Справа № 657/2006/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 Каланчацький районний суд Херсонської області

у складі:

головуючого судді Скригун В. В.

при секретарі Березницькій Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Каланчак в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Каланчацької селищної ради Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташований по АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 1974 року вона проживає в будинку який знаходиться по АДРЕСА_1. У вказаний будинок вселилася зі згоди попереднього власника ОСОБА_2, остання вже померла. На протязі 30 років ніхто претензій з приводу володіння, користування будинком до неї не пред"являв.

Ухвалою судді від 03.09.2018 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.10.2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду. Будь-яких інших процесуальних дій по справі не вчинялося.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі з підстав, заявлених у позові.

Представник відповідача Каланчацької селищної ради в судове засідання не з"явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

В 1974 році ОСОБА_1 вселилася в будинок який знаходиться по АДРЕСА_1. У вказаний будинок вселилася зі згоди попереднього власника ОСОБА_2

Даний факт підтверджується довідкою Каланчацької селищної ради Херсонської області за № 8282 від 11.10.2018 року, згідно якої ОСОБА_1 проживає у вищевказаному будинку разом з сім"єю та копією домової книги з якої вбачається, що позивач записана як власник вищевказаного будинку та зареєстрована в ньому з 11.07.1990 року.

Вказаний вище будинок належав ОСОБА_2, однак власник будинку померла.

Починаючи з 1990 року позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє цим нерухомим майном та використовує його для власних потреб.

Таким чином, єдиним способом захисту прав ОСОБА_1 є визнання за нею права власності на вищевказаний будинок за набувальною давністю.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Враховуючи положення статті 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння). Отже, встановлення власника майна є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа майном і понад 25 років продовжує відкрито, безперервно володіти будинком № 2 по пров. Західному в смт. Каланчак Херсонської області, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Постановою пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 344 ЦК України ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Каланчацької селищної ради Херсонської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та побудовами, який розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Каланчацьким РВ УМВС України в Херсонській області 30.12.1999 року.

Відповідач: Каланчацька селищна рада, місцезнаходження: смт. Каланчак вул. Херсонська, 1, .

Текст рішення складено 04.12.2018 року.

Суддя: Скригун В. В.