Справа № 206/4373/17
Провадження № 8/206/3/18
У Х В А Л А

28.08.2018року

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Кушнірчук Р.О., вивчивши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року в звязку з нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року в справі за позовом про поділ майна подружжя та визнання права власності в звязку з нововиявленими обставинами.

Свою заяву обґрунтував тим, що під час розгляду вищезазначеної справи він неодноразово надавав суду пояснення, що спірний автомобіль "FORD TRANSIT" у грудні 2015 року був проданий за договором купівлі-продажу. Чому цей автомобіль досі за ним зареєстрований, пояснити не міг. Отже, викладене свідчить, що судом не було встановлено істотних обставин, а саме того, що в 2015 році право власності на автомобіль "FORD TRANSIT", перейшло до іншої особи ОСОБА_2, а сам він не міг знати чому після відчуження цей автомобіль досі за даними РСЦ значиться за ним. Таким чином, суд на момент розгляду справи не встановив, хто саме насправді є власником спірного автомобіля, що є підставою для перегляду справи в цій частині за нововиявленими обставинами.

Так, дослідивши матеріали заяви, приходжу до висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

05 грудня 2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та визнання права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Днем відкриття нововиявлених обставин є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, дотримання строків звернення до суду є однією з обовязкових передумов ефективності цивільних проваджень щодо строку розгляду цивільних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в судах загальної юрисдикції, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов'язки учасників цивільних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обовязків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», та ст. 10 ЦПК України, Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод»(далі Конвенція) і практика Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є джерелом права.

Частиною 1ст. 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Плахтєєв та Плахтєєва проти України» зазначено, що п. 1ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено право на суд, одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності. Якщо доступ до суду обмежено внаслідок дії закону або фактично, суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (рішення ЄСПЛ у справах Стаббігс та ін. проти Великобританії від 22.10.1996 року, Девеер проти Бельгії від 27.02.1980).

Так, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків.

Як вбачається з самої заяви, обставини, які заявник вважає нововиявленими були йому відомі на час розгляду справи про поділ майна подружжя та зазначались ним при наданні особистих пояснень суду, що підтверджується технічним записом судового засідання та журналом судового засідання (а.с.96).

Проте, з матеріалів справи слідує, що заявник не просить поновити пропущений процесуальний строк на звернення до суду з заявою про перегляд рішення в звязку з нововиявленими обставинами.

За змістом п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року якщо заяву подано після закінчення визначеного строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.

В силу вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч.1); документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, враховуючи, що обставини, які заявник ОСОБА_1 вважає нововиявленими, вказані ним як підстава для перегляду рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року, були відомі на час ухвалення даного рішення, то заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про його перегляд в звязку з нововиявленими обставинами з пропуском 30-денного строку для її подання.

Заявником не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами поважність причин пропуску строку на подання заяви.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року в звязку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 260, 284 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2017 року в звязку з нововиявленими обставинами залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду з такою заявою із клопотанням про поновлення пропущеного строку з наданням відповідних документів і доказів щодо поважності причин пропуску даного строку.

Повний текст ухвали складено 28 серпня 2018 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Кушнірчук Р.О.