Справа № 687/1084/18
Провадження № 2/484/1904/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 грудня 2018 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні без виклику сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 25 298 грн. 30 коп., -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 27.05.2014 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н, згідно якої вона отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка своїм підписом в анкеті-заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Відповідачка надала свою згоду на встановлення кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою Банку і надала Банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобовязання за договором та угодою, надав відповідачці кредит. Відповідачка своїх зобовязань не виконала, не надала своєчасно Банку грошей для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами згідно Умов, тобто порушила умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом кредиту та відсотками, за що відповідачу були нараховані штрафні санкції.

Станом на 07.08.2018 року відповідачка має заборгованість за кредитом в сумі 25 298 грн. 30 коп., яка складається із: 2 949 грн. 90 коп. тіла кредиту; 4 638 грн. 75 коп. нарахованих відсотків за користування кредитом; 16 028 грн. 78 коп. нарахованої пені; 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1 180 грн. 87 коп. штрафу (процентна складова).

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 25 298 грн. 30 коп. за кредитним договором № б/н від 27.05.2014 року та судові витрати в сумі 1 762 грн.

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 12.09.2018 року позов залишено без руху.

На виконання вимог ухвали позивачем 09.10.2018 року надано заяву.

Ухвалою Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 16.10.2018 року справу передано за територіальною юрисдикцією на розгляд до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.10.2018 року відкрито провадження на підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України.

Ухвалою суду від 03.12.2018 року відкладено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідачки про розгляд справи.

Відповідачці направлені копії позовної заяви, додатків до неї, запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом час такі документи суду не подані. Відповідачка також повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на веб-порталі Судової влади, яке наявне в матеріалах справи.

Ухвалою суду від 13.122.018 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Правовідносини, за якими суд вирішує спір, врегульовані такими нормами закону.

За положеннями статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 27.05.2014 року, з метою отримання банківських послуг, звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», у звязку з чим підписала заяву № б/н, за умовами якої відповідачка отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка своїм підписом в анкеті-заяві підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір.

Відповідно до умов Договору відповідачка отримала кредитну карту «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», зі сплатою відсотків 3,0 % (36 % на рік). З 01.06.2013 року карту було переоформлено на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Строк дії картки до лютого місяця 2019 року.

Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 07.08.2018 року сума заборгованості складає 2 949 грн. 90 коп., зокрема: заборгованість за тілом кредиту складає 2 949 грн. 90 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4 638 грн. 75 коп.; пеня 16 028 грн. 78 коп, а також штрафи: 500 грн. фіксована частина та 1 180 грн. 87 коп. процентна складова.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно зі ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 417 ЦПК України є обовязковою для судів.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за кредитом відсутнє розмежування пені, в звязку з чим не можливо визначити розмір пені, яку просить стягнути позивач, та спосіб її нарахування.

Згідно із ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зважаючи на норми ст. 61 Конституції України суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею слід відмовити, стягнувши штраф передбачений Умовами.

Розмір штрафу розраховується за наступною формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за відсотками) х 5 %, тобто (2 949 грн. 90 коп. + 4 638 грн. 75 коп.) х 5% = 379 грн. 43 коп.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 14.04.2011 року, яка підлягає стягненню, складає 8 467 грн. 78 коп., зокрема: заборгованість за тілом кредиту складає 2 949 грн. 90 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 4 638 грн. 45 коп.; штрафи: 500 грн. фіксована частина, 379 грн. 43 коп. процентна складова.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 589 грн. 77 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 77-81, 89, 141, 258, 259, 280, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 області Хмельницької області, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь АТ КБ «Приватбанк», юридична адреса: вул. Грушевського, 1-Д, місто Київ, , МФО 305299, розрахунковий рахунок № 3111 заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.05.2014 року в сумі 8 467 (вісім тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 78 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 2 949 грн. 90 коп.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 4 638 грн. 75 коп.; штрафів: 500 грн. фіксована частина, 379 грн. 43 коп. процентна складова.

Стягнути зі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 області Хмельницької області, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, на користь АТ КБ «ПриватБанк», юридична адреса: вул. Грушевського, 1-Д, місто Київ, код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, розрахунковий рахунок № 0001 на відшкодування судових витрат пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 589 (пятсот вісімдесят девять) грн. 77 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу або заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 13.12.2018 року.

СУДДЯ: