Ухвала

06 червня 2018 року

м. Київ

справа № 700/413/17

провадження № 61-13085св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Крата В. І. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Васильківської міської ради Київської області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року у складі суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Ювшина В. І.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька. Позовна заява мотивована тим, що 24 липня 2009 року вона уклала шлюб із ОСОБА_3, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис № 184. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Визначено місце проживання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання матері - ОСОБА_2

Після розірвання шлюбу дитина - ОСОБА_5 проживає та зареєстрована разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1 та повністю перебуває на її утриманні.

ОСОБА_2 має дозвіл на проживання включно до 31 березня 2019 року в Словацькій Республіці і на підставі трудового договору від 01 квітня 2017 року працює в компанії товариство з обмеженою відповідальністю «SanaClis»(далі - ТОВ «SanaClis») за місцезнаходженням цієї компанії: м. Братислава, вулиця Старе Грунти, 61, 841 04, за цією адресою і проживає у трикімнатній квартирі та для користування надано транспортний засіб.

У зв'язку з тим, що позивач проживає і працює за вказаною адресою, вона бажає, щоб малолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала з нею, оскільки мати має намір забезпечити повноцінний розвиток своєї дитини, підвищити рівень світогляду дитини, покращити стан здоров'я своєї дитини, яка постійно хворіє.

Оскільки відповідач відмовився надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до Словацької Республіки за місцем її проживання та за місцем роботи, просила суд надати ОСОБА_2 дозвіл на виїзд малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон, а саме в Словацьку Республіку для проживання разом з матір'ю, включно до 31 березня 2019 року без дозволу (згоди) батька ОСОБА_3

Рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Надано ОСОБА_2 тимчасовий дозвіл на виїзд за межі України малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Словацької Республіки разом з матір'ю ОСОБА_2 без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3 з часу набрання рішенням законної сили, з обов'язковим поверненням дитини до України, для проживання в ній з матір'ю ОСОБА_2, включно до 31 березня 2019 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що чинним законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного із батьків.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2017 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що надання за рішенням суду дозволу на виїзд з України дитини разом з матір'ю на тимчасове місце проживання до Словацької Республіки без згоди та супроводу батька на такий значний період часу суперечить змісту положень статей 141, 157 СК України, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини, батько буде фактично позбавлений можливості брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

У лютому 2018 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу у якій просила скасувати постанову апеляційного суду, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Вказувала, що батько не цікавиться дитиною, має заборгованість по аліментах, судом апеляційної інстанції не враховано інтереси дитини.

У квітні 2018 року служба у справах дітей та сім'ї Васильківської міської ради Київської області подала відзив на касаційну скаргу у якому просила скасувати постанову апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Вважає рішення суду першої інстанції таким, яке захищає інтереси дитини, у той же час постанова апеляційного суду порушує інтереси дитини та забирає дитину від матері.

25 квітні 2018 року ОСОБА_3 подав клопотання про закриття касаційного провадження з підстав, передбачених пунктом другим частини першої статті 396 ЦПК України, оскільки касаційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати.

02 травні 2018 року ОСОБА_3 подав відзив на касаційну скаргу у якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а провадження у справі закрити. Указував, що ОСОБА_2 вивезла дитину за кордон, що призвело до заподіяння шкоди інтересам навчання та розвитку дитини.

08 травня 2018 року надійшла заява ОСОБА_2 на клопотання ОСОБА_3 про закриття касаційного провадження, посвідчена приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Довбнею І. В., у якій ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні клопотання.

11 травня 2018 до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження.

22 травня 2018 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_2, у якій вона вказала, що клопотання про відмову від касаційної скарги та закриття провадження не подавала.

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 травня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 712/10623/17-ц за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третя особа - служба у справах дітей Черкаської міської ради, про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 712/10623/17-ц свідчить, що колегія суддів вирішила відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше прийнятій постанові Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі № 6-15цс17), оскільки при ухваленні рішення в цій категорії справ, суди мають в першу чергу охороняти права та інтереси дитини, визначивши що найкраще відповідає її інтересам.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № 712/10623/17-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 700/413/17.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 700/413/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей та сім'ї Васильківської міської ради Київської області, про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон без згоди батька, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову апеляційного суду Черкаської області від 16 січня 2018 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 712/10623/17-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат

В.П. Курило