Провадження № 2/760/6621/18
У Х В А Л А

/про відмову в відкритті провадження у справі/

14 грудня 2018 суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління СБУ в. Києві та Київській області, слідчого слідчого відділу Головного управління СБУ в. Києві та Київській області Тарадойни Сергія Сергійовича, третя особа: Генеральна прокуратура України, про зняття арешту з майна та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

30.08.2018 позивач звернувся в суд позовною заявою, якій просить зняти арешт та заборони з земельної ділянки - кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, з земельної ділянки - кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2, з земельної ділянки - кадастровий номер НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3, а також зобов'язати відповідачів виключити з речових доказів по кримінальних справах зазначені земельні ділянки.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києві від 26.09.2012 за ним та ОСОБА_3 було визнано право власності на земельну ділянку, яка частково накладається на три земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3, які зареєстровані за ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Державні акти на право власності на яких на дані земельні ділянки були скасовані зазначеним вище рішенням суду.

Однак, державна реєстрація його права власності на земельну ділянку, яке було визнано за ним рішенням Солом'янського районного суду м. Києві від 26.09.2012 неможлива у зв'язку з існуванням обтяжень на земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

Дані обтяження були зареєстровані на підставі постанов слідчого відділу ГУ СБУ в м. Києві та Київській області від 20.07.2010, 03.09.2010 по кримінальній справі № 1601 та постановою від 15.11.2012 по кримінальній справі № 1663, якими накладено арешт на зазначені земельні ділянки та визнано їх в якості речових доказів у справах.

10.07.2018 представник позивача звернувсь до відповідача ГУ СБУ в м. Києві та Київській області з проханням зняти арешт та заборони з земельних ділянок, однак відповіді йому надано не було.

У зв'язку з тим, що існування вказаних арештів та заборон на земельні ділянки перешкоджає реалізації його права власності на його земельну ділянку, звертається до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддею встановлено наступне.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З позовної заяви та поданих позивачем документів вбачається, що позивач звертається до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна, накладеного в рамках кримінальних справ, а також вимогами щодо виключення майна з речових доказів по кримінальних справах.

Пунктом першим Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» визначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Питання щодо виключення майна з речових доказів до компетенції суду під час розгляду справ в порядку цивільного судочинства не відноситься, оскільки регулюється нормами КПК України та вирішується в рамках тієї кримінальної справи чи кримінального провадження, в яких майно було визнано речовим доказам.

За таких обставин, питання щодо зняття арешту з майна та вилучення його з речових доказів не може бути вирішено в порядку цивільно процесуального судочинства, т.я. арешт на майно був накладений в рамках досудового розслідування кримінальних справ і може бути скасований лише під час розгляду відповідного клопотання слідчим суддею.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, враховуючи, що дана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і для вирішення спірних питань, які виникли між сторонами, передбачений інший порядок та механізм, який урегульований нормами кримінально-процесуального законодавства, суддя приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління СБУ в. Києві та Київській області, слідчого слідчого відділу Головного управління СБУ в. Києві та Київській області Тарадойни Сергія Сергійовича, третя особа: Генеральна прокуратура України, про зняття арешту з майна та зобовязання вчинити дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Лазаренко