Справа № 234/8936/18
Провадження № 2/234/2695/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пікалової Н.М., за участю секретаря судового засідання Романенко К.П., за участю позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши на підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 234/8936/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В Краматорський міський суд Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовній заяві зазначено, що 15.02.2012 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З лютого 2017 року вони припинили шлюбні відносини. Позивачка вважає, що примирення та поновлення сімейних стосунків неможливе. Просить розірвати їх шлюб.

Позивачка в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Таран. Просила розглянути справу на підготовчому засіданні.

Відповідач на підготовчому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглянути справу на підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

- згідно свідоцтва про шлюб - між сторонами 15.02.2012 року зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 52;

- згідно копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. ОСОБА_3 положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з лютого 2017 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ст 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову характеру, тобто 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 109, 110, 112 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 15.02.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 52.

Після реєстрації розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 - прізвище «Таран».

Повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого через ПАТ КБ «Приватбанк» 14.06.2018 за квитанцією № 0.0..1 в сумі 704 грн. 80 коп., тобто в розмірі 352 /триста пятдесят дві/ грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковано в одному екземплярі.

Суддя: