29.11.2018 227/4333/18
29 листопада 2018 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Здоровиці О.В.,
при секретарі Сисенко Ю.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля заочно цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Згідно статуту Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» (код юридичної особи 09804119), затвердженого 25.09.2018 року вбачається, що товариство є юридичною особою з новим найменуванням. Зазначене товариство, відповідно до п.1.8. вказаного Статуту, є правонаступником Публічного акціонерного товариства «МЕГАБАНК».
Враховуючи наведене судом встановлено, що в ході розгляду даної справи, позивач ПАТ «МЕГАБАНК» змінив свою назву, внаслідок чого позивачем у даній справі фактично є АТ «МЕГАБАНК».
Представник позивача в судове засідання не з'явився, на електронну пошту суду було надано клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує просив їх задовольнити повністю, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач повторно не з'явився в судове засідання. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою фактичного місця проживання. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову (відзиву), суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини із зобов'язального права.
Судом встановлено наступне.
26 квітня 2016 року між ПАТ «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №30-702-824-2-16-Г, за яким останній отримав кредит у розмірі 12 000,00 грн. зі сплатою 10 % річних на строк з 26 квітня 2016 року по 25 жовтня 2017 року.
Відповідно до п.1.4 Кредитного договору, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами передбаченими договором.
Відповідно до п.3.2.3 Кредитного договору, відповідач зобов'язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі за договором на передбачених умовах.
Пунктом 4.4 договору передбачено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу та суму щомісячної комісійної винагороди складає 1070,46 грн.
У разі порушення строків сплати платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позивач обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку прострочення заборгованості та припиняє нарахування щомісячної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому п.4.8 договору (0,1% процента річних), а за використання прийнятих на себе зобов'язань щодо сплати ануїтентних платежів та комісійних винагород відповідач сплачує штраф у розмірі передбаченому п.6.3 цього Договору (п.4.9 Кредитного договору).
За кредитним договором (ст.1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту в матеріалах справи відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів.
Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
На підставі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом.
Враховуючи наведене, суд вважає, що зобов'язання перед позивачем відповідач не виконував належним чином, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1762,00 гривень (а.с.1).
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 128, 133, 141, 223, 247, 280-283, 354 ЦПК України суд -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» витрати по сплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області 02.03.2001 року, ІПН НОМЕР_1.
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 29 листопада 2018 року. Повний текст рішення буде складено 05 грудня 2018 року.
Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця