Справа № 590/406/18
Провадження № 2-о/590/37/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Ямпільський районний суд

Сумської області

в складі: головуючого судді - Бондарчук Я.П.

за участю секретаря судового засідання - Романенко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Ямпіль Сумської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Сумської області (місцезнаходження: вул. Герасима Кондратьєва, 27, м. Суми, 40000) про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Свої вимоги мотивувала тим, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грем'ячка, Ямпільського району, сумської області. В 1990 році закінчила Воздвиженську середню школу в с. Воздвиженське, Ямпільського району, Сумської області, про що їй 16.06.1990 року було видано атестат про середню освіту. 10.08.1991 року вона була прийнята санітаркою терапевтичного відділення до Ямпільської ЦРЛ. 22.08.1991 року вона була звільнена з Ямпільської ЦРЛ, в зв'язку з вступом на навчання. У листопаді 1991 року вона виїхала до Мордовської республіки, Росія. 24.04.1993 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб у відділі РАГС адміністрації Лямбирського муніципального району Республіки Мордовія, Російська Федерація. Після укладання шлюбу вона змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1». В лютому 2006 року вона повернулася до України та 04.06.2007 року отримала тимчасову посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2, виданного УМВС України в Сумській області. До того ж вона має намір отримати громадянство України, в зв'язку з чим звернулась до Ямпільського районного сектору Державної міграційної служби України в Сумській області, проте їй було повідомлено, що для отримання громадянства України вона повинна підтвердити свою належність до громадянства України, але через те, що паспорт громадянина СРСР нею був втрачений, їй необхідно звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Просила суд заявлені вимоги задовольнити, оскільки встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року заявниці необхідно для прийняття заінтересованою особою рішення про встановлення належності її до громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Заявник, ОСОБА_1, в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Управління Державної міграційної служби України у Сумської області, Дука Л.В., діюча на підставі довіреності від 02.04.2018 року (а.с.51), в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грем'ячка, Ямпільського району, Сумської області, її батька є: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, свідоцтво видане російською мовою, (а.с.4)).

Згідно атестату про середню освіту серії НОМЕР_4 (а.с.5) встановлено, що ОСОБА_1 в 1990 році закінчила Воздвиженське середню школу, с. Воздвиженське, Ямпільського району, Сумської області.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_5 (а.с.6-7) встановлено, що ОСОБА_1 в період часу з 10.08.1990 року по 22.08.1991 року працювала на посаді санітарки терапевтичного відділення Ямпільської ЦРБ.

Згідно довідки Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області від 31.05.2018 року №02-29/435 (а.с.38) встановлено, що згідно даних погосподарського обліку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 24.08.1991 року була зареєстрована за паспортом НОМЕР_6, виданим РВВС Сумської області 11.04.1990 року, за адресою: АДРЕСА_1, та знята з обліку 09.11.1991 року.

Згідно довідки про укладення шлюбу №31 від 05.02.2015 року (а.с.8) встановлено. Що 24.04.1993 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 у відділі РАГС адміністрації Лямбирського муніципального району Республіки Мордовія, Російська Федерація, актовий запис №11, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1.

Згідно диплому Мордовського державного університету ім. М.П. Огарева серії НОМЕР_7 (а.с.36) встановлено, що ОСОБА_1 в 1997 році закінчила Мордовський державний університет ім. М.П. Огарева, кваліфікація: хімік, спеціальність «Хімія».

23.11.2002 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, Пролетарським РВВС міста Саранська був виданий паспорт громадянина Російської Федерації НОМЕР_8 (а.с.38).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_9 (а.с.9) встановлено, що 24.10.2003 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

04.06.2007 року на підставі Закону України «Про імміграцію» ОСОБА_1 було видано тимчасову посвідку на постійне місце проживання серії НОМЕР_2 (а.с.10), згідно якої встановлено, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Місце народження: с. Грем'ячка, Ямпільський район, Сумська область, коли і звідки приїхав в Україну: 2007 рік, з Росії, місце прописки: АДРЕСА_1.

Однак, у заявниці не зберігся паспорт громадянина колишнього СРСР, хоча факт його існування підтверджується відповідною довідки Воздвиженської сільської ради Ямпільського району Сумської області від 31.05.2018 року №02-29/435 (а.с.38), де зазначено, що ОСОБА_1 видавався паспорт серії НОМЕР_6, виданим РВВС Сумської області 11.04.1990 року.

Крім того, згідно письмових пояснень (а.с.39) та наданих в судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_6, будучи попередженим про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, було встановлено, що він є батьком ОСОБА_1, яка народилась в с. Грем'ячка, Ямпільського району, Сумської області ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, він підтвердив факт того, що його донька ОСОБА_1 навчалась до 1990 року в Воздвиженській середній школі в с. Воздвиженське Ямпільського району Сумської області та до серпня 1991 року працювала санітаркою терапевтичного відділення Ямпільської ЦРБ. А також підтвердив той факт, що ОСОБА_1 проживала та була прописана в с. Грем'ячка, Ямпільського району, Сумської області станом на 24.08.1991 року і в листопаді 1991 році виїхала до Мордовської республіки, Росія.

Згідно письмових пояснень (а.с.41) та наданих в судовому засіданні пояснень свідка ОСОБА_8, будучи попередженою про кримінальну відповідальність передбачену ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду, було встановлено, що вона проживає в с. Гремячка, Ямпільського району, Сумської області. З ОСОБА_1, яка раніше мала прізвище ОСОБА_1, знайома з дитинства, проживали в сусідніх будинках та перебували в дружніх стосунках. Крім того, вона підтвердила факт того, що ОСОБА_1 навчалась до 1990 року в Воздвиженській середній школі в с. Воздвиженське Ямпільського району Сумської області та до серпня 1991 року працювала санітаркою терапевтичного відділення Ямпільської ЦРБ. А також підтвердила той факт, що ОСОБА_1 проживала та була прописана в с. Грем'ячка, Ямпільського району, Сумської області станом на 24.08.1991 року і в листопаді 1991 році виїхала до Мордовської республіки (Російська Федерація) на навчання.

Згідно ч.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України» умовами прийняття до громадянства України є безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років.

Згідно пункту 1 «Загальної частини» Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Пункт 3 «Загальної частини» цього Порядку передбачає, що кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов'язаний отримати паспорт.

Згідно Закону України № 888-VIII від 10 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» з 04.04.2016 року Державнаміграційна служба України не має повноважень здійснювати реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання (перебування) осіб. 02.04.2016 Управління ДМС в Сумській області здійснило передачу картотеки своїх територіальних підрозділів до органів реєстрації.

Набуття громадянства України врегульоване Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року № 2235-Ш та Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006).

Відповідно до пунктів 1,2 частини 1 статті 3 Закону, громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (1636-12) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Тобто, особи, які зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 - з 13 листопада 1991 року.

Одним з принципів на яких ґрунтується законодавство України про громадянство є принцип єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України, а також збереження громадянства України незалежно від місця проживання громадянина України.

Відповідно до пункту 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) Для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п.44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, У разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні був доведений факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_1.

Задоволення заявлених вимог має для ОСОБА_1 юридичне значення.

Керуючись Законом України «Про громадянство України», Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року, ст.13, ст.89, ст.95, ст.258, ст.ст. 263-265, ч.1 ст.315, ст.319, ст.ст.354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1), заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Сумської області (місцезнаходження: вул. Герасима Кондратьєва, 27, м. Суми, 40000) про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на території України ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) за адресою: Сумська область, Ямпільський район, с. Грем'ячка, станом на 24 серпня 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.08.2018 року.

Суддя Я.П. Бондарчук