Справа № 453/534/18
№ провадження 6/453/21/18
У Х В А Л А
Іменем України
31.05.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Ясінського Ю.Є.
за участі секретаря Гринюк Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області справу за поданням головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, -
Головний державний виконавець Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області) ОСОБА_2 07.05.2018 року звернулася до суду з поданням, погодженим у встановленому законом порядку начальником Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3, про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.
Подання мотивує тим, що на виконанні у Сколівському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавчий лист № 453/321/17, виданий 09.10.2017 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь УСЗН Сколівської РДА боргу у сумі 28 543,67 грн. Зазначає, що 25.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Зроблено запити в реєструючі установи про наявність майна боржника. Згідно відповіді ПФУ боржник пенсії не отримує, за трудовим, цивільно правовими договорами не працює, з відповіді Державної фіскальної служби України відкритих рахунків у установах банків немає, інформація про джерела отримання доходів відсутня. Згідно отриманої інформаційної довідки № 101366160 з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна у боржника на праві власності відсутнє майно.
Головний державний виконавець Сколівського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 31.05.2018 року подала до суду заяву вх № 2570 від 31.05.2018 року про розгляд подання без її участі, подання підтримує, просить задоволити.
Сторони та інші заінтересовані особи про дату, час та місце судового засідання у справі в силу ч. 4 ст. 441 ЦПК України не повідомлялись, у таке не викликались.
Згідно ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
В силу ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом, у тому числі і шляхом постановлення судом ухвали про тимчасове обмеження такої особи, котра є боржником, у праві виїзду за межі України.
Між тим, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішенням суду.
Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.
При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні у Сколівському районному відділі державної виконавчої служби лист № 453/321/17, виданий 09.10.2017 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь УСЗН Сколівської РДА боргу у сумі 28 543,67 грн..
Встановлено й те, що рішення суду боржником добровільно не виконано.
У матеріалах подання наявна відповідь Державної фіскальної служби України, згідно якої відкритих рахунків у установах банків ОСОБА_1 немає, інформація про джерела отримання доходів відсутня. Згідно отриманої інформаційної довідки № 101366160 з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна у ОСОБА_1 на праві власності відсутнє майно.
Судом встановлено, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про належне отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження. Окрім того, головний державний виконавець на підтвердження своїх вимог, що боржнику ОСОБА_1 надсилались вимоги про добровільне виконання зобовязань, виклику державного виконавця, який долучено до матеріалів подання, а також докази одержання ним усіх документів у процесі виконавчого провадження, не подав.
Суд також звертає увагу на те, що будь яких доказів про вжиття головним державним виконавцем заходів примусу до боржника ОСОБА_1 передбачених Законом України «Про виконавче провадження», заявником не подано.
Також суду не надано доказів, що ОСОБА_1 має закордонний паспорт та виїжджає за межі України і, відповідно, може виїхати за межі України з метою ухилитися від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобов'язань.
Враховуючи положення ст. 2 Протоколу № 2 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання у межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними у демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Таким чином, свобода пересування гарантована громадянам України Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, а обмеження такого права можливе лише на підставі закону та з метою і за умов, які визначені законом. В інших випадках, таке обмеження буде порушувати конституційне право особи на свободу пересування.
Враховуючи наведені вище положення та беручи до уваги ті обставини, що у матеріалах подання відсутні достатні дані вважати, що боржник ОСОБА_1 має намір уникати виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України, суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити.
Керуючись ст. ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_4

Повний текст ухвали складено 04.06.2018 року