Ухвала

Іменем України

05 червня 2018 року

м. Київ

справа № 583/542/17

провадження № 61-11412 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Сумської області від 21 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», третя особа - Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Охтирського міськрайонного суду Сумської області із указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є побутовим споживачем природного газу.

10 березня 2017 року вона отримала повідомлення про результат засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення від 03 березня 2017 року, відповідно до якого через відмову споживачів від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та кошти оператора ГРМ, що є порушенням вимог Закону України «Про забезпеченням комерційного газу», що підтверджується актами про порушенням від 26 грудня 2016 року № 97 та від 27 січня 2017 року № 124, фактичний об'єм спожитого природного газу, за винятком споживачів, які на дату прийняття рішення забезпечені комерційним обліком природного газу, визначено за граничними об'ємами споживання - 9,8 куб.м на одну особу.

Вважає дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» неправомірними та просить скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення від 26 грудня 2016 року № 97 та від 27 січня 2017 року № 124, визнати незаконними вказані акти, зобов'язати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» не допускати нарахування вартості спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання 9,8 куб. м на одну особу та зобов'язати здійснити перерахунок об'ємів спожитого природнього газу по 4,4 куб. м.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Сумської області від 21 лютого 2018 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконними акти про порушення від 26 грудня 2016 року № 97 та від 27 січня 2017 року № 124, складені представниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано рішення постійно діючої комісії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» від 15 грудня 2017 року з розгляду актів про порушення від 16 грудня 2016 року № 97 та від 27 січня 2017 року № 124 в частині визначення прав та обов'язків ОСОБА_4

В задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що позов ОСОБА_4 підтверджено належними та допустимими доказами, а тому підлягає частковому задоволенню.

28 березня 2018 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» надіслало засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Сумської області від 21 лютого 2018 року.

В касаційній скарзі ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не застосовано усі норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Також відповідач зазначає про допущення апеляційним судом суперечностей між нормами матеріального і процесуального права.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08 травня 2018 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_1

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що постановою НКРЕКП від 31 березня 2016 року № 549, зі змінами від 15 грудня 2016 року, затверджено план розвитку газорозподільної системи ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на 2016-2025 роки, яким передбачено витрати на встановлення будинкових приладів обліку.

Будинок АДРЕСА_1 включено до плану розвитку газорозподільної системи на 2016-2025 роки Інвестиційної програми ПАТ на 2016 рік, якою передбачено витрати на встановлення будинкових приладів обліку.

26 грудня 2016 року та 27 січня 2017 року представниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» було складено акти про порушення № 97 та № 124, у зв'язку з відмовою мешканців будинку АДРЕСА_1 від встановлення будинкового лічильника газу.

15 лютого 2017 року постійно діючою комісією ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» з розгляду актів про порушення вирішено з 01 лютого 2017 року фактичний об'єм спожитого природного газу по побутовим споживачам, у яких не встановлено індивідуальних лічильників газу, визначати за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку № 10 Кодексу газорозподільних систем.

Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульовано Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», Главою 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 з наступними змінами, Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення - з 01 січня 2012 року, для підігріву води та приготування їжі - з 01 січня 2016 року, тільки для приготування їжі - з 91 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - 01 липня 2011 року.

Згідно з пунктом 5 главою 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (далі - КГС) до порушень, внаслідок яких оператор змінює встановлений режим нарахування об'ємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належить, зокрема, відмова в доступі до об'єкта побутового споживача, який розраховується за нормами споживання, внаслідок чого оператор ГРМ не здійснив за власний рахунок встановлення лічильника газу побутовому споживачу.

Правопорушення у виді відмови від встановлення лічильника має бути зафіксовано оператором ГРМ згідно визначеної процедури з оформленням відповідного документа певної форми і змісту (абзац 7 пункту 3 глави 4 розділу ІХ, пункт 6 глави 3 розділу ХІ КГС).

Повідомлення побутового споживача із запланованими датою та часом встановлення лічильника газу має бути підтверджено позначкою про вручення йому письмового попередження про встановлення лічильника газу, яке має бути надано побутовому споживачу не пізніше, ніж за десять робочих днів до запланованої дати встановлення лічильника.

Відповідно до пункту 3 глави 4 розділу ХІ КГС, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу відмовляється від його встановлення за рахунок оператора ГРМ, фактичний об'єм спожитого природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку № 10 цього Кодексу, яким встановлено граничні норми споживання природного газу населенням 9,8 куб. м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 203 «Про норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» встановлено норматив використання природного газу 4,4 куб. м на одну людину в місяць для домогосподарств, де газ використовується тільки для приготування їжі.

Установлено, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» не надав належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 вчиняла дії, які свідчать про її відмову від встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_4 установлено фактичний об'єм споживання природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з порушенням норм чинного законодавства.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Сумської області від 21 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», третя особа - Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, про захист прав споживача, відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ПАТ по газопостачанню та газифікації «Сумигаз».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська