ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6381/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Леонтьєв В.В.

з участю представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, орган опіки та піклування в особі Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, де є треті особи, про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю, посилаючись на те, що сторони та діти сторін треті особи у справі ОСОБА_6, ОСОБА_7 є співвласникам квартири в рівних частинах, також у квартирі зареєстрований та проживає неповнолітній син сторін. Отже, наразі у квартирі проживають сторони, неповнолітній син останніх, повнолітні діти сторін, які є власниками частин у квартирі, створили сім'ї і у квартирі не проживають. Позивач зазначає, що квартира складається з трьох кімнат, 11, 9 кв.м., яку займає позивач, 12 кв.м., яку займає відповідач, 18 кв.м., яку також займає відповідач. Позивач зазначає, що відповідач вчиняє по відношенню до неї насильницькі дії, чинить перешкоди у користуванні квартирою, смітить, не дає можливості неповнолітньому сину користуватися квартирою, користується великою кімнатою, внаслідок чого дитина не може нормалізувати свій графік відпочинку та вимушена чекати коли відповідач закінчить свої справи, щоб лягти спати. Все це призвело до того, що власники квартири не можуть користуватися належним їм майном, оскільки через неприязні відносини, визначити порядок користування не представляється можливим, у зв'язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та представник останньої позові підтримали просили задовольнити.

Відповідач та представник останнього позов не визнали подали відзив, в якому зазначили про те, що відповідач не чинить перешкоди іншим співвласникам у користуванні квартирою. Сторони користуються квартирою відповідно до порядку який склався протягом тривалого часу, інші співвласники окрім сторін, у квартирі не проживають, оскільки мають власні сім'ї і не скаржаться, що їм чиняться перешкоди у користуванні квартирою. Співвласники квартирою користуються вільно. Крім того, квартира має житлову площу, яка не дозволяє виділення у користування такої частки у майні, яка б не погіршувала житлові умови. В судовому засіданні відповідач та представник останнього доводи викладені у відзиві підтримали.

Треті особи, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності проти задоволення позову не заперечували.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 07.03.2000 сторони, треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в рівних частинах /а.с. 9/. Загальна площа квартири становить 79,1 кв.м., житлова площа 41, 9 кв.м. /а.с. 10/. В квартирі зареєстровані власники, та неповнолітній син сторін, який разом із сторонами в ній і проживають, що підтверджується довідкою Ф № 3 та не оспорювалось учасниками процесу /а.с. 10/.

Згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 47 ЖК УРСР, норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Відповідно до п. 3 постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів, президії Київської міської ради профспілок № 582 від 15.07.85 «Про порядок застосування у м. Києві «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв. м жилої площі, але не більш однієї кімнати на одну особу і не менш, як 9 кв. м жилої площі.

Суд вважає неспроможними доводи представника відповідача про те, що в разі виділення власникам у користування житлової площі відповідно до їх часток, житлові права останніх будуть погіршені, оскільки виходячи з розміру житлової площі квартири, на кожного співвласника, в разі виділення у користування кімнат про які зазначає позивач, на кожного співвласника припадатиме не менше 10,475 кв.м.

Згідноч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, зазначаючи про те, що відповідач чинить перешкоди у користуванні квартирою співвласникам, позивач не надала доказів на підтвердження зазначених обставин, а саме неможливості використання майна, зокрема проживання у квартирі, через протиправні дії відповідача. Докази наявності у позивача тілесних ушкоджень та конфліктів між сторонами у 2016 році не можуть підтверджувати, що саме на даний час має місце відповідний спір між співвласниками щодо користування майном. Також такі докази не підтверджують того, що ушкодження та конфлікти виникали через протиправні дії відповідача /а.с. 85-97/. Позивач не зверталась з заявою про вчинення щодо неї злочину відповідачем до правоохоронних органів, досудове розслідування з приводу таких фактів не проводилось; відповідач не був притягнутий до адміністративної відповідальності за насильство в сім'ї; не перебуває на відповідному обліку; щодо відповідача не був встановлений обмежувальний припис.

Крім того, позивач не зверталась із вимогою про усунення перешкод у користуванні житлом.

В судовому засіданні сторони не заперечували, що наразі проживають у тих кімнатах, якими користуються тривалий час і які позивач просить виділити у користування. Тягар утримання квартири несе відповідач.

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

ОСОБА_6, ОСОБА_7судового позову не пред'явили, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про те, що права останніх як співвласників квартири не є порушеними, тому останні не зверталися за їх захистом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Позивач не довела суду того, що останній чиняться перешкоди у користуванні її власним житлом, у зв'язку з чим останні підлягають усуненню судовим рішенням у визначений нею спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 133, 137,141, 242, 258,259, 263-265, 268,272, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 16, 358 ЦК України,

ст. 47, 48 ЖК УРСР, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Дарницька районна у м. Києві державна адміністрація, орган опіки та піклування в особі Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою, що є спільною частковою власністю відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: