КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2521/2018 Головуючий у 1 інстанції - Саранюк Л.П.
Унікальний номер справи № 367/597/15 Доповідач - Андрієнко А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді-доповідача Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

ПоліщукН.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ОСОБА_3 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2018 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» та будь - яким іншим фізичним та юридичним особам вчиняти будь- які дії з метою відчуження нерухомого майна, а саме: квартири №14, житловою площею 50,6 м2, загальною площею 105,70 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення цивільної справи №367/597/15-ц по суті й набранням судовим рішенням у справі законної сили.

Не погоджуючись із ухвалою суду, представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що вирішуючи питання вжиття заходів забезпечення позову, суд погодився лише з доводами позивача та не з'ясував, чи дійсно невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не встановив реальної необхідності у вибраних видах забезпечення позову.

Звертає увагу суду на те, що предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за Кредитним договором, а не звернення стягнення на предмет іпотеки, а також не врахував, що апелянт по даній справі ТзОВ «Кредитні ініціативи» є позивачем, а позовні вимоги забезпечуються саме з метою забезпечення виконання можливого рішення суду.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися неодноразово, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з'явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником обґрунтована необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії;встановлення обов'язку вчинити певні дії; шляхом заборони іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передачі майна відповідачеві чи виконання щодо нього інших зобов'язань;зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1, зареєстрована за відповідачем ОСОБА_4

Однак, за Іпотечним Договором №2117 від 13.07.2007 року, укладеним між ОСОБА_4 та АКПІБ «Промінвестбанк», правонаступником якого є ТзОВ «Кредитні ініціативи», іпотекодержателем вказаного майна є ТзОВ «Кредитні ініціативи» , на відчуження квартири накладена заборона.

Позивач ТзОВ «Кредитні ініціативи» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з відповідачів за договором кредиту, укладеним між відповідачами та АКПІБ «Промінвестбанк».

ТзОВ «Кредитні ініціативи» виступає позивачем у даному спорі, а тому задовольняючи заяву відповідачів про забезпечення позову, суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою відповідно до ст.. 376 ЦПК України, для скасування ухвали.

Для забезпечення виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості з відповідачів накладена заборона на іпотечне майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Накладення заборони на відчуження майна іпотекодержателем, який є позивачем по справі, суперечить вимогам закону, нівелює саму суть передачі майна в іпотеку і не забезпечує виконання можливого рішення суду, а навпаки, зможе перешкоджати його виконанню.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції повинна бути скасована, а по справі ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегіясуддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 про забезпечення позову по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови 13 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді :