Р І Ш Е Н Н Я (заочне)

Іменем України

№ 610/2078/18

№ 2/610/888/2018

29.08.2018 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.

за участі

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у місті Балаклія Харківської області у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 610/2078/18 (№ 2/610/888/2018) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.

Вказує про те, що на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 23.02.2012 року, укладеного з ОСОБА_3, позивач набув право власності на частку належного йому будинку. Відповідач ОСОБА_2 є донькою продавця, а тому була зареєстрована у вказаній частці будинку з 02.12.2002 року. Відповідач за вказаною адресою фактично не проживає близько 12 років, зокрема з моменту укладення договору купівлі-продажу з лютого 2012 року, ніяких витрат за комунальні послуги не несе, добровільно не знялася з реєстрації. Своїми діями відповідач порушує права позивача, оскільки він не бажає, щоб у його будинку була зареєстрована стороння особа.

Позивач просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 23).

Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 14), однак на пошту за отриманням судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами і в судове засідання не з'явилась (а.с. 21, 22), причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається.

Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини.

Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред'явлення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами.

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК).

Позивач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку № АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу частини житлового будинку від 23.02.2012р., Витягу з Державного реєстру правочинів та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.03.2012 року (а.с. 7-9).

Згідно до копії домової книги відповідач ОСОБА_2 залишається зареєстрованою за вказаною адресою з 02.12.2002 року (а.с. 10).

Згідно до акту обстеження від 12.07.2018р. відповідач ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою понад 12 років, що підтверджено свідками-сусідами: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 33, 34, 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

ОСОБА_2 не була і не є членом сім'ї ОСОБА_1, а є донькою попереднього власника житла ОСОБА_3, який розпорядився своєю власністю, продавши її позивачу.

ОСОБА_1 є законним власником цього житла.

Право користування цим житлом у відповідача є похідним від права власності на це житло попереднього власника житла. Відносно нового власника квартири ОСОБА_1 відповідач ОСОБА_2 є сторонньою особою, яка втратила право користування цим житлом та реєстрація її в будинку порушує права власника.

При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

у х в а л и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. такою, що втратила право користування жилим приміщенням у житловому будинку № АДРЕСА_1.

3.Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1.) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2.) 704,80 гривень судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днівз дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, рнокпп НОМЕР_2.

Головуючий В.М. Стригуненко