Дата документу 14.12.2018 Справа № 554/5216/18
Провадження № 4-с/554/87/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.

при секретарі Гаврись В.В.

за участю заявника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТ УЮ у Полтавській області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтава матеріали скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в :

В провадження Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4, у якій він прохає визнати незаконними і скасувати постанови старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4, а саме :

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 26.06.2018 року у виконавчому провадженні № 22152461;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 26.06.2018 року у виконавчому провадженні № 22152461;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 26.06.2018 року у виконавчому провадженні № 22152461;

- про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 26.06.2018 року у виконавчому провадженні № 22152461;

а також визнати протиправними дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4

В обґрунтування вимог скарги зазначив, що на виконанні у Шевченківському ВДВС знаходиться виконавчий лист від 11.09.2009 року № 2-1525 про стягнення з нього на користь ОСОБА_5 на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.08.2009 року. На даний час він дізнався про винесення постанов державним виконавцем про встановлення тимчасового обмеження ряду його прав, які вважає неправомірними. Так, попри існуючу домовленість між ним та стягувачем та подану про це заяву до ВДВС, державний виконавець нарахував заборгованість по сплаті аліментів за період з 15.05.2012 року по 31.12.2012 року. Також державним виконавцем безпідставно не проводилися виконавчі дії з часу винесення постанови про притягнення його до кримінальної відповідальності 26.11.2013 року по 27.09.2017 року, чим штучно створено заборгованість. Вважає, що державний виконавець знаючи про його нову адресу ще з травня 2012 року, умисно направляв всі повідомлення та виклики за старою адресою, щоб позбавити його можливості оскаржити його дії. Протягом шести років існувала повна бездіяльність щодо встановлення його місця знаходження, а вже 27.09.2017 року був направлений виклик та довідка про розмір заборгованості за новою адресою. Таким чином, наперед знаючи, що він не зможе отримати виклики до ВДВС, листи з постановами, державний виконавець умисно поставив його у невигідне становище щодо оскарження його рішень у зв»язку із пропуском строку та накладення штрафних санкцій.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 10 липня 2018 року відкрито провадження по скарзі.

Від старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4 надійшли заперечення на скаргу, в яких він зазначив, що державним виконавцем складено довідку-розрахунок з 15.05.2012 року, яку в подальшому перераховано з 01.01.2013 року у зв»язку із наявністю заяви стягувача від 26.05.2012 року про відсутність претензій до 31.12.2012 року. Також вказав, що оскільки Шевченківський ВДВС не виступав стороною у судовій справі від 26.02.2018 року, він не міг встановити анкетні дані боржника. Крім того, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження та із загальною сумою заборгованості 28.03.2018 року, яка станом на 24.01.2018 року становить 65 956 грн., боржник вказав про відсутність претензій. У зв»язку із подальшою несплатою аліментів, ним вчинялися дії з метою стягнення заборгованості, а саме 26.06.2018 року винесені обмеження, передбачені ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Твердження заявника, що він не знав про застосування вказаних обмежень, не відповідає дійсності, так як його представник знайомилася із виконавчим провадженням ще 02.07.2018 року та претензій не висунула. Таким чином, її дії вчинені відповідно до чинного законодавства, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року скаргу прийнято до провадження іншим складом суду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Остання додатково пояснила, що листи на нову адресу почали надходити від державного виконавця в кінці червня 2018 року, хоча про зміну адреси їй могла повідомити ОСОБА_5, тому вона діяла неправомірно. Крім того, державний виконавець, знаючи, що у суді розглядається справа за позовом ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів, неправомірно винесла постанови про обмеження конституційних прав останнього. До адміністративної відповідальності за несплату аліментів ОСОБА_1 не був притягнутий судом, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки Закон про адміністративну відповідальність не має зворотної дії у часі. Також державним виконавцем не враховано надані ОСОБА_1 квитанції про сплату аліментів починаючи з травня 2018 року, а тому заборгованість станом на 01.09.2018 року нарахована не вірно. Вважає винесені постанови передчасними та упередженими.

Державний виконавець Магда І.Г. у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, зазначила, що діяла відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та не вважає свої дії неправомірними. На день винесення тимчасових обмежень заборгованість по сплаті аліментів існувала більш ніж за шість місяців та не була скасована, а тому були всі підстави для вчинення вказаних виконавчих дій.

Стягувач ОСОБА_5 у судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила (а.с.50).

