Справа № 513/810/18
Провадження № 2/513/666/18
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

у серпні 2018 року позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, розташований в с. Зоря, вул. 28 Червня 84, Саратського району та на дві земельні ділянки, що належали на праві приватної власності її матері, ОСОБА_3, яка померла 16 серпня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що прийняла спадщину, отримала свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та на дві інші земельні ділянки через наявність співвласників.

Представник позивачки ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та третя особа ОСОБА_2, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнали (а.с. 80, 81).

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до пунктів 1, 4 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України цей кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 1 січня 2004 року.

Як убачається з технічного паспорту, спірний будинок з господарськими будівлями був збудований у 1968 році (а.с. 10-14), тобто до введення в дію діючого ЦК України, тому право власності на вказаний житловий будинок було набуте спадкодавцем в порядку, який існував на час його будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що втратив чинність, на підставі Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 22.02.1988 року № 8502-Х, кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності житловий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 ОСОБА_5 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Таким чином, підставою виникнення у спадкодавця ОСОБА_3 права власності на спірний житловий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог зазначених правових актів, які не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно довідки Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області відповідно до даних погосподарської книги № 1, особовий рахунок № 0042-1, власником будинку за адресою: Одеська область Саратський район с. Зоря, вул. 28 червня, № 84, рахувалась ОСОБА_3 (а.с. 23).

Згідно звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, вартість зазначеного житлового будинку станом на 03 серпня 2018 року складає 32353 гривні (а.с. 19).

Ст.ст.1216, 1217 ЦК України визначають, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частина 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Ст. 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. ст.1268, 1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-АГ № 603445 та свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖД № 474696, виданих Зорянською сільською радою Саратського району Одеської області, батьками позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с. 8, 46).

ОСОБА_3 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент смерті проживала одна, що підтверджується довідкою № 1492 від 09 липня 2018 року Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області.

16 серпня 2017 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 492564, виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 21 серпня 2017 року (а.с. 9).

Після її смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями під № 86, розташований по вул. 28 червня в с. Зоря Саратського району Одеської області; земельну ділянку площею 0,5843 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту серії І-ОД № 088463; 2,42 частини земельної ділянки площею 118,680 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 17/1, на підставі державного акту серії ОД № 004195, виданого на ім'я ОСОБА_2; 0,34 частини земельної ділянки площею 12,660 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 60/1, на підставі державного акту серії ОД № 004192, виданого на ім'я ОСОБА_2; земельної ділянки площею 0,2353, розташовану в с. Зоря, вул. 28 червня, 84, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та належну їй на підставі державного акту серії ЯК № 565165 (а.с. 10-14, 15, 16, 17).

12 жовтня 2017 року за заявою позивачки приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3, померлої 16 серпня 2017 року. 22 червня 2018 року позивачці було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,5843 га, на підставі державного акту серії І-ОД № 088463 № 1095, та на земельну ділянку площею 0,2353 га, на підставі державного акту серії ЯК № 565165 № 1096. Зазначені обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 36-64).

Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки, які належали спадкодавцеві на підставі державних актів серії ОД № 004195, серії ОД № 004192, а також на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця (а.с. 75).

Таким чином, позов підлягає задоволенню і за позивачкою належить визнати право власності на житловий будинок та дві земельні ділянки.

Керуючись ст. ст. 1216-1218, ч.2 ст. 1223, 1266, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 12 квітня 2018 року органом 5144, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом на таке майно, що належало ОСОБА_3, яка померла 16 серпня 2017 року:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під 86 (вісімдесят шостим) номером, розташований по вул. 28 червня в с. Зоря Саратського району Одеської області;

2,42 частини земельної ділянки площею 118,680 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 17/1, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 004195, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 16.09.2003 року № 568/А-2003 на ім'я ОСОБА_2;

0,34 частини земельної ділянки площею 12,660 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 60/1, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 004192, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 16.09.2003 № 568/А-2003 на ім'я ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Саратський районний суд Одеської області до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2018 року.

Суддя А. І. Бучацька