Дата документу 04.06.2018
Справа № 501/2866/17
04 червня 2018 року м. Чорноморськ.
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
Головуючого судді Смирнова В.В.,
при секретарі Крамському Д.О.,
справа № 501/2866/17.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чорноморську Одеської області скаргу боржника ОСОБА_1 (стягувач ОСОБА_2) на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області перебуває скарга боржника ОСОБА_1 (стягувач ОСОБА_2В.) на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3.
ОСОБА_1 скаргу обґрунтовує тим, що приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3 виніс постанову про арешт майна боржника та про відкриття провадження в рамках виконавчого провадження №55330161 від 06.12.2017 року, яку вона вважає незаконною.
Згідно відзиву приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3 вбачається, що на примусовому виконання у приватного виконавця ОСОБА_3 знаходиться виконавче провадження АСВП № 55330161 з примусового виконання виконавчого листа № 501/5174/15-ц від 14.12.2017 року виданого Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 824 040,00 гривень. Стягувач ОСОБА_2додала квитанцію про сплату авансового внеску (а.с.32-36).
Скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки до суду не повідомили (а.с. 96).
Від виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3надійшли письмові заперечення проти скарги, в яких вона просить у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі, у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд скарги за її відсутності (а.с. 32-35, 100).
Відповідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 06.12.2017року приватним виконавцем ОСОБА_3. на підставі виконавчого листа № 501/5174/15-ц виданого 04.12.2017 року Іллічівським міським судом Одеської області рішення суду було відкрито виконавче провадження № 55330161(а.с. 11).
Згідно постанови № 55330161 про арешт майна боржника від 06.12.2017 року, накладено арешт на все майно яке належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.8-9).
Відповідно квитанцій № 49, та № 50 від05.12.2017 року ОСОБА_2 сплатила авансовий внесок у розмірі 2% від суми заборгованості 16 480,80 грн. (а.с. 36).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, а саме накладає арешт на майно боржника, опечатує, вилучає, передає таке майно на зберігання та реалізовує його в уставленому законодавством порядку.
Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника передбачений Розділом VII Закону України «Про виконавче провадження». Закон України "Про виконавче провадження" не містить норм, які б вказувати, що арешт може накладатися виключно на конкретно визначене майно чи рахунки. Та обставина, що приватним виконавцем не проводиться опис майна не є підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки з матеріалів справи вбачається, що майно яке належить боржнику підлягає державній реєстрації, тому попереднє проведення його опису законом не вимагається. П. 10 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень визначено, що виконавець проводить опис та арешт майна (коштів) після виявлення майна (коштів) боржника, про що виносить постанову. Таким чином, дії виконавця по винесенню постанови про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням витрат виконавчого провадження та основної винагороди приватного виконавця у виконавчому провадженні №55330161 не суперечить нормам Закону України "Про виконавче провадження", тому дії приватного виконавця є правомірними.
Станом на час подачі скарги, боржник вчиняє дії що ускладнюють виконання рішення, не допускає в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому, не подав виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, жодного разу не зявлявся на вимогу виконавця, не надавав пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, що свідчить про ухилення від виконання судового рішення та перешкоджанню приватному виконавцю у вчинені виконавчих дій.
Відповідно до довідки Державної фіскальної служби. Пенсійного фонду України у власника відсутні джерела доходу, та пенсію боржник не отримує.
В добровільному порядку вимоги виконавчого документу боржником не виконані. Боржник був належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно, були неодноразово надіслані виклики до приватного виконавця. Станом на теперішній час боржником не вжито жодних заходів щодо вимог виконавчого документу та не надано жодних пояснень стосовно не виконання вимог виконавчого документа.
Враховуючи, що арешт майна боржника є заходом забезпечення реального виконання рішення, суд вважає, що скасування постанови приватного виконавця про накладання арешту на майно боржника буде дискримінаційним по відношенню до стягувача, позбавить його реальної можливості виконання вимог виконавчого документу та стягнення заборгованості, що є порушенням основних засад виконавчого провадження та законних прав та інтересів стягувача.
Отже, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.
Керуючись ст. ст. 260, 449, 450, 451 ЦПК України, ЗУ України «Про виконавче провадження», суд,
У задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 (стягувач ОСОБА_2) на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області в 15-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_5