Справа № 578/74/18
Провадження № 2-з/575/1/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2018 р. смт. Велика Писарівка

Великописарівський районний суд Сумської області у складі: головуючого - судді Савєльєвої А.І., за участю секретаря Доценко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить в порядку забезпечення його позову до ФОП ОСОБА_2 про визнання незаконним звільнення, про поновлення на роботі, стягнення грошових сум, накласти арешт в межах заявлених позовних вимог на суму 100 000 гривень: на нерухоме та рухоме майно, належне ФОП ОСОБА_2, на трактор МТЗ-80, на рухоме майно, що знаходиться за адресою: 40021 м.Суми вул..Гамалія,25 приміщення механічної майстерні (гаражу), в тому числі на зварювальний апарат, токарний станок 1.К.60, станок плазмової різки металу «Тесла»; на грошові кошти, що знаходяться на рахунку в АТ «Ощадбанк».

Заявник ОСОБА_1, викликаний у судове засідання відповідно до вимог ч.3 ст.153 ЦПК України, у судове засідання не зявився.

ФОП ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 проти задоволення заяви та вказаної суми забезпечення заперечують, крім того, пояснили, що в цьому немає необхідності.

Суд розглянувши заяву, додані матеріали, доходить висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно роз'яснень, наданих в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пунктом 3 частини 1 ст.152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову після відкриття провадження у справі подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи те, що ОСОБА_1 не надано відомості про належність спірного майна ФОП ОСОБА_2, таких відомостей не здобуто також в ході судового засідання, беручи до уваги відсутність цивільної справи за позовом ОСОБА_1, про забезпечення якого просить останній, що не дає можливості пересвідчитись в наявності спору між сторонами та у співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А.І.Савєльєва