АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1771/18Головуючий по 1 інстанції - Русаков Г.С.
Категорія: 50 Доповідач в апеляційній інстанції - Вініченко Б.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Новікова О.М., Храпка В.Д.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: служба у справах дітей Канівської міської ради про зменшення розміру аліментів на дитину та перерахунок аліментів, -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що 14 червня 2006 року між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2006 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 березня 2006 року і до повноліття.

В березні 2018 року відповідач звернулась до Черкаського районного відділу ДВС з виконавчим листом про примусове виконання судового рішення. На підставі відкритого виконавчого провадження державним виконавцем була нарахована заборгованість по аліментам за період з 2011 року по 2018 рік і станом на 01 травня 2018 року вона становить 81209, 63 грн, з неї на 10 000 грн відповідачем визнано сплату.

Вказує, що 04.09.2008 року ним укладено шлюб з ОСОБА_6, від шлюбу з якою вони мають спільних дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які перебувають на його утриманні.

Позивач зазначає, що з моменту народження у нього дітей, розмір аліментів повинен бути перерахований відповідно до кількості осіб, що перебували на його утриманні.

Таким чином, у відповідності до даних розрахунку заборгованості, аліменти повинні були нараховуватися у наступному порядку: з 2006 року по березень 2009 року - ? всіх видів доходу/середньомісячної заробітної плати; з квітня 2009 року по серпень 2012 року - 1/5 всіх видів доходу/середньомісячної заробітної плати (у зв'язку із народженням сина ОСОБА_7); з вересня 2012 року по сьогоднішній день - 1/6 всіх видів доходу/середньомісячної заробітної плати (у зв'язку із народженням сина ОСОБА_9).

Крім того, ОСОБА_3 вказує, що окрім змін сімейного стану відбулося і погіршення стану його здоров'я, про що свідчить призначення йому інвалідності.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2006 року, на утримання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? до 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; затвердити перерахунок аліментів за період 2009-2018 роки у наступному порядку: з квітня 2009 року по серпень 2012 року - 1/5 частина всіх видів доходів/середньомісячної заробітної плати; з вересня 2012 року по сьогоднішній день - 1/6 частина всіх видів доходів/середньомісячної заробітної плати.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір стягуваних з ОСОБА_3 аліментів за рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2006 року по цивільній справі №2-473 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру ? частки до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до його повноліття.

Виконавчий лист, виданий згідно рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.04.2006 року (справа № 2-473) про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4. аліментів на утримання дитини відкликано після набрання рішенням законної сили.

В решті вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що існують обставини, в розумінні статті 192 СК України, для зміни розміру аліментів раніше встановлених рішенням суду, а саме позивачем створено нову сім'ю, в якій в нього народилися діти, погіршився стан його здоров'я, а тому є підстави для задоволення позову в цій частині.

Щодо позовних вимог позивача в частині перерахування розміру аліментів з квітня 2009 року, то суд вважав, що в цій частині позов задоволенню не підлягає у зв'язку із їх необґрунтованістю, оскільки Сімейним кодексом України не передбачено перерахунок сплачених аліментів за попередній період.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та не відповідає в повній мірі діючому законодавству та фактичним обставинам справи, а тому просить його скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким затвердити перерахунок аліментів за період 2009 - 2018 роки у наступному порядку: з квітня 2009 року по серпень 2012 року - 1/5 частина всіх видів доходів/середньомісячної заробітної плати; з вересня 2012 року по сьогоднішній день - 1/6 частина всіх видів доходів/середньомісячної заробітної плати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з урахуванням частини 5 статті 183 СК України, з моменту народження дітей у позивача, розмір аліментів повинен бути перераховано відповідно до кількості осіб, що перебували на його утриманні.

Вказує, що Сімейним кодексом України не передбачено наявності переваги одних дітей над іншими в процесі їх утримання. Саме для відновлення прав інших своїх дітей - неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_9, позивач і звертався до суду першої інстанції про затвердження перерахунку аліментів на неповнолітнього ОСОБА_5 у зв'язку з їх народженням. Разом з тим, вважає, що відмовивши у задоволенні його вимог в цій частині, суд першої інстанції порушив права дітей на належне утримання та принцип рівності дітей перед законом.

Відзиви від інших учасників справи на подану апеляційну скаргу до суду не надходили.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 оскаржує судове рішення лише в частині відмови у здійсненні перерахунку аліментів, тому в силу статті 367 ЦПК України і перегляду судом апеляційної інстанції воно підлягає лише в цій частині.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі, який розірвано відділом РАЦС по Канівському району Канівського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №16 від 25.04.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 7).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати з матір'ю.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03 квітня 2006 року з позивача стягуються аліменти на утримання сина в розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21.03.2006 року і до повноліття сина (а.с. 4).

04 вересня 2008 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію шлюбу Серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_6 мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9, 10).

Також, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи загального захворювання, довічно.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього рішенням суду на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 та здійснити перерахунок аліментів з часу, коли в нього відбувалися відповідні зміни у сімейному стані у зв'язку із народженням дітей у другому шлюбі, а саме з березня 2009 року.

При цьому, як на правову підставу заявленої вимоги, позивач посилався на частину 5 статті 183 СК України.

Відповідно до частини 5 статті 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як видно з аналізу вказаної статті, в ній визначені розміри часток, які можуть бути стягнуті в порядку наказаного провадження на дитину (дітей) з батька (матері) на користь того з батьків з яким проживає дитина (діти), в залежності від кількості дітей, яких він повинен утримувати.

Разом з тим, норми даної статті не регулюють порядок перерахунку стягнутих аліментів за рішенням суду за минулий період у зв'язку із народженням дітей у платника аліментів.

Дані вимоги позивача, як вірно зазначено судом першої інстанції, не підлягають до задоволення, оскільки нормами сімейного законодавства не передбачено здійснення перерахунку аліментів.

Позивач, як платник аліментів, мав право звернутися з позовом до суду в порядку статті 192 СК України, з 2009 року, тобто з часу коли в нього відбулися зміни в сімейному стані у зв'язку із народженням сина ОСОБА_7, однак з позовом для реалізації свого права на зміну розміру аліментів, ОСОБА_3 звернувся лише в 2018 році.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 14 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2018 року.

Судді: