Справа № 0910/729/2012
Провадження № 2/347/935/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої -судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Терлюжак Н.П.,

адвоката: Кулешір С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Павлюк І.М. позов підтримав та пояснив, що відповідно до укладеного договору №IFХRRХ12510262 від 01.09.2008р. ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2445,84грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.09.2009р. Відповідачка порушила строки виконання грошового зобов"язання по вище вказаному кредитному договору, в зв"язку з чим станом на 17.02.2012р. її заборгованість становить 31986,60грн., яка складається 2066,44грн. - заборгованість за кредитом, 121,33грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом, 61,10 -заборгованість по комісії за користування кредитом, 27738,37грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500.00грн.- штраф (фіксована частина), 1499,36грн. - штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідачка не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути із неї заборгованість по отриманому кредиту в сумі 31986,60грн.

Представник відповідачки позов не визнала та пояснила, що до даних правовідносин слід застосувати строки позовної давності, оскільки з 25.09.2008р. відповідачка жодних оплат по кредиту не здійснювала, а банк звернувся до суду тільки 19.03.2012р., тобто з порушенням строків позовної давності. Що стосується внесених грошових коштів 04.09.2008р. та 17.11.2008р. на рахунок позивача в розмірі 19,57грн. та 22,69грн., то відповідачка жодних грошових коштів не вносила. А тому, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання в строк встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору №IFХRRХ12510262 від 01.09.2008р. ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2445,84грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.09.2009р.

Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідачка порушила умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до представленого розрахунку ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість відповідачки станом на 17.02.2012р. становить 31986,60грн., яка складається з 2066,44грн. - заборгованість за кредитом, 121,33грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом, 61,10 -заборгованість по комісії за користування кредитом, 27738,37грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500.00грн.- штраф (фіксована частина), 1499,36грн. - штраф (процентна складова).

Стаття 549 ЦК України регламентує, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Крім цього, цивільне законодавство встановлює два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлює, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, враховуючи вище наведене та із врахуванням вимог ст.551, ч.2ст.258 ЦК України, а також беручи до уваги й те, що пеня значно перевищує розмір основного боргу, вважає за необхідне застосувати до вимог про стягнення неустойки (штрафу та пені) строку позовної давності та відповідно зменшити розмір заборгованості за кредитним договором та стягнути із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №IFХRRХ12510262 від 01.09.2008р. в сумі 2 248 грн.87коп.

Що стосується твердження представника відповідачки про застосування до даних правовідносин строків позовної давності, то дана вимога в частині стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам, комісії за користування кредитом не підлягає до задоволення, оскільки згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом повинна обчислюватися зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України).

Згідно долучених до матеріалів справи умов надання споживчого кредиту фізичним особам вбачається, що кінцевий термін повернення кредиту відповідачкою визначений 01.09.2009р., а банк звернувся до суду 19.03.2012р., тобто в межах трирічного строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України.

А тому, підстав для застосування строку позовної давності до правовідносин, що виникають із повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом немає та виоги представника відповідачки в цій частині не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином на користь позивача з відповідачки слід стягнути оплачений судовий збір в розмірі 319,87грн.

На підставі наведеного, ст.ст.526, 530, 612, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 214-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., жительки АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Івано-Франківським МУВС МВС в Івано-Франківській області 23.01.2001р. на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги,50, , рах.№3111, МФО №305299 - заборгованість за кредитним договором №IFХRRХ12510262 від 01.09.2008р. в сумі 2 248 ( дві тисячі двісті сорок вісім )грн.87коп. та 319 (триста дев»ятнадцять) грн. 87коп. оплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк