Справа № 242/662/14-ц
Провадження 6/242/118/18
У Х В А Л А

іменем України

05 червня 2016 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., при секретарі Сафроновій К.В,, за розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Селидове, подання начальника Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове проникнення до житла боржника, -

В С Т А Н О В И В :

04.06.2018 року до суду надійшло подання начальника Селидівського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1, який мешкає за адресою м. Селидове, вул. Московська, 11, оскільки на виконанні у відділі ДВС Селидівського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/242/361/14 від 18.10.2014 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини від всіх доходів (заробітку) мінімальний розмір яких на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з 28.02.2014 року і щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Загальна сума заборгованості складає 62 860 грн. 50 коп. У звязку з чим, для складання постанови про опис та арешт майна боржника, необхідно примусово проникнути до його будинку. Просить винести рішення, яким дозволити державним виконавцям примусово проникнення до будинку боржника розташованого за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Московська, 11, для проведення опису та арешту майна , яке належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Дослідивши матеріали справи та обґрунтування наданого подання, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно виконавчого листа у справі № 2/543/361/14, виданого 28.07.2014 року Селидівським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини від всіх доходів (заробітку) мінімальний розмір яких на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючі з 28.02.2014 року і щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

23.05.2016 року державним виконавцем відділу ДВС Селидівського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.05.2018 року за № 125525511, ОСОБА_1 на праві власності належить будинок, що розташований за адресою: м. Селидове вул. Московська, 11.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Суд вважає, що подання начальника Селидівського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове проникнення до будинку є необґрунтованим та безпідставним, оскільки до подання не долученого жодного доказу в підтвердження факту вручення постанови про відкриття виконавчого провадження боржникові; отримання ним викликів до відділу ДВС.

Слід зазначити, що до подання долучено акт державного виконавця від 25.04.2018 року в якому зазначено, що виходом за адресою: м. Селидове вул. Московська, 11 встановлено, що за адресою боржник не мешкав та зі слів сусідів виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. У будинку ніхто не мешкає.

Натомість інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника; про перетин кордону боржником; про те, що в будинку знаходиться майно боржника та докази того, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій до суду не надана.

Крім того, до подання не надано доказів та відповідних документів щодо вжитих державним виконавцем заходів з примусового виконання рішення суду (постанов про примусовий привід боржника, оголошення боржника у розшук, тощо).

Слід також зазначити, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Слід також зазначити, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні подання начальника Селидівського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове проникнення до житла боржника необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 439 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні подання начальника Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Суддя І.М. Владимирська