АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1482/18Головуючий у 1-й інстанції Опалинська О.П. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

судді-доповідача Фетісової Т.Л.

суддів Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач (скаржник) - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.06.2018 (ухвалене о 10 год. 45 хв. у залі удових засідань Смілянського міськрайонного суду, повний текст складено 11.06.2018, суддя в суді першої інстанції - Опалинська О.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, :

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся 19.02.2018 до суду з позовом, яким просив, після уточнення вимог, стягнути аліменти з відповідача на утримання спільних дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування вказав на те, що в шлюбі з відповідачем перебував з 05.02.2011 по 25.04.2016. Від шлюбу мають малолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з ним та знаходиться на його утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.06.2018 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень щомісячно, починаючи з 19.02.2018 і до повноліття дітей.

При цьому суд виходив з того, що відповідач, як мати дітей, зобов'язана брати участь в їх утриманні.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подала 24.07.2018 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позовних вимог. Скаржник зазначає, що позивач у справі протиправно утримує дітей у себе з приводу чого скаржник зверталася до поліції. Умови проживання ц позивача для дітей є незадовільними. Кошти позивач використовуватиме не на утримання дітей, а на придбання алкоголю. Питання про повернення дітей відповідачу наразі вирішується службою у справах дітей.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25.04.2016 розірвано шлюб між сторонами справи, який був зареєстрований відділом ДРАЦС по м. Сміла Смілянського МРУЮ Черкаської області 05.2.2011 актовий запис №25.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 02.10.2014 відділом ДРАЦС по м. Сміла реєстраційної служби Смілянського МРУЮ у Черкаській області, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є батьками малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 08.04.2011 відділом ДРАЦС по м. Сміла реєстраційної служби Смілянського МРУЮ у Черкаській області, позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 є батьками малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Як вбачається із довідки СКП «Наш дім» №35 від 22.01.2018 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстровані та проживають разом з батьком ОСОБА_3 АДРЕСА_1.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, затвердженого начальником служби у справах дітей 07.05.2018, ОСОБА_3 має належні умови для проживання дітей за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні роз'яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, з урахуванням встановлених у справі фактичних обставин та вищевикладених норм законодавства, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність стягнення з відповідача у цій справі на користь позивача аліментів на утримання спільних дітей сторін в твердій грошовій сумі, оскільки діти проживають з позивачем та перебувають на його утриманні, а відповідач матеріальної допомоги для забезпечення дітей не надає.

Апеляційний суд враховує, що відповідач фактично не заперечує проти розміру аліментів, визначеного судом першої інстанції.

Крім того, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже апеляційні доводи скаржника у цій справі слід оцінити критично оскільки їх не підтверджено доказами.

Так відповідач не надала жодних доказів у підтвердження своїх доводів про протиправне утримання дітей позивачем, про неналежні умови проживання у позивача (що спростовується актом обстеження житлово-побутових умов, затвердженим начальником служби у справах дітей від 07.05.2018), а також про зловживання позивачем спиртними напоями.

Скаржник не надала апеляційному суду доказів звернення до служби у справах дітей з тим, щоб визначити місце проживання дітей з собою.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.06.2018 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, що подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.06.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - залишити без змін.

Судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, що подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 28 серпня 2018.

Суддя-доповідач

Судді