АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1392/18 Справа № 2-3549/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Єлізаренко І.А., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 6 жовтня 2017 року

по цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 Аваль, Публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та Кредит,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся з вищезазначеною скаргою, посилаючись на те, що у Шевченківському відділі державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходяться на виконанні два виконавчі документи про стягнення боргу з нього, а саме: виконавчий лист № 2-3549/11 від 31 жовтня 2013 року, виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ ОСОБА_4 Аваль заборгованості в загальній сумі 311649,39 грн.; виконавчий лист № 2-2489/10 від 3 грудня 2014 року, виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованості в загальній сумі 55292,95 грн.

21 лютого 2017 року йому надійшов лист від ДП Сетам, в якому містилося повідомлення про реалізацію його трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Тополя-1АДРЕСА_1, шляхом проведення електронних торгів за ціною 553 000,00 грн. Хоча до цього часу ніяких документів до нього не надходило, про вчинення будь-яких виконавчих дій йому не було повідомлено. Зазначає, що від виконавчої служби йому не надходило жодного листа, а отже він навіть не був обізнаний про факт відкриття щодо нього виконавчих проваджень.

В процесі виконавчого провадження було здійснено арешт, опис та оцінку майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Тополя-1АДРЕСА_1. У порушення вимог статей 56 та 57 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець не повідомив його ані про арешт квартири, ані про результати її оцінки. Такі незаконні дії державного виконавця призвели до того, що його майно було оцінено за ціною, яка в два рази є нижчою від ринкових цін на аналогічну нерухомість. Вважав дії державного виконавця щодо арешту, оцінки та передачі його майна на реалізацію є незаконними. Оцінку майна вважав необєктивною, незаконною і тому такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 6 жовтня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування вказаної ухвали та постановлення нової, якою задовольнити його скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В порядку пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п.6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що постанови державного виконавця та оцінка майна направлялись заявнику у відповідності до норм діючого законодавства, проте повернуті поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Порушень при проведенні оцінки майна судом не встановлено.

Однак, колегія суддів погодитися з такими висновками суду не може, оскільки суд дійшов них через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Частиною 3 статті 62 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 58 Закону України Про виконавче провадження визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

Частинами 2, 3 та 4 статті 58 Закону України Про виконавче провадження передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина пята статті 58, частина третя статті 62 Закону України Про виконавче провадження, частина друга статті 43 Закону України Про іпотеку).

Відповідно до частини 5 статті 58 Закону України Про виконавче провадження звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах визначено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, повязані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні.

При цьому суди мають враховувати, що субєкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому, вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним субєкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та субєктом оціночної діяльності.

Судом першої інстанції встановлено, що у Шевченківському ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходяться на виконанні два виконавчі документи, а саме: виконавчий лист № 2-3549/11 від 31 жовтня 2013 року, виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ ОСОБА_4 Аваль заборгованості в загальній сумі 311 649,39 грн.; виконавчий лист № 2-2489/10 від 3 грудня 2014 року, виданий Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит заборгованості в загальній сумі 55 292,95 грн.

14 вересня 2016 року складено акт опису й арешту майна боржника (а.с.60).

18 жовтня 2016 року субєктом оціночної діяльності ОСОБА_7 здійснена оцінка квартири № 8 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, ж/м Тополя-1, буд.17.

27 січня 2017 року начальником Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області подана заявка на реалізацію житлової нерухомості боржника квартири № 8 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, ж/м Тополя-1, буд.17.

Колегія вважає, що державним виконавцем порушено саме порядок проведення виконавчих дій пов»язаних з оцінкою квартири № 8 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, ж/м Тополя-1, буд.17, яка належить апелянту.

Тобто, оцінка була проведена без забезпечення допуску суб»єкта оціночної діяльності до об»єкта оцінки, що протирічить обов»язковим для застосування під час оцінки майна та майнових прав суб»єктами оціночної діяльності вимогам Закону України Про виконавче провадження, Національного стандарту №2 «Оцінки нерухомого майна» затвердженого Постановою КМУ від 28.01.2004 року №1442, з урахуванням вимог Національного стандарту №1 «Оцінки нерухомого майна» затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 року №1440, яким визначено загальні засади. Відповідно до п. 50 Національного стандарту №1 «Оцінки нерухомого майна» - загальних засад оцінки майна і майнових прав, незалежна оцінка майна проводиться у такому порядку:

-укладення договору на проведення оцінки,

-ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки;

-ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів;

-вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування;

-узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів;

-складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки;

-доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Замовником оцінки майна є виключно державний виконавець і виключно державний виконавець повинен був забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна.

Як убачається з тексту Висновку суб»єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 складеного станом на 18 жовтня 2016 року за замовленням Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровськ ГТУЮ у Дніпропетровській області, яким визначено, що вартість об»єкта оцінки складає 553 000,00 грн., оцінювач не проводив натурного обстеження об»єкта оцінки. Оцінювачем вивчена технічна та фінансова документація, відомості про технічний стан, виконані інші необхідні процедури. Зазначено, що роботи з технічного опосвідчення об»єкта оцінки виконані в обсязі, погодженому з Замовником (а.с. 50).

Однак, оглядом матеріалів справи та виконавчого провадження убачається відсутність належного сповіщення боржника, власника об»єкта оцінки, щодо проведення відповідних виконавчих дій.

Крім того, матеріали виконавчого провадження не містять доказів повідомлення боржника щодо результатів визначення вартості чи оцінки майна, у відповідності до вимог ст. 57 Закону України Про виконавче провадження.

Тобто, державний виконавець можливості доступу суб'єкта оціночної діяльності до об'єкту оцінки не забезпечив, що призвело до складення незаконного і необ'єктивного звіту оцінювача, за яким вартість належної апелянту квартири є спірною.

Крім того, як убачається з матеріалів зведеного виконавчого провадження, стягувачами у відношенні до боржника є ПАТ «ОСОБА_8 Аваль» та ПАТ «Фінанси та Кредит».

Однак, всупереч вимогам статті 33 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення) суд першої інстанції не залучив зазначених осіб до участі у справі в якості заінтересованих осіб.

Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не залучив до участі осіб чиї права та охоронювані законом інтереси могли бути порушені при розгляді даної справи.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі.

На підставі викладеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 6 жовтня 2017 року скасувати та постановити нову.

Визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 щодо оцінки майна та направлення його на реалізацію неправомірними.

Визнати неправомірною оцінку майна (трикімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, ж/м Тополя-1АДРЕСА_2) та скасувати її.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: І.А. Єлізаренко

ОСОБА_9