Справа № 638/3030/18
Провадження № 2/638/2761/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарі Романової О.В.

за участю :

позивача ОСОБА_1

представника відповідача

ТОВ « Факторингова Компанія

«СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, Товариства з обмеженої відповідальністю « Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» « Про визнання правочинів недійсними », треті особи : ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И В:

06.03.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ФОП ОСОБА_4, ТОВ « Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» « Про визнання правочинів недійсними » в якому, посилалася на те, що 22.03.2012 між ним та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» був укладений кредитний договір № IKIZG.28311.001, відповідно до якого йому були надані в користування кредитні кошти в сумі 104 000 гривень зі сплатою 22 процентів річних, з кінцевим терміном повернення до 22.03.2022.

В якості забезпечення виконання зобовязань щодо погашення кредитного договору та інших нарахувань, в день укладення договору кредиту, між ПАТ «ВБР» позивачем ОСОБА_1, третіми особами ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено Договір іпотеки квартири № ZXO 019521.28311.002 від 23.03.2012, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, 23.03.2012 за реєстровим № 1031, згідно з яким було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 9, розташовану в будинку № 118 по вул. Полтавський Шлях в м. Харкові.

Договорами поруки № РХ029031.28312.001, № РХ029031.28330.001, № РХ029031.28221.001 від 23.03.2012 передбачено, що ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 відповідають перед ПАТ «ВБР» за невиконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором.

Згідно з протоколом електронних торгів № UА-ЕА-2017-07-28-000120-а від 09.08.2017 ТОВ «Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» придбало право вимоги за договором кредиту.

Також за Договором № 30 про відступлення права вимоги від 05.09.2017 ТОВ «Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» придбало право вимоги за кредитним договором та за договорами поруки.

Згідно з Договором відступлення права вимоги за договором іпотеки від 05.09.2017 ТОВ «Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» придбало право вимоги за договором іпотеки.

Про наявність вказаних договорів позивач був письмово повідомлений ПАТ «ВБР» та ТОВ «Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ».

Крім того, ТОВ «ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» уклало договір про відступлення права № 24/01/18-01 від 24.01.2018, відповідно до якого ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» відступило відповідачу ФОП ОСОБА_4 право грошової вимоги до ОСОБА_1 за зазначеним кредитним договором.

Також, 24.01.2018 між ТОВ «ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» та відповідачем ФОП ОСОБА_4 укладено договір про відступлення права вимоги за зазначеним договором іпотеки, про що позивач повідомлений не був.

10.02.2018 відповідач ФОП ОСОБА_4 направив на адресу позивача письмове повідомлення з вимогою усунення порушень договору іпотеки та наміру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач вважає, що співвідповідачі порушили відповідні приписи ст. 1054 ЦК України та ст. 24 Закону України « Про іпотеку », так як фізична особа ОСОБА_4 не може бути стороною договору про відступлення права грошової вимоги за вказаним кредитним договором та договору про відступлення права вимоги за зазначеним договором іпотеки.

При таких обставинах позивач просить суд визнати недійсними зазначені договори про відступлення прав за договором іпотеки від 24.01.2018 та про відступлення права вимоги за кредитним договором та договором поруки від 24.01.2018.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав на які він посилається в своєї позовної заяві.

Представник відповідача ТОВ « ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» ОСОБА_2, як яка діє на підстав відповідної довіреності, проти задоволення позову заперечувала, просив суд в задоволенні позову відмовити з підстав, на які вона посилається в своєму письмовому відзиві.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні просила позов ОСОБА_1 задовольнити з підстав, на які посилається позивач в своєї позовної заяві, при цьому наголошував про те, що її та іншим членам її родини було відомо про наявність оскаржуваних договорів, так як відповідні письмові повідомлення ними було отримано. Крім того, ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були обізнані про день, час та місце розгляду зазначеної цивільної справи.

Співвідповідач ФОП ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_8, який діє на підставі відповідного ордеру про надання правової допомогу, у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, з клопотанням про відкладення справи до суду не звернулись.

Треті особи -ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, з клопотанням про відкладення справи до суду не звернулись.

При таких обставинах, суд враховуючи позицію позивача ОСОБА_1, представника відповідача ТОВ « ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача ФОП ОСОБА_4 та зазначених третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача ТОВ « ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ», третьої особи ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов'язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

В судовому засіданні встановлено, що 22.03.2012 між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» був укладений кредитний договір № IKIZG.28311.001, відповідно до якого позивачу були надані в користування кредитні кошти в сумі 104 000 гривень зі сплатою 22 процентів річних, з кінцевим терміном повернення до 22.03.2022.

В якості забезпечення виконання зобовязань щодо погашення кредитного договору та інших нарахувань, в день укладення договору кредиту, між ПАТ «ВБР» позивачем ОСОБА_1, третіми особами ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено Договір іпотеки квартири № ZXO 019521.28311.002 від 23.03.2012, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, 23.03.2012 за реєстровим № 1031, згідно з яким було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру № 9, розташовану в будинку № 118 по вул. Полтавський Шлях в м. Харкові. ( а.с.а.с. 4-5 )

Договорами поруки № РХ029031.28312.001, № РХ029031.28330.001, № РХ029031.28221.001 від 23.03.2012 передбачено, що ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 відповідають перед ПАТ «ВБР» за невиконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором. ( а.с.а.с. 6-8 )

В судовому засіданні встановлено, що протоколом електронних торгів № UА-ЕА-2017-07-28-000120-а від 09.08.2017 ТОВ «Факторингова Компанія «Стандарт Кепітал» придбало право вимоги за договором кредиту. ( а.с.а.с. )

Також за Договором № 30 про відступлення права вимоги від 05.09.2017 ТОВ «Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» придбало право вимоги за кредитним договором та за договорами поруки. ( а.с.а.с. 41-42 ).

Згідно з Договором відступлення права вимоги за договором іпотеки квартири від 05.09.2017 ТОВ «Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» придбало право вимоги за договором іпотеки. ( а.с.а.с. 43-44 ).

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, про наявність вказаних договорів позивач був письмово повідомлений ПАТ «ВБР» та ТОВ «Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ». ( а.с.а.с. 9, 10-11, 40, ).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з огляду на зазначені вище договори та згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України, ТОВ «Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» стало кредитором та іпотекодержателем у зазначених зобовязаннях.

Відповідно до приписів ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» уклало Договір про відступлення права № 24/01/18-01 від 24.01.2018, відповідно до якого ТОВ «ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» (Первісний кредитор) відступило відповідачу ФОП ОСОБА_4 (Новий кредитор) право грошової вимоги до позивача ОСОБА_1 за Кредитним договором № IKIZG.28311.001 від 23.03.2012 (далі - Договір про відступлення прав за Кредитним договором). ( а.с.а.с. )

Крім того, 24.01.2018 між ТОВ «ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» (Первісний кредитор, Первісний Іпотекодержатель) та ФОП ОСОБА_4 (Новий кредитор, Новий Іпотекодержатель) укладено Договір про відступлення права вимоги за Договором іпотеки № ZXO 019521.28311.002, посвідченого 23.03.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 1031, посвідчений ОСОБА_9, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 234 (далі - Договір про відступлення прав за Договором Іпотеки). ( а.с.а.с. 45-46, 47, 72-73, 74 ).

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобовязанням. Іпотекодержатель зобовязаний письмово у пятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобовязанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Так, на виконання зазначеної норми ЗУ « Про іпотеку », Новим іпотекодержателем - відповідачем ФОП ОСОБА_4 було повідомлено позивача ОСОБА_1 про укладення зазначених вище договорів та про відступлення прав за ними, що не заперечується в судовому засіданні позивачем ОСОБА_1

Суд не приймає до уваги ствердження позивача про те, що відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, Договори про відступлення прав за Кредитним договором та за Договором іпотеки є недійсними, так як не може бути відступлено право вимоги за цими договорами фізичній особі, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У ч. 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Приписами ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, однією із сторін вказаного зобовязання є спеціальний субєкт - банк або інша фінансова установа; предметом кредитного договору є, зокрема, обовязок кредитора надати позичальникові грошові кошти на визначених договором умовах, а також право кредитора вимагати повернення наданих коштів та сплати процентів за користування ними.

