АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/258/18 Справа № 208/553/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Камянської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу спілкування, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу спілкування, мотивуючи тим, що перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2010 року по 20 квітня 2015 року.

Вказував, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі у них народилася донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення суду з нього стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини усіх його видів доходу, що становить близько 2.000 грн., втім він став помічати, що дитина ходить у старому поношеному одязі.

Зазначав, що після розлучення ОСОБА_2 надавала йому змогу спілкуватися з донькою, за їхньою спільною домовленістю донька проводила разом з ним кожні вихідні та під час його щорічної відпустки, за місцем його проживання у дитини мається власне спальне місце, шафа з її речами та куточок для іграшок, втім після здійснення Службою у справах дітей адміністрації Заводського району Камянської міської ради перевірки щодо доцільності використання аліментів, ОСОБА_2 у якості помсти перестала надавати йому змогу спілкуватися з дитиною.

Посилаючись на те, що з метою отримання можливості спілкуватися з донькою він звертався до органів міліції та до виконкому Заводської райради, рішенням якої йому було встановлено час та місце зустрічей з донькою, втім 48 годин на місяць (за рішенням №139-р від 16 грудня 2016 року) є дуже малою кількістю часу для спілкування з дитиною, а тому (з урахуванням заяви про відмову від позову в частині зобовязання ОСОБА_5 не чинити йому перешкоди у спілкуванні, включаючи телефонне спілкування, з донькою, а також погодження з ним питання лікування, духовного та фізичного розвитку) просив суд ухвалити рішення, яким визначити йому час зустрічей з донькою ОСОБА_4 кожен вихідний день після нічної зміни з 7 години 30 хвилин до 20.00 години наступного дня з відведенням дитини до школи, без присутності матері; 26 листопада кожного року з 18.00 години до 10.00 години наступного дня, з відвідуванням школи, без присутності матері; 08 серпня кожного року з 18.00 години до 10.00 години наступного дня, без присутності матері; 04 квітня кожного року з 18.00 години до 10.00 години наступного дня, з відвідуванням школи, без присутності матері; 26 жовтня кожного року з 18.00 години до 10.00 години наступного дня, з відвідуванням школи, без присутності матері; 31 грудня та 1 січня кожного року з 10.00 години до 18.00 години, без присутності матері; 09 травня кожного року з 10.00 години до 18.00 години, без присутності матері; 28 червня кожного року з 10.00 години до 18.00 години, без присутності матері; 24 серпня кожного року з 10.00 години до 18.00 години, без присутності матері; 14 жовтня кожного року з 10.00 години до 18.00 години, без присутності матері. Додатково визначити час побачень з дитиною у період його планової щорічної відпустки з метою оздоровлення та відпочинку дитини, без присутності матері.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Встановлено графік спілкування ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_4: дві доби на тиждень, визначені за домовленістю між сторонами (батьками дитини), а саме з 09.00 години до 09.00 години наступного дня, з врахуванням графіку роботи ОСОБА_3; 26 листопада кожного року з 09.00 години до 15.00 години, без присутності матері; 08 серпня кожного року з 18.00 години до 10.00 години наступного дня, без присутності матері; 04 квітня кожного року з 18.00 години до 10.00 години наступного дня, без присутності матері; 01 січня кожного року з 09.00 години до 21.00 години, без присутності матері; 09 травня кожного року з 10.00 години до 18.00 години без присутності матері; 28 червня кожного року з 10.00 години до 18.00 години, без присутності матері; два тижні протягом кожного року, для оздоровлення дитини, без присутності матері, за попередньою домовленістю між батьком та матірю дитини про місце перебування дитини, за умови підтримання на час оздоровлення, можливості спілкування через засоби мобільного звязку або інтернет мережі, матері та дитини. Вказані зустрічі між батьком та дитиною повинні відбуватися без примусу дитини до таких зустрічей, за погодженням між батьком та матірю, з обовязковим врахуванням часу повязаного з навчанням та/або відвідуванням дошкільного, шкільного закладу дитиною, з урахуванням зайнятості дитини в визначений день, її самопочуттям, та бажанням. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково, визначивши йому наступний порядок спілкування з донькою: щосуботи з 9.00 години до 21.00 години згідно з розпорядженням Камянської міської ради; 26 листопада кожного року з 09.00 години до 15.00 години, без присутності матері; 08 серпня кожного року з 18.00 години до 10.00 години наступного дня, без присутності матері, 01 січня кожного року з 09.00 години до 21.00 години без присутності матері.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено, що вона перешкоджає спілкуванню з дитиною, а суд оскаржуваним рішенням чітко не вирішив спір, оскільки чітко не встановив порядок спілкування.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2010 року по 20 квітня 2015 року.

За час перебування у зареєстрованому шлюбі у них 26 листопада 2010 року народилося донька, ОСОБА_4

Сторонами не заперечується факт того, що після розлучення дитина залишилась проживати з матірю.

Відповідно до розпорядження Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Камянської міської ради від 16 грудня 2016 року №139-р (а.с.64) орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити ОСОБА_3 порядок побачення з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щосуботи з 09.00 години до 21.00 години за попередньою домовленістю з матірю дитини, та зобовязано мати дитини не чинити перешкоди батьку у спілкування з дитиною, та розяснено право батьку на звернення до суду.

Відповідачем було частково визнано позовні вимоги.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив саме з їх часткової доведеності та обґрунтованості, та взяв до уваги розпорядження органу опіки та піклування, бажання батька брати участь у вихованні дитини та інтереси самої дитини.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції у повній мірі виходячи з наступного.

Згідно ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 151 СК України передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст.18 Конвенції про права дитини).

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155 СК України).

Згідно з ч.ч.1-3 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Частиною пятою ст.19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч.1,2 ст.159 СК України).

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Законодавством України закріплено обовязок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обовязок не чинити цьому перешкоди.

Інтереси дитини, крім іншого полягають зокрема в забезпеченні її розвитку у стійкому середовищі.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення та доводи сторін по справі, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, та з частковим врахуванням висновку Органу опіки та піклування Адміністрації Заводського району Камянської міської ради №9-06/43 від 21 березня 2018 року, беручи до уваги розумний баланс участі батька у вихованні доньки, виходячи з якнайкращих інтересів дитини та її віку, прихильності доньки до батька, права та бажання батька підтримувати постійний контакт з донькою, також спілкування малолітньої дитини з бабусею та дідусем з боку батька, що повинно позитивно сприяти на психічний та фізичний розвиток дитини, та зважаючи на часткове досягнення порозуміння між сторонами з цього питання, колегія суддів вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та встановити позивачу наступний графік побачень з донькою: кожної суботи з 09.00 години до 12.00 години наступного дня за місцем проживання батька, без присутності матері та з урахуванням потреб дитини; 08 серпня кожного року з 16.00 години до 10.00 години наступного дня за місцем проживання батька, без присутності матері; 01 січня кожного року з 10.00 години до 15.00 години наступного дня за місцем проживання батька, без присутності матері, та визначити порядок спільного відпочинку з малолітньою донькою для оздоровлення без присутності матері у канікулярний період влітку два тижні під час відпустки батька дитини, за попередньою домовленістю батьків.

В решті позовних вимог колегія суддів вважає за можливе відмовити.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Камянської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення часу спілкування задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_3 наступний графік побачень з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: кожної суботи з 09.00 години до 12.00 години наступного дня за місцем проживання батька ОСОБА_3, без присутності матері ОСОБА_2 та з урахуванням потреб дитини; 08 серпня кожного року з 16.00 години до 10.00 години наступного дня за місцем проживання батька ОСОБА_3, без присутності матері ОСОБА_2; 01 січня кожного року з 10.00 години до 15.00 години наступного дня за місцем проживання батька ОСОБА_3, без присутності матері ОСОБА_2, та визначити для ОСОБА_3 порядок спільного відпочинку з його малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, для оздоровлення без присутності матері у канікулярний період влітку два тижні під час відпустки батька дитини, за попередньою домовленістю батьків.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_6