Дата документу 05.06.2018
Справа № 334/2263/18
Провадження № 2-о/334/108/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Ісакова Д.О., при секретарі Адаменко К.В., розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що 04.09.2015 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно.

Заявник являється спадкоємцем за законом, між тим, він позбавлений можливості оформити свої спадкові права через відсутність документів, які б підтверджували, що на час смерті, ОСОБА_3 та він проживали за однією адресою.

ОСОБА_1 просить суд встановити факт його постійного проживання однією сім`єю з матірю ОСОБА_3, яка померла 04.09.2015 року, на день її смерті. Встановлення даного факту необхідно для визначення місця відкриття спадщинипісля померлої ОСОБА_3, заведення спадкової справи, оформлення спадкових прав.

Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити заявлені вимоги.

Заінтересована особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 315 ЦПК України судом встановлюються факти, що мають юридичне значення.

Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 та ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановленні факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Тобто, суд вправі задовольняти заяви про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особам, тощо. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 і ст.315 ЦПК Українита роз'яснень, викладених у п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову

практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1220 та ч. 1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, та згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Нормами ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 04 вересня 2015 року померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть видане міським відділом РАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 6264).

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1, який є її рідним сином.

Померла ОСОБА_3 дійсно була матірю заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (серія І-ЖС № 294398), виданим Ленінським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 15 вересня 2015 р., актовий запис № 16, та свідоцтвом про одруження VII №203418, запис в книзі записів актів громадянського стану про шлюб від 06.11.1949 р. № 101.

На день смерті ОСОБА_3 дійсно проживала однією сім`єю з сином, заявником ОСОБА_1 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, б. 65, кв. 130, вела з ним спільне господарство, він здійснював догляд за нею. Вказані обставини підтверджуються зібраними у справі доказами: поясненнями заявника ОСОБА_1, поясненнями свідків, які підтвердили зазначений факти.

Отже, заявник дійсно має право на спадкування як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, оскільки заявник проживав постійно однією сім`єю з померлою по день її смерті і спадщину прийняв. Інших спадкоємців першої черги немає. Судом встановлено, що спір про право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 відсутній, але без встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю заявника та спадкодавця ОСОБА_3, заявник не має можливості оформити права на спадкове майно, яке

залишилось після смерті його матері. Встановити факт, про який просить заявник у позасудовому порядку неможливо, тому з урахуванням наданих заявником доказів факт підлягає встановленню у судовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 264, 265, 293, 294, 315 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, померлої 04 вересня 2015 року, на час відкриття спадщини, разом із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, б. 65, кв. 130.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ісаков Д. О.