Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2018 Справа №607/15142/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Дзюбича В.Л.,

за участю секретаря Зубко О.Я.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача- адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у відповідності до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.10.2015 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_4»яна Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак на даний час його матеріальне становище змінилося, оскільки він перебуває у цивільному шлюбі з іншою жінкою і 17.12.2016 року у нього народилася третя дитина- донька ОСОБА_2. За таких обставин вважає, що розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача підлягає зменшенню з ? частини всіх видів його заробітку до 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із врахуванням наведеного просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подала відзив на позов. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Вказала, що з січня 2016 року позивач не сплачує аліменти на утримання їхніх спільних дітей внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі понад 40000 грн. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України на даний час розмір аліментів не може бути менший 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яких доказів про розмір своїх доходів ОСОБА_1 суду не надано, що не дає можливості визначити чи будуть аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку(доходу), який просить визначити позивач, достатніми для забезпечення необхідних потреб їхніх спільних неповнолітніх дітей.

Позивачем подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача, до 1/3 частини всіх видів його заробітку не призведе до порушення прав його неповнолітніх дітей, оскільки із врахуванням його доходу вказаний розмір не буде меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначив, що твердження відповідача про його ухилення від сплати аліментів не відповідають дійсності, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою ПАТ «Діамантбанк» з якої слідує, що на протязі 2016 року він працював у вказаному товаристві і з нього щомісячно стягувались аліменти за рішенням суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні відносно позову заперечила та просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позивачем не представлено суду доказів на підтвердження зміни свого матеріального становища, а зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь відповідача, призведене до погіршення становища неповнолітніх дітей позивача від першого шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 03.09.2015 року.

У відповідності до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.10.2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 08.12.2015 року, з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_4»яна Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В силу ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги: стан здоровя і матеріальне положення дитини; стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають значення.

Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини . Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після розірвання шлюбу із відповідачкою перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_6, яка 17.12.2016 року народила від нього дитину-доньку ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №259206, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільської області 30.03.2017 року.

Долученими до матеріалів справи довідкою ПАТ «Діамантбнк» №039/5 від 07.05.2018 року, розрахунковими листками позивача за березень-квітень 2018 року, платіжними дорученням №2 від 02.03.2018 року, №4 від 19.03.2018 року підтверджується, що позивач регулярно сплачує на користь відповідача аліменти на утримання їхніх неповнолітніх дітей.

За таких обставин, з урахуванням викладеного та вимог ст.ст. 184, 192 СК України, приймаючи до уваги прожитковий мінімум для дитини відповідно віку, стан здоровя дітей та позивача, враховуючи те, що після винесення рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь відповідача, його матеріальне становище змінилося і на даний час він має на утриманні також малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, виходячи з рівності обовязку батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_4»яна Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 з ? частини всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно- на 1/3 частину усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.10, 61, 88, 169, 209, 213-215, 217, 218 ЦПК України, ст.ст.150, 180-184, 192 СК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1) в користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки м. Тернополя, вул. Бережанська,47/115 ідентифікаційний номер:НОМЕР_2) на утримання неповнолітніх дітей- сина ОСОБА_4»яна Віталійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2015 року з ? частини всіх видів його заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно- на 1/3 частину усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_8