Справа № 646/6388/17
№ провадження 2/646/272/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.06.18 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Шелест І.М., за участю секретаря судового засідання Волошко К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 646/6388/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_3,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, який в подальшому уточнила, в обгрунтування якого зазначила, що у неї в особистій приватній власності знаходиться житловий будинок з надвірними будівлями № 19 по вул. Зеленій у м. Харкові, про що свідчать договір довічного утримання, посвідчений 21.05.2004 року ПНХМНО ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №2-788, відповідно до якого їй належить 2/3 частини домоволодіння, та договір купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідчений 15.06.2017 року ПНХМНО ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за № 1055, відповідно до якого їй належить 1/3 частина домоволодіння.
Відповідно до даних, які містяться в домовій книзі, за зазначеною адресою крім позивачки, з 03.11.1998 року зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ОСОБА_2, який є рідним братом позивачки, у 1999 році одружився та виїхав з будинку, забравши всі свої речі та більше житлом не користується, комунальні платежі не сплачує, не бере участі в утриманні будинку та взагалі повністю втратив інтерес до спірного житла. У зв*язку із скрутним матеріальним становищем позивачка не має можливості нести додаткові витрати на оплату комунальних платежів за відповідача. Відповідач ніколи не звертався до неї з питанням про вселення до спірної квартири, а вона зі свого боку ніколи не чинила перешкод відповідачу в користуванні житлом, але така протиправна поведінка відповідача змушує позивачку звернутися до суду із позовом. Відповідач не проживає у житловому будинку позивачки вже біля шістнадцяти років, не отримує за вказаною адресою поштову кореспонденцією, не перебуває на лікарняному обліку за місцем реєстрації та ніколи не звертався до відповідних органів із заявою про усунення перешкод щодо користування житлом, в квартирі відсутні його особисті речі та інше майно.
Вказані обставини свідчать про те, що відповідач не потребує збереження реєстрації його місця проживання в житловому будинку № 19 по вул. Зеленій у м. Харкові.
Тому, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням належного їй, ОСОБА_1, на праві особистої приватної власності житлового будинку, що розташований за адресою м. Харків, вул. Зелена, 19.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав. Судом вживалися заходи щодо виклику відповідача у судові засідання шляхом направлення на його адресу судових повісток.
Представник третьої особи у судове засідання не з*явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
За таких обставин суд вважає можливим проведення розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення у справі на підставі наявних матеріалів.
Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319, 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У відповідності зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача чи членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом 6 місяців.
Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені
строки, провадиться в судовому порядку.
В судовому засіданні встановлено, що право власності на будинок № 19, розташований за адресою: м. Харків, вул. Зелена, належить позивачеві ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку від 15.06.2017 року (1/3 частки) та на підставі договору довічного утримання та догляду від 21.05.2004 року (2/3 частки), що підтверджується даними Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
03.11.1998 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований у спірному будинку як брат позивачки, ОСОБА_1, що підтверджується відомостями з домової книги для прописки громадян, що проживають в домі № 19 по вул. Зеленій в м. Харкові.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 свідчила про те, що є невісткою позивачки ОСОБА_1 Одружилася з її сином у 2003 році. ОСОБА_1 на той час проживала разом з батьком ОСОБА_7, який помер у 2009 році, по вул. Зеленій,19 в м. Харкові. Більше ніхто у будинку не проживав. Після смерті батька, ОСОБА_1 одна проживає ІНФОРМАЦІЯ_2 і там знаходяться тільки її речі.
Свідок ОСОБА_8 свідчив суду про те, що є сином ОСОБА_1 і з моменту народження разом з мамою та її батьками проживав ІНФОРМАЦІЯ_2 до моменту одруження - 2003 року. Спочатку померла бабуся, приблизно у 1981 році, потім дід у 2009 році. З ними проживав брат мами ОСОБА_2, приблизно до 1999 року. У нього було своє життя, він одружився і виїхав з будинку. З того часу у будинку не проживає, ніяких зв*язків з родиною: позивачем, ним, як племінником, не підтримує. Тягар утримання житлового будинку, сплату комунальних платежів, несе його матір.
Будь-яких доказів чинення перешкод відповідачу у користуванні житлом, перебування відповідача на лікарняному обліку за місцем реєстрації, суду надано не було.
Дослідивши надані докази, суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному будинку без поважних причин, приблизно з часу одруження, тобто з 1999 року, у зв'язку з чим дійшов висновку про визнання його таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням, з підстав, передбачених ст.405 ЦК України.
За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 383, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстрації Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 19 по вулиці Зелена в місті Харкові.
Заочне рішення може бути переглянуте Червонозаводським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Червонозаводський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне заочне рішення виготовлене та підписано 07.06.2018 року.

Суддя І.М. Шелест