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження № 22152461, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Шевченківському ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП № 22152461 з виконання виконавчого листа № 2-1525 від 11 вересня 2009 виданого Полтавським районним судом Полтавської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? ч. всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.08.2009 року і до повноліття дитини, що підтверджується постановою про відкриття провадження від 26.10.2010 року (а.с.28).

Згідно довідки-розрахунку станом на 24.01.2018 року заборгованість за аліментами по виконавчому листу № 2-1525 від 11.09.2009 року за період з 15.05.2012 року по 24.01.2018 року склала 65 956 грн. 74 коп. Заборгованість по аліментам нараховується з 15.05.2012 року згідно заяви стягувача (а.с.3031).

У зв»язку із поданою стягувачем заявою від 26.05.2012 року за вх. № 6470/07 про відсутність претензій по 31.12.2012 року (а.с.32), державним виконавцем був проведений перерахунок аліментів.

Згідно довідки розрахунку від 04.07.2018 року за вих.№ 36749 за період з 01.01.2013 року по 01.05.2018 року заборгованість по виконавчому листу № 2-1525 від 11.09.2009 року становить 65 367 грн.25 коп.

Державним виконавцем Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_326.06.2018 року у виконавчому провадженні № 22152461 винесені постанови:

- про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-1525 виданого 11.09.2009 (а.с.13);

про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві полювання до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-1525 виданого 11.09.2009 (а.с.12);

- про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-1525 виданого 11.09.2009 (а.с.11);

- про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по сплаті аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 2-1525 виданого 11.09.2009 (а.с.10).

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною дев'ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент винесення оскаржених постанов) передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про тимчасове обмеження особи: у праві виїзду за межі України; у праві керування транспортними засобами; у праві полювання; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Так, при винесенні вищевказаних постанов державний виконавець Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_3Г взяла до уваги, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку станом на 01.05.2018 року за період з 01.01.2013 року по 01.05.2018 року становить 65 367 грн. 25 коп., що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Суд враховує, що скаржником не було надано доказів на підтвердження відсутності, станом на 26 червня 2018 року, заборгованості по сплаті аліментів у розмірі, що перевищує розмір платежів за шість місяців, а тому суд не вбачає підстав для сумнівів в існуванні вказаної заборгованості, що підтверджується матеріалами справи і відповідним розрахунком, долучених до заперечень державного виконавця.

Отже, з огляду на те, що сукупний розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_1 перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець в межах своїх повноважень та відповідно до закону обґрунтовано виніс постанови від 26 червня 2018 року про встановлення щодо боржника відповідних тимчасових обмежень до погашення ним такої заборгованості у повному обсязі.

Суд критично відноситься до твердження представника скаржника про порушення державним виконавцем закріпленого в ст. 58 Конституції України принципу неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів, оскільки при врахуванні заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла у боржника за період до набрання чинності Законом України від 07 грудня 2017 №2234-VIII року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни в ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», не можна розцінювати цю норму такою, яка має зворотню дію в часі.

Так, для застосування державним виконавцем заходів, визначених ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначальним чинником є сам факт наявності заборгованості у встановленому розмірі, а період, за який вона виникла, не має правового значення.

Законодавець пов'язує можливість застосування згаданого обмеження із розміром заборгованості безвідносно до того, впродовж якого періоду часу вона виникла.

Доводи боржника, що державний виконавець надсилала всю кореспонденцію за адресою, за якою він не проживав, хоча могла через стягувача дізнатися дійсну адресу, не спростовує наявності утвореної заборгованості.

Також не є підставою для скасування тимчасових обмежень звернення до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, оскільки рішення по справі не ухвалено, заборгованість станом на 26.06.2018 року перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Сплата боржником аліментів з травня 2018 року також не є підставою для визнання дій та рішень державного виконавця неправомірними, період за який утворилася заборгованість надані ОСОБА_1 для огляду квитанції про сплату аліментів не охоплюють.

Не підтвердилися у судовому засіданні доводи боржника, що при нарахуванні заборгованості державний виконавець не врахувала заяву ОСОБА_5 про відсутність претензій до нього за період з 15.05.2012 року по 31.01.2012 року. Вказані обставини спростовані довідкою-розрахунком від 04.07.2018 року за вих.№ 36749 (а.с.33).

Позивач зазначає, що заборгованість утворилася у зв»язку із бездіяльністю державного виконавця, яка протягом шести років не встановлювала його місце проживання умисно. Проте дані доводи не спростовують наявної заборгованості більш ніж за шість місяців, жодного доказу, яким би цей факт був доведений, боржником не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України,суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ в Полтавській області ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2018 року.

Суддя Л.І.Савченко