Справа № 583/1932/18
28 серпня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого Плотникової Н.Б.
при секретарі Логвиненко Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
треті особи: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Охтирської міської ради, Відділ з питань державної реєстрації Охтирської міської ради
про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
24.05.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 18.05.2018 р. В даному будинку зареєстровані три особи, а саме ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не проживають за даною адресою та не з'являються з моменту реєстрації з 14.08.2013 р. Так як відповідачі за вищевказаною адресою не проживають без поважних причин, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних платежів, тому він звернувся до суду з вказаним позовом.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.
Представник третьої особи - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Охтирської міської ради Гмиря В.П. в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовної заяви.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України, причин неявки в судове засідання не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, справа розглядається в порядку заочного провадження.
Представник третьої особи - Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради в судове засідання не з'явився, про дачу, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2018 р., виданого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Сумської області Лебедєвою Л.М., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 124456781 від 18.05.2018 р.
Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членом сім'ї власника житла - ОСОБА_1, оскільки відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки, до числа яких відповідачі не відносяться. Крім того, відповідачі не проживають постійно разом з позивачем та не ведуть з позивачем спільне господарство. Угоди між сторонами щодо порядку користування спірним жилим будинком укладено не було.
Також судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у будинку по АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Охтирської міської ради № 360 від 21.05.2018 р., відповідно до якої ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають та не мешкали з дня реєстрації від 14.08.2013 року і по даний час за адресою АДРЕСА_1.
Реєстрація ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за даною адресою створює перешкоди у користуванні та розпорядженні власником ОСОБА_1 своїм майном.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація особи за місцем проживання це лише внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.
Тобто реєстрація особи за певною адресою сама по собі не є підтвердженням її права на користування житлом, оскільки таке право виникає та може бути підтверджене на інших підставах, таких як право власності, сімейні відносини, оренда та ін.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Оскільки реєстрація місця проживання відповідачів перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, тому на підставі ст.ст. 383, 391 ЦК України необхідно визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Згідно ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивач необхідно стягнути судові витрати по справі в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 16, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 76-81, 141, 247, 263-265, 282 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1) судові витрати по справі в сумі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова