Справа № 493/1993/18
Провадження № 2/493/892/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді МЯСКІВСЬКОЇ І.М.

при секретарі ПІНУЛ І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

В позовній заяві посилається на те, що у звязку зі смертю його батька ОСОБА_2, померлого 02.12.2014 року, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,71 га, кадастровий номер :01:002:0165, розташованої на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372589. Однак у звязку зі втратою правовстановлюючого документу, а саме державного акту, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, тому змушений звернутися до суду про захист свого майнового права.

Позивач до судового засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій визнає позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд, за результатами підготовчого провадження, ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 21.04.2005 року № 262/А-2005 є власником земельної ділянки площею 2,71 га, кадастровий номер :01:002:0165, розташованої на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372589 (а.с.9)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 397317 ОСОБА_2 помер 02.12.2014 року. (а.с.7).

У звязку зі смертю ОСОБА_2, 02.12.2014 року відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної земельної ділянки, яку позивач ОСОБА_2 (син померлого, родинні стосунки яких підтверджуються свідоцтвом про народження шлюб серії І-ЖД № 150313 (а.с. 6)., в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, прийняв, так як на момент відкриття спадщини був неповнолітнім.

Являючись єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що претендує на спадщину, ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не представилося можливим, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 03.09.2018 року № 1588/01-16. (а.с. 8).

Згідно довідок державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 09.10.2018 року № 1717/01-16, приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 25.09.2018 року № 1806/01-16, приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 23.10.2018 року № 677/01-16, після смерті ОСОБА_2, померлого 02.12.2014 року, спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась. (а.с. 32, 42, 43).

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами повязані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

За правилами ст. 1263 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до ст. ст. 46, п. 2 ч. 1 ст. 49 Глави 4 та ст. 67 Глави 7 Закону України «Про нотаріат», Свідоцтво на право на спадщину видається спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) на підставі правовстановлюючих документів (цивільно-правових угод щодо відчуження земельної ділянки, свідоцтва про право на спадщину) державного акту на право власності на землю. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку.

При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом.

Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, однак, у зв'язку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку не може отримати свідоцтво про право на спадщину, та враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача цілком обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 258-259, 263 ЦПК України, ст. ст. 16, 25, 328, 386, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті його батька ОСОБА_2, померлого 02.12.2014 року, право власності на земельну ділянку площею 2,71 га, кадастровий номер :01:002:0165, розташованої на території Козацької сільської ради Балтського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 372589.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.11.2018 року.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

СУДДЯ