У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2018 року суддя Деснянського районного суду м.Києва Зотько Т.А., розглянувши подання головного державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Жиглій В.М. про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2018 року до Деснянського районного суду м.Києва надійшло подання головного державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Жиглій В.М. про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2.

Вказане подання державний виконавець обґрунтовував тим, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №53733529 з примусового виконання виконавчого листа №755/338/17-ц від 29.03.2017 Дніпровського районного суду м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів у сумі 78785,36 грн. 13.08.2018 державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій було по місцю проживанню боржника складено постанову про опис та арешт майна боржника, яке передано на відповідальне зберігання самому боржнику. В подальшому виконавцем боржнику направлялись письмові вимоги про надання доступу до місця його проживання, з метою проведення огляду описаного майна та здійснення його подальшої реалізації, однак за неодноразовими виходами виконавцями за адресою проживання ОСОБА_2, двері квартири ніхто не відчиняв. У зв'язку із тим, що рішення суду боржником не виконано у повному обсязі, а також враховуючи ту обставину, що останній ухиляється від погашення боргу, державний виконавець змушений був звернутись до суду із даним поданням, відповідно до якого просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника - квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає таке подання, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Частиною тринадцятою ст.7 ЦПК України регламентований порядок розгляду справ, які здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. Також процесуальним законом визначено, що у такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали подання та судової справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Годзь Є.І. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 29.03.2017 Дніпровським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 78785,36 грн.

13.08.2018 державний виконавцем Відділу - Жиглій В.М. за місцем проживання боржника - у квартирі АДРЕСА_1 було здійснено опис та арешт рухомого майна боржника.

12.11.2018 та 21.11.2018 державним виконавцем боржнику було направлено вимогу надати доступ до квартири проживання боржника, що розташована за вищевказаною адресою, з метою передачі описаного майна від 13.08.2018 представнику стягувача для подальшого проведення електронних торгів.

21.11.2018 по виходу виконавця за адресою місця проживання ОСОБА_2 двері квартири ніхто не відчинив, доступу до приміщення не надав.

Згідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про припинення виконавчого провадження, повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вбачається, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження повідомлення боржника ОСОБА_2 щодо чинення державним виконавцем дій по виконанню рішення суду, отримання останнім вимоги державного виконавця та того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань за рішенням суду.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Державним виконавцем на обґрунтування доцільності проникнення до житла боржника, не надано доказів, що ним вжито повний обсяг заходів, визначених законодавством про виконавче провадження щодо примусового виконання судового рішення, не використані всі права, надані державним виконавцям, спрямовані на своєчасне та повне вчинення виконавчих дій, як то встановлення не лише належності на праві власності вказаної квартири боржнику, а і реєстрацію боржника у вказаній квартирі, його фактичне проживання за вказаною адресою, а також належності (відсутності) боржнику (у боржника) іншого рухомого або нерухомого майна, яке може бути реалізовано в рахунок погашення боргу, тощо.

Враховуючи вказане та керуючись ст. 439 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання подання головного державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Жиглій В.М. про примусове проникнення до житла боржника - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручене в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 11.12.2018.

Суддя: