Справа № 487/6100/18
Провадження № 2/487/2437/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12.12.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі:

головуючого - судді Притуляк І.О.,

за участю: - секретаря судового засідання Ільченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщені суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

14.09.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду від 17.07.2007 року з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 частини на 1/4 частину від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення сином повноліття.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, був збільшений мінімальний розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дитини до 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідачем на даний час аліменти сплачуються у меншому розмірі, який є недостатнім для належного забезпечення життя дитини.

До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву, якою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який 11.10.2007 року розірвано, відповідно до Свідоцтва про розірвання шлюбу від 11.10.2007 року серії ФП №029971, виданого Заводським ВРАЦС ММУЮ, актовий запис №484.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження Серії І-ФП №026589).

Згідно з довідкою ОСББ «Зірка» №103 від 03.09.2018 року, ОСОБА_3 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2007 року, з стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 30.05.2007 року і до повноліття дитини.

Проте позивач в своєму позові зазначає, що наразі матеріальний та сімейний стан відповідача змінився, оскільки син від першого шлюбу ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг 23 річного віку, в звязку з чим відповідач не сплачує аліменти на його утримання.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розмір аліментів та спосіб його визначення не є сталими. Так за положеннями ст..192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Положення ст..141 ч.1 СК України закріплюють рівність прав та обовязків матері та батька щодо дитини.

Відповідно до положень ст..180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 ч.2 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За положеннями Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років становить 1860 грн. з 01.01. по 30.06. 2018 року, з 01.07. по 30.11.2018 року 1944 грн., з 01.12. по 31.12.2018 року 2027 грн.

Таким чином, на даний час, розмір аліментів, що сплачуються ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина, є меншим від встановленого законодавством мінімуму, а отже, на думку суду не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Оцінивши сукупність наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, щодо достатності підстав, для задоволення позову, та збільшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина на ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Також суд вважає за необхідне стягнути аліменти з моменту набрання рішенням законної сили, як то прописано у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.03.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого -у разі винесення судом рішення, щодо зміни розміру аліментів, вони сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ст..141 ч.2 п.1 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст..ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,352,354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, 23.05.2006 року, у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Відкликати виконавчий лист №2-3414/2007 виданий 27.07.2007 року на виконання рішення суду від 17.07.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

СУДДЯ: І.О. ПРИТУЛЯК