Справа № 137/1622/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житлом,-
До суду звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право проживання та користування житлом, в якому зазначають, що вони є власниками житлового будинку, який розташований за адресою Вінницька область смт.Літин вул. Коцюбинського 43.
Даний будинок належить їм на праві приватної власності у частках, що становлять 1/3 у ОСОБА_2 та 1/4 у ОСОБА_3 відповідно, що підтверджується свідоцтвом про право власності у спільному майні подружжя, свідоцтвами про право на спадщину за законом виданими 17.01.2007 року державним нотаріцусом Літинської державної нотаріальної контори.
В даному будинку зареєстрований ОСОБА_4, але більше п'ятнадцяти років він не проживає за вищевказаною адресою.
Відповідач ОСОБА_4 добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому у позивачів виникають труднощі щодо реалізації права на отримання субсидії. Змушені звернутися до суду за захистом своїх прав і просять визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право проживання та користування будинком №43 по вул. Коцюбинського смт. Літин Вінницької області.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій справу просить розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась. Представник позивачів адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача ОСОБА_2 Позовні вимоги підтримують повністю і просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та не заперечує протии їх задоволення.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
З урахуванням письмової позиції позивача, та відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.
Із копії Свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя від 17.01.2007 року (а.с.10) встановлено, що ОСОБА_2 належить право власності на ? частину в спільному майні подружжя, а саме будинковолодіння, розташованого в смт. Літин по вул. Коцюбинського 43 Вінницької області. Із копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2007 року (а.с.11) встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2, який помер 15.05.2006 року, а саме ? частини від ? частини будинковолодіння розташованого в смт. Літин по вул. Коцюбинського 43 Вінницької області. Із реєстраційного посвідчення від 30.01.2007 року (а.с.12) судом встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано ? житлового будинку №43 по вул. Коцюбинського в смт. Літин Вінницької області. Із копії Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2007 року (а.с.13) встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_2, який помер 15.05.2006 року, а саме ? частини від ? частини будинковолодіння розташованого в смт. Літин по вул. Коцюбинського 43 Вінницької області. Згідно довідки Літинської селищної ради за №2776 від 05.04.2018 року (а.с.15) встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою в ІНФОРМАЦІЯ_2, але не проживає. Даний факт підтверджується також актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.16) згідно якого ОСОБА_4 за вищезазначеною адресою не проживає понад 15 років.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів «2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно частин 1, 2 і 7 ст. 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки позивачі є законними власниками житлового будинку по вул. Коцюбинського 43 смт. Літин Вінницької області і відповідач ОСОБА_4 не проживає за вищезазначеною адресою понад 15 років без поважних причин, а тому вважається таким, що втратив право на проживання та користування зазначеним будинком.
Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81, 206, 247, 259,263-268, 280 ЦПК України і на підставі ст.ст.316,317,319,321, 383, 386,391,405 ЦК України, ст.71,72,405 ЖК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія АА №330874 виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області від 29.01.1997 року таким, що втратив право на проживання та користування будинком №43 по вулиці Коцюбинського смт.Літин Вінницької області.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.