класичний приватний університет» про зобов'язання вчинити певні дії є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 640,00 грн.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До останніх, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
В обґрунтування зазначеної позовної вимоги стороною позивача надані докази щодо витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000,00 грн., а саме: договір про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_7 та ОСОБА_1; додаткова угода до договору про надання правничої допомоги, акт надання послуг; розрахункова квитанція про сплату правничих послуг в розмірі 5 000,00 грн.
Як на доказ щодо суми витрат на правничу допомогу позивач посилається на перелік виконаних робіт (наданих послуг), яким встановлено, що адвокатом ОСОБА_7 виконані наступні роботи: 1) усна виїзна правова консультація стосовно предмету спору (1 година роботи) становить 300 грн.; 2) складання та направлення адвокатського запиту до ЦО УПФУ (1 година роботи) становить 400,00 грн.; 3) складання та подання (в тому числі формування додатків) до суду позову (5 годин роботи) становить 3000,00 грн.; 4) складання клопотання про витребування доказів у ЦО УФПУ (0,5 годин роботи) становить 300,00 грн.; 5) письмова правова консультація по справі (1,5 години роботи) становить 750,00 грн.; 6) складання клопотання про компенсацію витрат на правову допомогу (0,5 годин роботи) становить 250,00 грн.
Зазначений розрахунок відповідає вимогам діючого законодавства України, стороною відповідача зазначений розрахунок не спростований, а тому у суду не має підстав не приймати його до уваги.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, вимога позивача щодо відшкодування понесених витрати по сплаті витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. є також законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Підсумовуюячи вищевикладене, позов ОСОБА_4 задовольняється повністю.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 137, 141-142, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 2, 221, 253-256 КЗпП України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зобовязати Приватну організацію «Класичний приватний університет» (КПУ), ідентифікаційний номер 19278502 подати до Центрального обєднаного УПФУ м. Запоріжжя, скасовуючі документи щодо недостовірних відомостей щодо ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як про застраховану особу, а саме сформувати та подати звіти за попередні періоди з вересня 1999 р. по серпень 2014 р. (включно), включивши до кожного з них перелік таблиць звіту, відповідну таблицю зі статусом «скасовуюча» з відомостями, які були помилкові щодо ОСОБА_1 як застрахованої особи, та відповідну таблицю зі статусом «початкова» із зазначеними правильними відомостями про ОСОБА_1 як застраховану особу за кодом «ЗНТ024А1».
Стягнути з Приватної організації «Класичний приватний університет» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 (пять тисяч) гривень 00 копійок.
Повний текст рішення складено 29 травня 2018 року.
Особам, які не були присутні в судовому засіданні, направляється копія повного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя І.П. Соболєва