Справа № 286/3963/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду і просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними не склалися з причин взаємного непорозуміння, різних характерів і поглядів на життя, постійних суперечок та відсутності поваги один до одного. Надання строку на примирення породжує ризик негативних наслідків для її життя, здоров'я і безпеки, оскільки, відповідач досить тривалий час, понад два роки має залежність від алкоголю, результатом чого стає неконтрольована агресія з боку останнього. Крім того, у нього з'явилася нова залежність - наркотична. Вирішити питання розірвання шлюбу між ними в органах РАЦС не вбачається за можливе з огляду на відмову відповідача з'явитись у зручний для нього день та дату для розірвання шлюбу у досудовий спосіб. В зв"язку з розірванням шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище.

Сторони судове засідання не з'явилися. Представник позивача надіслав клопотання, в якому просить справу слухати у відсутність позивача та її представника. Позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача також надала заяву, в якій просить справу слухати у відсутність відповідача та його представника. Крім цього, зазначила, що з обставинами викладеними в позовній заяві відповідач не згоден, але позовні вимоги визнає, вказавши, що строк на примирення не потрібен.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи позиції сторін, наведені в поданих заявах, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, було укладено шлюб 12.06.2015 (актовий запис №485).

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Тобто, зі змісту вказаної норми слідує, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України законодавець закріпив, що шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

В судовому засіданні встановлено, що відносини між сторонами не склалися. Дітей від спільного шлюбу сторони не мають. Строк на примирення їм не потрібен, напроти позивач заперечує щодо його надання, тобто фактично шлюб не існує, збереження сім`ї стало неможливим.

За таких обставин, аналізуючи обставини справи та правові норми, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Правовою нормою, що міститься в ч.8 ст. 294 ЦПК України передбачено зазначення про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається, у рішенні про розірвання шлюбу, яке виноситься в порядку розгляду справ окремого провадження. Відповідно ж до ч.3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою подружжя, яке має дітей, тобто спільною заявою чоловіка та дружини.

Згідно п.6 ст. 15 Закону України „ Про державну реєстрацію актів цивільного стану", той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Судовий збір позивачем сплачено в сумі 704 грн. 80 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 200, 206, 245, 263-265, 268, підпунктом 15.5 пункту 15 ч.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 12 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (актовий запис №485).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп..

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець