Справа №521/4905/18
Провадження №2/521/2656/18
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 квітня 2018 р. м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Суддя, розглянувши дану заяву, приходить до висновку, що вона подана без додержання вимог ст. 175 та ст. 177 ЦПК України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року).

Так, частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Проте, документів про сплату судового збору до позовної заяви позивачем не долучено.

Натомість, до позовної заяви ОСОБА_1 долучено заяву позивачки про розстрочку сплати судового збору.

Проте, в вимогах цієї заяви позивач просить уже не про розстрочку сплати судового збору, а про відстрочку, тобто відсутня конкретика у вимогах цієї заяви.

Тому, з цієї заяви не зрозуміло що просить позивач, чи то позивач просить розстрочити сплату йому судового збору чи то відстрочити.

Також, позивач вказує у цій заяві, що вона є малозабезпеченою людиною.

На підтвердження вказаного нею долучено довідку з пенсійного фонду.

Проте, доказів того. що у позивачки відсутнє інше, будь-яке майно, до позову не долучено, як і не долучено довідок чи отримує позивачка субсидії у зв'язку з малозабезпеченістю, або пільги.

Також, в позовній заяві позивач зазначила, що вона проживає за вказаною адресою разом з донькою.

Крім того, долучено довідку, яка свідчить про те, що донька позивачки зареєстрована за цією ж адресою разом з матір'ю.

Доказів, що вказували б про доходи члена її сім'ї -доньки, не надано.

Вказане свідчить, що позивачка не є одинокою та існують інші доходи в сім'ї.

Окрім того, не долучено доказів, яку суму коштів щомісячно сплачує позивачка зі своїх доходів на комунальні платежі, як і не долучено доказів, хто сплачує ці платежі.

Отже, як вбачається з викладеного, належних та допустимих доказів, що вказують на малозабезпеченість позивачки, до позову не долучено, а тому у суду відсутні підстави для задоволення заяви щодо несплати судового збору.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, також суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

В листі ВССУ від 27.09.2012 року Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» вказано, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Враховуючи наведене, при застосуванні у судовій практиці згаданого Закону та норм ЦПК, що стосуються сплати судового збору, суди повинні дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, у зв'язку з вказаним, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Крім того, подаючи позов до суду, позивач також подав окрему заяву, долучену до позову, в якій позивач просить ухвалою суду залучити до участі у справі за зазначеним позовом доньку позивачки, зареєстровану в квартирі за цією ж адресою разом з матір'ю.

Вивчивши вказану заяву, суд зазначає про таке.

Право вказувати учасників справи у позові належить саме позивачу.

Подаючи позов до суду, якщо позивач вважав, що якимось чином будуть порушені права її доньки, вона могла у позові зазначити свою доньку в якості третьої особи, для цього не потрібно постановлення ухвали судом.

Крім того, в наданій заяві, заявником не вказано, яким чином, у разі задоволення позову, будуть порушені права її доньки, а вказано, що перерозподілиться обов'язок щодо утримання вказаного помешкання.

Проте, яким чином той обов'язок, який має на увазі заявник, може перерозподілитись, (позивач не вказує), оскільки у цій же заяві позивач стверджує, що відповідач не проживає в квартирі і не сплачує кошти на її утримання та комунальні послуги, тобто по ствердженню позивача, відповідач не несе ніяких обов'язків. І при цьому позивач стверджує, що у разі зодоволення позову, перерозподіляться обов'язки.

Які можуть обов'язки відповідача перерозподілитись між іншими, якщо, їх у відповідача не було, по ствердженню позивача.

У той же час з окремою заявою, позивач звертається до суду, в якій просить викликати цю ж доньку позивачки до суду уже не в якості третьої особи, а в якості свідка.

Також, позивач, як аргумент, вказує, що її донька має право в суді висловити свою думку, а тому це є, на думку позивача, підставою для залучення її в якості третьої особи.

Відповідно до ч.4 ст. 53 ЦПК України, у заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Проте, вказані вимоги Закону, заявником, при поданні його заяви про залучення третьої особи, не виконано.

Крім того, позивачем до позову долучено ряд копій документів, які, як того вимагає діюче законодавство, не завірені належним чином.

Так, згідно до ч.4 - 5 ст.95 ЦПК України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Отже, позивачу необхідно усунути і ці недоліки позову.

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, зокрема, повинна містити: 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, зазначеного Законом, у позові не міститься.

Отже, позивачу необхідно усунути і цей вказаний недолік позовної заяви.

Суддя відкриває провадження у справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не оплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позову без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, для обєктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав, передбачених Конституцією України, необхідно привести позовну заяву, згідно вимог чинного цивільно-процесуального законодавства.

Оскільки, при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що позовну заяву подано позивачем без додержання вимог ст. 175,177 ЦПК України, згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України, є підстави для залишення позовної заяви без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- залишити без руху.

Заявнику протягом 5 (п'яти) календарних днів, з дня отримання зазначеної ухвали необхідно усунути недоліки заяви, вказані в ухвалі.

Вказані документи необхідно надати, або надіслати до суду, супровідним листом, з посиланням на номер справи, у кількості з урахуванням відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Розяснити Заявнику, що в разі виконання вимог суду, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали про залишення заяви без руху невідкладно надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В.Мирончук