Після надання Банком Боржнику за Кредитним договором грошових коштів та після нарахування процентів на надані в кредит кошти на чітко визначену дату, змістом вказаного правовідношення залишається обовязок Боржника повернути отримані в кредит кошти зі сплатою процентів за користування ними та право Банку (кредитора в кредитному зобовязанні) вимагати сплати зазначених коштів.

Як встановлено в судовому засіданні, ТОВ «ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» придбало: право вимоги до Боржника сплатити заборгованість за Кредитним договором (чітко визначену суму грошових коштів), відповідно до Договору № 30 про відступлення права вимоги від 05.09.2017; та право вимоги за Договором іпотеки згідно з Договором відступлення права вимоги за договором іпотеки від 05.09.2017.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України свободу договору визначено однією із засад цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Крім того, свобода договору проявляється також у наданій сторонам можливості визначати умови такого договору.

Так, відповідно до умов Договору про відступлення прав за Кредитним договором та Договору про відступлення прав за Договором іпотеки ТОВ «ФК «Стандарт Кепітал» відступило ФОП ОСОБА_4 ті ж самі права в тому ж самому обсязі, які були передані ТОВ «ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» Банком (з урахуванням повернення Боржником частини кредитних коштів в сумі 2 300 грн.).

Тобто за спірним Договором про відступлення прав за Кредитним договором до Нового кредитора перейшло право вимагати від Боржника чітко визначену суму грошових коштів, а не право надавати грошові кошти в кредит та право нарахування процентів за користування наданими в кредит коштами.

Таким чином, відповідач ФОП ОСОБА_4 не став кредитором в кредитних правовідносинах, він став новим кредитором у зобовязанні саме з повернення грошових коштів.

Тобто, за своєю природою існуюче правовідношення, за яким відповідач ФОП ОСОБА_4 має право вимагати від позивача ОСОБА_1 сплати чітко визначеної суми заборгованості, підпадає під правове регулювання норм параграфу 1 Глави 71 Книги пятої ЦК України - «Позика» (ст.ст. 1046-1053). Зазначені норми ЦК України не передбачають обмежень щодо субєктного складу зобовязання.

З огляду на зазначене, відступлення фізичній особі права грошової вимоги до боржника за кредитним договором, а саме права вимоги сплатити чітко визначену грошову суму не суперечить нормам чинного законодавства, зокрема, ст. 1054 ЦК України.

Таким чином, при укладанні між ТОВ «ФК «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» та ФОП ОСОБА_4 Договору про відступлення права вимоги № 24/01/18-01 від 24.01.2018 та Договору про відступлення права вимоги за Договором іпотеки № № ZXO 019521.28311.002, посвідченого 23.03.2012 приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_7 за реєстровим номером 1031, посвідченого ОСОБА_9, приватним нотаріусом ХМНО Харківської області за реєстровим № 234, його сторонами не було порушено вимог чинного законодавства.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилається також на приписи ст. 228 ЦК України, які передбачають правові наслідки укладення договору, що порушує публічний порядок, вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства.

Однак, в порушення вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, позивач жодним чином зазначені доводи не обґрунтовує.

Таким чином позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню, так як не ґрунтуються на приписах вищезазначених норм цивільного законодавства.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 6, 203, 204, 215, 228, 512, 514, 1054 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_4, Товариства з обмеженої відповідальністю « Факторингова Компанія «СТАНДАРТ КЕПІТАЛ» « Про визнання правочинів недійсними », треті особи : ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, - відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 08.06.2018.

Суддя: І.В. Семіряд