Справа № 418/819/17
Провадження № 22-ц/810/370/18
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

11 грудня 2018 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.

представника відповідача ОСОБА_1,

учасники справи: позивач - ОСОБА_2, відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_1

на рішення Міловського районного суду Луганської області від 22 серпня 2018 року, ухваленого Міловським районним судом у складі: судді Чехова С.І. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом та просила встановити юридичний факт спільного проживання жінки та чоловіка, а саме - позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період із грудня 2004 року по лютий 2017 року включно та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 в якості компенсації вартості належного їй ? частки у спільному сумісному неподільному майні автомобілі «Peugeot Partner», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, грошові кошти у розмірі половини середньої ринкової вартості аналогічного бувшого у використанні автомобіля в сумі 84398 гривень; стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 понесені нею судові витрати.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачка в особі свого представника ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відмову від частини позовних вимог а саме - щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 в якості компенсації вартості належної їй ? частки у спільному сумісному неподільному майні - автомобілі «Peugeot Partner» грошових коштів у розмірі половини середньої ринкової вартості аналогічного бувшого у використанні автомобіля в сумі 84398 гривень, залишивши цю частину позовних вимог у рамках дійсного судового процесу без розгляду. Просив ухвалити судове рішення, яким встановити юридичний факт спільного проживання сторін.

Рішенням Міловського районного суду Луганської області від 22 серпня 2018 року

позовну заяву ОСОБА_2 задоволено та встановлено юридичний факт спільного проживання жінки та чоловіка, а саме - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу у період з грудня 2004 року по лютий 2017 року включно. Вирішено долю судових витра.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, відповідач ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Апеляційне провадження у справі відкрито 16 листопада 2018 року після усунення відповідачем недоліків апеляційної скарги, ухвалою суду від 27 листопада 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду на 12-ту 11 грудня 2018 року.

В судовому засіданні 11 грудня 2018 року представником відповідача ОСОБА_1 заявлено про ухвалення у справі додаткового рішення, оскільки з приводу певної частини позовних вимог - виділу частки з майна, що є у спільній частковій власності - судом першої інстанції не ухвалене рішення.

Колегія суддів вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалене рішення.

З матеріалів справи вбачається, що з приводу позовної вимоги про виділ частки з майна, що у спільній частковій власності, судом не ухвалене жодне рішення, незважаючи на те, що в описовій частині оскаржуваного рішення йдеться про те, що представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду першої інстанції з заявою про відмову від частини позовних вимог а саме - щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_2 в якості компенсації вартості належної їй ? частки у спільному сумісному неподільному майні - автомобілі «Peugeot Partner» грошових коштів у розмірі половини середньої ринкової вартості аналогічного бувшого у використанні автомобіля в сумі 84398 гривень, залишивши цю частину позовних вимог у рамках дійсного судового процесу без розгляду, і така заява наявна в матеріалах справи (а.с. 181-184).

Проте, вона залишилася невирішеною судом у передбачений процесуальним законом спосіб - шляхом ухвалення відповідного судового рішення.

Наявність невирішеного питання про ухвалення додаткового рішення є відповідно до частини 3 статті 365 ЦПК України підставою для постановлення апеляційним судом ухвали із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 270, 365 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Цивільну справу №418/819/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу та виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, повернути Міловському районному суду Луганської області, встановивши строк для усунення недоліків до 10 січня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий

Судді: