Справа №522/4042/18
07 червня 2018 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси, у складі :
головуючого - судді Науменко А.В.
за участю секретаря Полегенького В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідачу ОСОБА_2 спільно з позивачем ОСОБА_1, та їх спільною донькою, ОСОБА_3, надано право займати житлову площу в сімейному гуртожитку, за адресою: вул. Фрунзе (Балківська)АДРЕСА_1, що складається з однієї кімнати, розміром 16,2 кв.м„ про що свідчить посвідчення № 162 від 16 червня 1990 року. ОСОБА_1 є дружиною відповідача - ОСОБА_2, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії 1-ЖД № 026008 від 21 липня 1995 року. Починаючи з 2001 року ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить Акт про не проживання підписаний сусідами та завірений начальником виробничої дільниці № 8 КП «Житлово-комунальний сервіс «ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ» та Довідка з місця проживання про стан сім'ї та реєстрації № 469 від 19.02.2018 року. Жодної участі в її утримані не приймає, особистих речей відповідача в квартирі не має. Формальна реєстрація відповідача в квартирі призводить до значних затрат на оплату комунальних послуг. Місце перебування відповідача позивачу невідоме, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.
У судове засідання позивач та її представник ОСОБА_4 зявилися, на задоволенні позову наполягали, проти винесення заочного рішення не заперечували.
У судове засідання не зявився відповідач, був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач не зявився в судове засідання, не надав до суду відзиву на позов, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач відповідачу ОСОБА_2 спільно з позивачем ОСОБА_1, та їх спільною донькою, ОСОБА_3, надано право займати житлову площу в сімейному гуртожитку, за адресою: вул. Фрунзе (Балківська)АДРЕСА_1, що складається з однієї кімнати, розміром 16,2 кв.м„ про що свідчить посвідчення № 162 від 16 червня 1990 року. ОСОБА_1 є дружиною відповідача - ОСОБА_2, про що свідчить Свідоцтво про одруження серії 1-ЖД № 026008 від 21 липня 1995 року. Починаючи з 2001 року ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить Акти про не проживання підписаний сусідами та завірений начальником виробничої дільниці № 8 КП «Житлово-комунальний сервіс «ПОРТО-ФРАНКІВСЬКИЙ» без дати та від 27.04.2018 рокута Довідка з місця проживання про стан сім'ї та реєстрації № 469 від 19.02.2018 року. Плату та інші послуги не здійснює, жилим приміщенням не користується, особистих речей в квартирі немає з 2001 року, та позивач втратив з нею всякий звязок. Вказані обставини підтвердженні свідками сусідами ОСОБА_5 ТА ОСОБА_6
Ст.71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Згідно зі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням), таким чином зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно п. 26 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно положень ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» фізичні особи зобов'язані зареєструвати своє місце проживання.
Отже, враховуючи, що до ОСОБА_2 не проживає у квартирі позивача більше 17 років, речей відповідача в квартирі немає, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Оскільки питання щодо стягнення судових витрат позивачем не заявлялось, тому їх вирішення судом не здійснювалось.
Керуючись ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст. 247, 258-259, 265, 268, 280, 282, 284, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловою кімнатою площею 16,2 кв. м. розташованої за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя А.В.Науменко

07.06.2018