Справа номер 237/5066/17
Номер провадження 2/237/384/18
31.05.18 року м. Курахове
Марїнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Ліпчанського С. М.
при секретарі: Бахтіяровій Н. В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, -
ОСОБА_2 звернулась до Марїнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона з 27.09.2003 року по 15.02.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. За час перебування у шлюбі, а саме 13.10.2003 року ними було придбано в спільну сумісну власність двокімнатну квартиру загальною площею 36,4 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, який на праві власності зареєстрований за відповідачем, вартість якої на теперішній час складає 187216 грн. Вважає ця квартира є спільною сумісною власністю подружжя і що в неї є право на 1/2 частину цього майна. Угоди про добровільний поділ майна, що є спільною власністю подружжя, між ними не досягнуто. На теперішній час майно знаходиться у відповідача, ані доступу до майна, ані можливості користуватися майном, в позивача не має. Просить визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя, стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію у розмірі половини вартості квартири.
Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання, яке було призначено на 31. 05.2018 року зявився, позовні вимоги просив задовольнити з підстав, які викладені у позовній заяві. Долучив до матеріалі справи звіт про оцінку майна № 180529-007 від 29.05.2018 року, відповідно до якого вартість спірного майна, а саме двокімнатної квартири загальною площею 36,4 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 187216 (сто вісімдесят сім тисяч двісті шістнадцять гривень) та копію квитанції № 4 від 29.05.2018 року з оплати вартості послуги за звіт про оцінку житлової квартири в розмірі 1100 грн.
У судове засідання відповідач не зявився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 240 ЦПК України, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 280 ЦПК України.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
27.09.2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 одружилися, про що 27.09.2003 року виконкомом Дачненської сільської ради Марїнського району Донецької області складено відповідний актовий запис № 10, відповідно до свідоцтва про шлюб від 27.05.2004 року. Прізвище дружини після одруження «Канана».
Так, відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 263993 від 15.02.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Марїнського районного управління юстиції у Донецькі області, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 108333955 від 20.12.2017 року вбачається, що ОСОБА_3 Володимировчиу з 13.10.2003 року на праві приватної власності належить двокімнатна квартира загальною площею 36,4 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, р-р № 2483, 03.10.2003 року, посвідчений приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу ОСОБА_7
Відповідно до ч. 1 cт. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до cт. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.
Відповідно до cт. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до cт. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до cт. 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до звіту про оцінку майна № 180529-007 від 29.05.2018 року ринкова вартість двокімнатної квартири загальною площею 36,4 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 становить 187216 (сто вісімдесят сім тисяч двісті шістнадцять гривень).
Викладені обставини дають підстави вважати, що спірна квартира придбана сторонами під час перебування у шлюбі, є спільною сумісною власністю подружжя, а тому за відповідачем можливо визнати право власності на квартиру із сплатою позивачу компенсації половини її вартості.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у звязку із задоволенням позову підлягають присудженню відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, що складаються з оплати вартості послуги за звіт про оцінку житлової квартири в розмірі 1100 грн. та судового збору в розмірі 640 грн.
На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3, 7, 82, 215 ЦПК України, ч. 2 ст. 370 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя задовольнити.
Припинити право спільної сумісної власності подружжя на житлову двокімнатну квартиру загальною площею 36,4 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, виділивши її ОСОБА_3 в натурі.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати з оплати вартості послуги за звіт про оцінку житлової квартири у розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) 640 (шістсот сорок) гривень сплаченого судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Донецької області через Марїнський районний суд Донецької області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя С.М.Ліпчанський
Дата документу 31.05.2018 року