Справа № 442/7026/17 Головуючий у 1 інстанції: Павлів З.С.
Провадження № 22-ц/783/6704/17 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Цяцяка Р.П.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в складі судді Павлів З.С. від 18 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Дрогобицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області, приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Кобак Оксана Василівна про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

рішеннямДрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, який зазначений у Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1, виданому Виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, який зазначений у Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданому Виконкомом Стебницької селищної Ради депутатів трудящих 26 серпня 1974 року, є однією і тією ж особою та є батьком ОСОБА_2.

Дане рішення оскаржило Дрогобицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області.

В своїй апеляційній скарзі просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про встановлення факту залишити без розгляду. Вважають, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, неповністю досліджені та неповністю з'ясовані всі обставини справи. Зазначають, що заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту, оскільки відсутність юридичних документів, які б підтверджували факт того, що померлий ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є її батько, що зазначений у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3, спричинили б перешкоди щодо призначення заявниці пенсії по втраті годувальника згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тобто може відбутись спір між фізичною особою та суб'єктом владних повноважень.

В судове засідання заявник та представники заінтересованих осіб не з'явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі учасники повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та те, що інтереси заявника в судовому засіданні захищала представник, а від однієї із заінтересованих осіб до суду надійшов лист про розгляд справи у її відсутності (а.с. 99).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника в заперечення апеляційної скарги, що аналогічні доводам відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи осіб, що беруть участь у справі в межах доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції посилаючись, зокрема, на ст. 234, ч.2 ст. 256 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року тазадовольняючи заяву, - виходив з того, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 21 червня 2017 року. За життя ОСОБА_5 зробив розпорядження щодо належного йому майна, а саме: заповів усе належне йому майно ОСОБА_2. У Свідоцтві про народження серія НОМЕР_3 від 26 серпня 1974 року ОСОБА_8 у відомостях про батька зазначено: ОСОБА_6. 18 листопада 1994 року ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_9 та їй присвоєно прізвище ОСОБА_9. На підтвердження факту, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є одна і та ж особа заявником суду представлено, також, і Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4, Посвідчення про народження НОМЕР_5, Свідоцтво про шлюб НОМЕР_6, копія диплому серії НОМЕР_7, копію свідоцтва про підвищення кваліфікації по спеціальності «Автоматика і телемеханіка» НОМЕР_8, копія військового квитка серії НОМЕР_9, посвідчення водія НОМЕР_10, копію пенсійного посвідчення НОМЕР_11, Свідоцтво НОМЕР_12, посвідчення серія НОМЕР_13, Витяг із акту огляду у МСЕК 084654, Заповіт, трудову книжку, Договір дарування, копію паспорта ОСОБА_11 серії НОМЕР_14, виданого Дрогобицьким МВ УМВД України у Львівській області від 17.10.1996 року. При таких обставинах суд вважав, що встановлення факту, про який просить заявник, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та мають для заявника юридичне значення (дає право на оформлення права на спадщину), а тому підстав для відмови у задоволенні заяви, судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції немає.

Заявник звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, який зазначений у Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1, виданому Виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області 21 червня 2017 року, та ОСОБА_6, який зазначений у Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданому Виконкомом Стебницької селищної Ради депутатів трудящих 26 серпня 1974 року, є однією і тією ж особою та є її батьком.

В обґрунтування заяви покликалася на те, що її батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,0726 га для ведення садівництва, яка знаходиться в СГТ «Білий берег» на АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_15, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданим 15.08.2005 року, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі №. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після його смерті. Крім цього, відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 року пенсія по втраті годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсія по втраті годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Звернувшись до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона виявила розбіжність у Свідоцтві про смерть її батька та у свідоцтві про її народження, а саме: у Свідоцтві про смерть прізвище батька вказано як ОСОБА_3, а в Свідоцтві про народження - ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:

1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи;

2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;

3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;

4) усиновлення;

5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;

6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі;

7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;

8) визнання спадщини відумерлою;

9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;

10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;

11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

На даний час вказані відносини регулює ст. 293 ЦПК України, що є практично аналогічною по своїй редакції що стосується вимог у даній справі.

Також відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції), суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

На даний час аналог - п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України.

Також, у п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, що слід вважати роз'ясненнями суду касаційної інстанції аналогічних правовідносин вказано, - відповідно до п.1 ст. 273 ( 1502-06 ) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Разом з цим для розгляду в порядку окремого провадження не може бути прийнята заява про встановлення факту родинних відносин, якщо заявник порушує справу з метою підтвердити в наступному своє право на жиле приміщення або на обмін жилого приміщення. У разі відмови в задоволенні вимог про визнання права на жилу площу або на обмін жилого приміщення, заінтересована особа має право звернутись до суду з відповідним позовом.

Згідно роз'яснень суду касаційної інстанції аналогічних відносин, що містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, - Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України ( 1618-15 ) (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Зважаючи на вказане судом першої інстанції прийняте по суті правильне рішення про встановлення того факту, що особа зазначена у Свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1, виданому Виконавчим комітетом Стебницької міської ради Львівської області 21 червня 2017 року як ОСОБА_10 та у Свідоцтві про народження серії НОМЕР_2, виданому Виконкомом Стебницької селищної Ради депутатів трудящих 26 серпня 1974 року як ОСОБА_6 був батьком ОСОБА_2 заявника по справі. Вказане підтверджено рядом особистих документів (а.с. 9-43) та особою, яка подала апеляційну скаргу не оспорюється.

Доводи ж скарги про те, що встановлення такого факту судом може породити потенційний спір про право (про що також заінтересована особа зазначала і у запереченні на заяву у суді першої інстанції а.с. 50) без жодної конкретизації, про який спір йдеться та який може виникнути у майбутньому не слід вважати підставними та такими, що свідчать про необхідність скасування рішення суду із залишенням заяви без розгляду.

Крім цього, слід вказати і про те, що у ч.4 ст. 256 ЦПК України (в редакції станом на час розгляду справи судом першої інстанції) та ч.4 ст. 315 ЦПК України станом на даний час, про що йдеться також і у п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, - йдеться саме про виникнення конкретного спору про право, а не будь-якого спору, що може бути зініційований суб'єктом владних повноважень з метою унеможливлення фізичною особою реалізації протягом тривалого часу передбачених законом прав.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід вважати безпідставними та таку відхилити, рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Дрогобицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області - залишити без задоволення.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 07 червня 2018 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

Р.П. Цяцяк