Справа № 303/2347/18
2/303/1294/18
ряд. стат. звіту - 49
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Монич В. О.

секретар судового засідання Слюсарчук-Гузо В.В.

Справа №303/2347/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 29 вересня 2001 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Мукачівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис № 430. Під час даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час проживає з нею. Протягом останнього часу вони з відповідачем разом не проживають, сина не навідує, участі у його вихованні не бере. Так, відповідач взагалі не цікавиться життям сина, матеріально їй не допомагає, внаслідок чого вона не має можливості самостійно утримувати сина. Тому на підставі вищенаведеного, вона (ОСОБА_1С.) звертається до суду та просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 2006 року у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, з дня пред'явлення позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття.

Ухвалою суду від 07 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про шлюб Серії І-ФМ №163245 виданого повторно Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 29 серпня 2017 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстровано шлюб 29 вересня 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №430 (а.с.8).

У сторін по справі народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії І-ФМ №046543 виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області 06 вересня 2006 року (а.с.9).

Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно пункиту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судом знайдено підставність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 грн., яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення ним повноліття, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для його життя та виховання. Тому обов'язок відповідача ОСОБА_2, як батька утримувати та надавати сину матеріальну допомогу.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 258,259, 263-265, 268, 273, 430ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: м.Мукачево, бул.ОСОБА_5, буд.№2, кв.№41, Закарпатської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, кв.№32, Закарпатської області, аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 квітня 2018 року і до досягнення ним повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: м.Мукачево, бул.ОСОБА_5, буд.№2, кв.№41, Закарпатської області на користь держави судовий збір у розмірі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: 89600, м.Мукачево, бул.ОСОБА_5, буд.№2, кв.№41, Закарпатської області

Відповідач: ОСОБА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, яка проживає за адресою: 89600, м.Мукачево, вул.Першотравнева Набережна буд.№5, кв.№32, Закарпатської області.

Головуючий В.О.Монич