ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1650/15-ц
Провадження № 22-ц/4820/499/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Пєнти І.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

з участю: представників ОСОБА_4 ОСОБА_5 і ОСОБА_6,

представника стягувача ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/1650/15-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2018 року (суддя Швець О.Д.) у справі за заявою ОСОБА_4 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаною заявою, зазначав, що 02 вересня 2016 року рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області стягнуто солідарно з нього і ОСОБА_9 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором №72011/фо/80-22 від 12 серпня 2011 року у сумі 280412,03 грн та судові витрати у сумі 1221,93 грн. На підставі судового рішення позивачеві був виданий виконавчий лист №2/676/33/16. 09 серпня 2018 року за заявою стягувача приватний виконавець Терлеєв І.М. відкрив виконавче провадження з примусового виконання рішення суду, про що повідомив листом №970 від 09 серпня 2018 року та викликав для надання доказів добровільного виконання рішення суду. Ним виконавцю були надані копії квитанцій про сплату заборгованості за кредитним договором після ухвалення рішення та до відкриття виконавчого провадження на загальну суму 159200 грн. Він просив зарахувати ці кошти в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду. Проте, у виконавчому провадженні фігурує заборгованість на користь ПАТ «Укргазбанк» у розмірі суми, зазначеної у рішенні суду та виконавчому листі.

Тому, ОСОБА_4 просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 15 листопада 2016 року, виданий на виконання рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області у справі №676/1650/15-ц в частині суми боргу 159200 грн.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на протиправність ухвали суду, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не взяв до уваги те, що частину сплачених коштів банк безпідставно зарахував в погашення відсотків, нарахованих після ухвалення судом рішення у справі. У зв'язку з вимогою про дострокове повернення кредиту банк не мав права нараховувати відсотки. З урахуванням сплачених ним коштів сума за виконавчим листом має бути зменшена на суму 159200 грн.

У засіданні апеляційного суду представники ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали. Представник стягувача визнав її необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно із ОСОБА_4 і ОСОБА_9 на користь ПАТ «Укргазбанк» 280412,03 грн заборгованості за кредитним договором та видано виконавчий лист.

Відповідно до квитанцій за період з вересня 2016 року по січень 2018 року ОСОБА_4 сплатив на користь ПАТ «Укргазбанк» 159200 грн в погашення кредиту і відсотків.

Постановою приватного виконавця від 09 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження №56972560, зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

В подальшому приватний виконавець вчинив дії з примусового виконання рішення суду, зокрема наклав арешт на кошти та майно боржника.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При відмові у задоволенні заяви ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив із безпідставності та необґрунтованості вимог заявника.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп від 26 червня 2013 року у справі №1-7/2013, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави, а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

На підставі ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ

таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов'язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення (матеріально-правові обставини), наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність встановлення питань виконання судового рішення (процесуально-правові обставини).

При цьому, словосполучення «або з інших причин» стосується словосполучення «якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням» та не надає розширеного тлумачення підстав, за наявності яких суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

До матеріально-правових обставин відносяться добровільне виконання боржником чи іншою особою рішення суду, внаслідок чого обов'язок припинився; обов'язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов'язання, передбачені главою 50 ЦК України).

Отже, закон не передбачає можливості визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом, є належним виконавчим документом і обов'язок боржника не припинився.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин добровільного та в повному обсязі виконання боржником чи іншою особою судового рішення про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до квитанцій у період з вересня 2016 року по січень 2018 року ОСОБА_4 проводив оплату в погашення відсотків і тіла кредиту. Всього за кредитним договором сплатив на користь ПАТ «Укргазбанк» 159200 грн. Зазначені квитанції у графі «призначення платежу» не містять відомостей про погашення заборгованості за кредитним договором саме на підставі рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 02 вересня 2016 року.

Сплачені кошти частково зараховані банком в погашення відсотків, нарахованих після ухвалення судового рішення у справі.

Підстави сплати грошових коштів заявником в погашення кредитної заборгованості і правомірність їх зарахування банком не може перевіряться судом у межах розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Діючи у межах повноважень, встановлених законом, приватний виконавець за наявності спору не вправі самостійно визначати суму до стягнення у виконавчому провадженні.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що обов'язок боржника не припинений відповідно до вимог ЦК України, а тому зазначені ним обставини сплати кредиту не є підставою у розумінні ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У зв'язку з наведеним, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про незаконність відмови у задоволенні заяви.

Інші доводи апеляційної скарги обґрунтовують незгоду заявника із спрямуванням стягувачем частини сплачених ним коштів в рахунок погашення відсотків за кредитним договором, а не в рахунок виконання рішенням суду і не стосуються предмета судового розгляду у межах цього провадження, а тому не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом.

Безпідставним є посилання ОСОБА_4 в обґрунтування вимог апеляційної скарги на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.07.2018 року у справі N310/11534/13-ц, оскільки вона стосується правовідносин сторін за кредитним договором, а не підстав визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, у хвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

Суддя /підпис/ Т.О. Янчук

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай