Ухвала

29 травня 2018 року

м. Київ

справа № 310/7579/17

провадження № 61-26794ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Бердянської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не сплачено судовий збір за подання касаційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги посилаючись на те, що вона є внутрішньо переміщеною особою та перебуває у скрутному матеріальному стані.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, статтею 8 Закону України

«Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк

у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, вважаю, що воно не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору, а також доказів того, що вона є внутрішньо переміщеною особою.

За змістом частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду повинен становити 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовних заяв майнового характеру судовий збір становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовних заяв немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 640 грн 00 коп.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Ураховуючи, що при поданні позову ОСОБА_1 заявлено вимогу як майнового характеру (про збільшення розміру аліментів) так і немайнового характеру (позбавлення батьківських прав), за подання касаційної скарги сплаті підлягає судовий збір у розмірі - 2 560 грн 00 коп. (640+640=1280х200%).

У зв'язку з наведеним, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 560 грн 00 коп., який має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції або надати докази на підтвердження звільнення від його сплати.

При цьому, заявник не позбавлений права повторно звернутися до Верховного Суду із клопотанням про звільнення від сплати судового збору та надати докази на підтвердження таких обставин.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 25 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик