Постанова

Іменем України

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 367/4504/16-ц

провадження № 61-21096св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого: Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Укртелеком»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2016 року у складі судді: Саранюк Л. П. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Сержанюка А. С, Мережко М. В.,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Укртелеком» про зобов'язання ПАТ «Укртелеком» надати послуги з радіомовлення та стягнути моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 28 березня 2016 року між ним та ПАТ «Укртелеком» було укладено договір № 6030 про надання телекомунікаційних послуг, однак послуги радіомовлення позивачем не були отримані, у зв'язку з чим він був змушений неодноразово звертатися до ПАТ «Укртелеком» зі зверненнями щодо відсутності проводового радіомовлення.

Посилаючись на зневажливе відношення до споживача, згідно положень статті 1167 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», що призвело до погіршення здоров'я та психологічного стану, порушень душевної рівноваги, ОСОБА_1 просив суд зобов'язати ПАТ «Укртелеком» надати послуги з радіомовлення та стягнути моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що відповідач, як оператор телекомунікацій, належним чином виконує свої зобов'язання за договором. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів порушення його прав. Відсутність проводового радіомовлення зумовлена тим, що в квартирі позивача не працював радіоприймач

У травні 2017 року ОСОБА_1 надіслав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2017 року, справу направити на новий розгляд, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій дали неправильну юридичну оцінку обставинам, що мають значення для справи, та вийшли за межі позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2017 року справа призначена до судового розгляду.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК справа передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов'язане з позбавленням його суб'єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Згідно абзацу 1 частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржених рішень) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суди встановили, що 28 березня 2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укртелеком» укладено договір № 6030 про надання телекомунікаційних послуг. 30 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо відсутності проводового радіомовлення, яка була закрита 31 березня 2016 року після усунення пошкодження лінійно-кабельних споруд зв'язку та перевірки надання послуг до кінцевого обладнання (радіоприймача) ОСОБА_1 На підставі вказаного звернення було виявлено, що радіоприймач позивача вийшов із ладу, а тому для отримання послуг радіомовлення представником ПАТ «Укртелеком» запропоновано ОСОБА_1 замінити радіоприймач.

Суди встановили, що після наступних звернень (заявок) позивача щодо відсутності проводового радіомовлення, які зареєстровані 16 травня 2016 року, 18 травня 2016 року, 28 травня 2016 року, 27 травня 2016 року, 26 вересня 2016 року, 30 вересня 2016 року та зафіксовані в Обліковій картці Абонента (позивача) НОМЕР_1, відповідачем було проведено ряд заходів щодо з'ясування обставин відсутності проводового радіомовлення за місцем проживання позивача по АДРЕСА_1 області.

Суди встановили, що розподільна мережа проводового радіомовлення, яка забезпечує розподіл програм радіомовлення, знаходиться в справному стані.14 вересня 2016 року були проведені ремонтні роботи міжповерхової проводки у будинку за адресою: АДРЕСА_1, в результаті яких було встановлено, що в квартирі позивача не працює радіоприймач. 17 жовтня 2016 року комісією ПАТ «Укртелеком» у присутності ОСОБА_1 було складено акт про те, що послуги проводового радіомовлення надані в повному обсязі.

Встановивши, що причиною відсутності проводового радіомовлення є несправність радіоприймача, суди зробили правильний висновок про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат