Ухвала

20 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 753/15824/15

провадження № 61-41950ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2018 року у справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКТИВ» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

АналізЄдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у серпні 2016 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКТИВ» (далі - ОСББ «АКТИВ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 8 409,43 грн, а з ОСОБА_1 - заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 112 000 грн та пеню у розмірі 18 658,50 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року позовні вимоги ОСББ «АКТИВ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСББ «АКТИВ» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 8 409,43 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «АКТИВ» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 112 000,00 грн, пеню у розмірі 18 658,50 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2018 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року змінено. Зменшено розмір заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, що підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь ОСББ «АКТИВ», з 112 000,00 грн до 38 500,00 грн, зменшено розмір пені з 18 658,50 грн до 9 136,63 грн та розмір витрат по сплаті судового збору з 1 575,56 грн до 476,25 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

04 серпня 2018 року через засоби поштового ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, підписаною представником ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2018 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСББ «АКТИВ» до ОСОБА_1 відмовити.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 753/15824/15 становить 139 067,93 грн (8 409,43 грн + 112 000 грн + 18 658,50 грн) та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 753/15824/15 є малозначною у силу вимог закону. Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2018 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2016 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 07 червня 2018 року у справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «АКТИВ» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат