Справа №402/295/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2018 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді: Ясінського Л.Ю.

секретаря судового засідання: Кашнікову І.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Благовіщенське Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Благовіщенського району, ОСОБА_3 про скасування рішення 18 сесії 6-го скликання ОСОБА_2 сільської ради Ульяновського району від 23 липня 2013 року №299 " Про затвердження проекту землеустрою", визнання недійсним державного акту на право власності на землю та скасування його державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

адвокат ОСОБА_4, що представляє інтереси позивача ОСОБА_5 звернувся до суду з позовоною заявою до ОСОБА_2 сільської ради Благовіщенського району, ОСОБА_3 якою просить скасувати рішення 18 сесії 6-го скликання ОСОБА_2 сільської ради Ульяновського району від 23 липня 2013 року №299 " Про затвердження проекту землеустрою", визнати недійсним державного акту на право власності на землю та скасування його державної реєстрації.

Позов мотивований тим, що 3 липня 2002 року ОСОБА_5 придбала жилий будинок, що розташований за адресою с.Станіславове Ульяновського району Кіровоградської області по вулиці Наумова, 66, до даного домоволодіння прилягає присадибна земельна ділянка (подвір"я та город до долини).

Згідно із ч. 1 ст. 377 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

У 2012 році ОСОБА_6 попросив ОСОБА_5 дозволити йому користуватись частиною земельної ділянки аж при самій долині для особистих потреб, на що, позивач погодилась із умовою що при першій необхідності він звільнить її земельну ділянку яку вона має приватизувати при наявності вільних коштів.

Про порушення свого права на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_5 довідалась у вересні місяці 2017 року коли звернулась до ТОВ «Альтера» із заявою виготовити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості для будівництва та обслуговування жилого приміщення.

Вище вказана технічна документація не виготовлена, працівники ТОВ «АЛЬТЕРА» повідомили ОСОБА_5, що не можуть її розробити оскільки відповідно до меж які були вказані в погосподарських книгах та поземельних шнурових книгах які знаходяться у ОСОБА_2 сільській раді дана площа яка була закріплена за домоволодінням по вул.Наумова 66 приватизована ОСОБА_3 за адресою вул.Наумова, 65. про що в Державно земельному кадастрі міститься інформація про власника земельної ділянки із кадастровим номером :52:000:0082.

Так відповідач ОСОБА_3 отримав земельну ділянку в приватну власність на підставі рішення сесії ОСОБА_2 сільсьої ради від 23 липня 2013 року № 299 та зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку цільове призначення для ведення особистого селянського осподарства розміром 1,01 га за адресою с.Станіславове Ульяновського району Кіровоградської області вул. Наумова 65, чим порушив майнові права позивачки та законний інтерес на земельну ділянку.

При прийнятті вказаного рішень допущені порушення Закону, які полягають у наступному:

відповідно до ст. 118 Земельного Кодексу України - громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Під час встановлення та погодження меж земельної ділянки було порушено порядок проведення вказаної дії, а саме: представники суміжних землекористувачів (в тому числі позивач) не були запрошені під час встановлення та погодження меж земельної ділянки, внаслідок чого він і не міг надати будь-яких заперечень.

Так відповідачем 1 приймаючи рішення сесії від 23 липня 2013 року № 299 було затверджено проект землеустрою із підробленими підписами а саме в акті погодження меж земельної ділянки в натурі на місцевості оскільки ОСОБА_5 його не підписувала, і ніхто до неї для його підписання не звертався.

Таким чином відповідачами було порушено і інтерес ОСОБА_5, який підлягає захисту відповідно до Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року N 1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

У зв"язку із вище викладеним, ОСОБА_5 правомірно очікувала на можливість периватизувати свою земельні ділянку яка перебуває у моєму користуванні та значиться в погосподарських гнигах, як земельні ділянки які закріплені за домоволодінням по вул. Науменко,66 жодних рішень щодо зміни площі присадибних ділянок ОСОБА_2 сільською радою не приймалось.

З огляду на наведене, позивач просить рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради від 23 липня 2013 року № 299 та рішення про реєстрацію права власності від 23.10.2013 року за № 3024606 прийняте реєстратором реєстаційної служби Ульяновського районного управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_7 скасувати.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву якою підтримую заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу у його відсутності та відсутності ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради був двічі належним чином повідомлений про розгляд справи, відзив стосоно позову не подав, причину неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, направив до суду заяву якою позовні вимоги визнає, відзив на позовну заяву не подавав, не заперечує проти задоволення позовної заяви.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

З долучених до позовної заяви письмових доказів, встановлено, що згідно купівлі-продажу житлового будинку ОСОБА_5 3 липня 2002 року придбала жилий будинок, що розташований за адресою с. Станіславове Ульяновського району Кіровоградської області по вулиці Наумова, 66, до даного домоволодіння прилягає присадибна земельна ділянка (подвіря та город до долини) ( а.с.20).

Відповідач ОСОБА_3 в 2012 році з дозволу ОСОБА_5 почав користуватись її частиною земельної ділянки та підставі рішення сесії ОСОБА_2 сільсьої ради від 23 липня 2013 року № 299 зареєстрував за собою право власності на земельну ділянку цільове призначення для ведення особистого селянського осподарства розміром 1,01 га за адресою с. Станіславове Ульяновського району Кіровоградської області вул. Наумова 65, чим порушив мої майнові права та законний інтерес на земельну ділянку (а.с.16, 27).

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійснимирішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Як роз'яснено у пп. ґ п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ст.. 373 ч.2 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ст.. 378 ЦК України - право власності на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках встановлених законом.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади.., який не відповідає законові і порушує права власника визнається судом незаконним та скасовується.

Частиною 1 статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 цього Кодексу, згідно якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Виходячи з вищевикладеного, та зважаючи на те, що відповідач своєю заявою визнав позовні вимоги, у відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.21, 215, 393, ЦК України, ст.ст. 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-України, ст.ст. 118, 186-1 Земельного кодексу України, ст. 50 Закону "Про землеустрій",

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати рішення 18 сесії шостого скликання ОСОБА_2 сільської ради №299 від 23.07.2013 року;

Скасувати рішення про реєстрацію права власності від 23.10.2013 року за №3024606 прийняте реєстратором реєстаційної служби Ульяновського Районного управління юстиції ОСОБА_7 на підставі якого за ОСОБА_3 зареєстроно право приватної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :52:000:0082 для ведення особистого селянського осподарства розміром 1,01 га за адресою с. Станіславове Ульяновського району Кіровоградської області.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ульяновський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: ОСОБА_8