Справа № 515/2101/17
Провадження № 2/515/287/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача представника Струмківської сільської ради

Татарбунарського району Одеської області Ковальова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивачки ОСОБА_4.

04.09.1983 року позивачка уклала шлюб та їй було присвоєно прізвище «ОСОБА_1», однак 28 травня 1990 року шлюб був розірваний. У 1990 році - повторно уклала шлюб з ОСОБА_5, від якого народилася дитина - донька ОСОБА_6. В 1996 року вказаний шлюб було розірвано. Далі, в 1996 році позивачка уклала шлюб з ОСОБА_7, після одруження їй присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

При житті, 17.03.2016 року спадкодавець ОСОБА_4 зробив заповідальне розпорядження, яким належний йому на праві приватної власності житловий будинок по АДРЕСА_1 заповів у рівних частках - 1/2 частку - ОСОБА_1 та 1/2 частку - ОСОБА_8, однак останній відмовився від прийняття спадщини.

Після смерті спадкодавця позивачка в установлений законом шестимісячний строк звернулася до приватного нотаріуса для прийому та реєстрації заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, але їй було запропоновано звернутися в останній день закінчення строку прийняття спадщини, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_4 та надати усі необхідні документи, а також правовстановлюючі документи на спадкове майно, які на той момент були відсутні.

На призначену нотаріусом дату - 06.01.2017 року, ОСОБА_1 не змогла подати заяву про прийняття спадщини, так як, у зв'язку з сімейними обставинами, 04.01.2017 року змушена була терміново виїхати за межі України до м.Доха держави Катар, де мешкає її дочка ОСОБА_6, повернувшись в Україну лише 09 червня 2017 року.

По приїзду, нею у ТОВ «Татарбунарське РБТІ та РОН» була замовлена технічна документація на спадковий житловий будинок, яка виготовлена станом на 13.12.2017 року.

27.12.2017 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Монастирліу О.П. для прийому та реєстрації заяви про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, однак їй було відмовлено у прийнятті заяви з причин втрати 6 місячного строку прийняття спадщини.

В зв'язку з цими обставинами, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового терміну, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини, посилаючись при цьому на те, що вказану причину пропуску строку вважає поважною.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 34).

Представник відповідача Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Ковальов О.М. до судового засідання надав заяву з проханням заслухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти вимог позову (а.с.30).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

За загальним правилом (частина 1 статті 13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.09.1964 року, виписаного російською мовою, батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 (а.с.6).

17 березня 2016 року спадкодавець ОСОБА_4 вчинив заповіт, посвідчений секретарем Струмківської сільської ради Саченко Т.М., зареєстрований в реєстрі за № 9, відповідно до якого будинок, що належить йому на праві приватної власності, розташований по АДРЕСА_1, заповів в рівних частках: - 1/2 частку ОСОБА_8 та 1/2 частку ОСОБА_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавець ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Одеській області, актовий запис № 267 (а.с.8).

Позивачка неодноразово змінювала своє прізвище, укладаючи та розірвуючи шлюби, що підтверджується: копією витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 14.06.2011 року (а.с.10), згідно якого позивачка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1»; згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_4 (а.с.22), шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 - розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за № 18 від 12.04.1996 року; 14.12.1996 року позивачка одружилась з ОСОБА_7, актовий запис №64, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Татарбунарського району Одеської області, після одруження дружина обрала прізвище «ОСОБА_1» (а.с.21). Від останнього шлюбу у неї народилась донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що слідує з копії свідоцтва про народження НОМЕР_6 від 17.10.1990 року (а.с.7) .

До матеріалів справи долучено копію нотаріально завіреної заяви ОСОБА_8 від 15.07.2017 року за №1404 про відмову від прийняття спадщини за заповітом після померлого ОСОБА_4 (а.с.11).

Листом приватного нотаріуса №1185/01-16 від 27.12.2017 позивачці було відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.25).

Як видно з копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_7 (а.с.18-19), ОСОБА_1 з 04.01.2017 року по 09.06.2017 року перебувала за межами України, а саме: держава Катар, м.Доха, що підтверджується реєстраційним штампом на сторінках 4 та 16.

Із довідки за №1458 від 26.12.2017 року, виданої Струмківською сільською радою Татарбунарського району (а.с.24) видно, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно був зареєстрований і проживав на день смерті по АДРЕСА_1. Крім нього на день смерті в будинку ніхто не зареєстрований та не проживає .

З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, виготовленого 18.12.2017 року (а.с.23), вбачається, що власник цього будинку не вказаний, що свідчить про відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Частини 1, 3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України визначають, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Нормою статті ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Судом з достовірністю встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем по заповіту після смерті її батька ОСОБА_4 (а.с.8). Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в установленому законом порядку вона позбавлена можливості через пропуск встановленого законом шестимісячного строку на прийняття спадщини, що підтверджується відмовою нотаріуса (а.с.25), тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Спадщина, яка зазначена у заповіті, не визнана відумерлою, ніким не прийнята, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру щодо відсутності інформації про інші спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.37). Також судом встановлено, що позивачка наприкінці визначеного законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, перебувала за межами України, в м.Доха держава Катар у своєї доньки ОСОБА_6, що підтверджується реєстраційним штампом в паспорті (а.с.18), тому не мала можливості своєчасно звернутись до нотаріуса в установлений законом строк. А, отже, доводи позивачки про поважність причини пропуску нею шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, суд вважає обґрунтованими.

За встановлених обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами, враховуючи, що позивачка не відмовилася від прийняття спадщини в установлений законом строк, а інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_8 відмовився від прийняття спадку, про що свідчить подана ним нотаріусу заява (а.с.11), спадщина не визнана відумерлою, відповідач визнає позов, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим захистити права позивачки, визначивши їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, тривалістю в три місяці, так як є всі підстави вважати, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин та в інший спосіб захистити своє право не може.

Керуючись ст.ст. 1216-1217, 1223, 1268, 1270, 1272 ч.3 ЦК України, ст.ст. 77-81, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Струмківської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянці України ( паспорт серії НОМЕР_8, виданий 12.03.2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), строк, тривалістю в 3 (три) місяці, після набрання чинності рішенням суду, достатній для подання нею заяви про прийняття за заповітом спадщини, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Семенюк