АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/744/18Головуючий по першій інстанції
Категорія: 59 Морозов В.В. Доповідач в апеляційній інстанції Василенко Л.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.І.

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

секретаря Наконечної М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року (ухвалене 05 березня 2018 року о 12 год. 35 хв. під головуванням судді Морозова В.В. в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області, повний текст рішення виготовлений 12 березня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення порушення правил добросусідства, стягнення матеріальної та моральної шкоди, :

в с т а н о в и в :

25 вересня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про припинення порушення правил добросусідства, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що вона проживає та являється власницею домоволодіння АДРЕСА_2. Власником сусіднього домоволодіння являється ОСОБА_4, разом з ним за даною адресою проживає його син ОСОБА_5

Тривалий час у неї виникають конфлікти з відповідачами, так як сусід ОСОБА_5 розміщує автомобіль та мотоблок за 2 - 3 метри від її літньої кухні, 7 - 8 метрів від будинку, де у неї розміщена спальня. Приїжджаючи вночі ОСОБА_5 гримить в'їздними воротами, ставлячи автомобіль у дворі, вмикає музику та створює їй перешкоди у сні. Те, що відповідач приїжджає пізно вночі і ставить автомобіль підтверджують при виклику правоохоронні органи та сам відповідач.

Під час, коли ОСОБА_5 ставить свій автомобіль, вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням не гриміти брамою та не шуміти автомобілем, дотримуватись чинного законодавства, витримувати відповідні норми та правила санітарно- епідеміологічної та пожежної безпеки. Пожежний проїзд між сусідніми будівлями повинен бути не менше 8 м. На пожежному проїзді між двома будівлями із відстанню 5,5 м. ставить відповідач своє авто, яке обладнано газовою та бензиновою установкою. В будівлі відповідача та в її літній кухні розміщені газові котли та обладнання до них.

Вказує, що на усні зауваження позивача ОСОБА_5 не реагує та погрожує розправою. З моменту коли відповідач між будівлями, які обладнані газовою установкою, почав ставити на пожежному проїзді своє авто, позивач не може вести нормальний спосіб життя. Вона з чоловіком ОСОБА_6 дуже хвилюються, що в разі непередбаченого випадку, у зв'язку з малою відстанню (лише 5,5 м. замість передбачених нормативними документами 8 м.), рятувальна служба буде не в змозі допомогти ліквідувати лихо.

На її неодноразові заяви до правоохоронних органів та Червонослобідської сільської ради, як органу який зобов'язаний реагувати на порушення правил утримання прибудинкової території, отримала відписки, суть яких в тому, що даний конфлікт необхідно вирішувати в судовому порядку.

Позивач вказує, що одноразово перебувала на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в Черкаській районній лікарні з діагнозом: нервово-серцеві захворювання, неврологічні, ускладнений гіпертензивний криз, що має прямий причинний зв'язок з її нервовими переживаннями.

Так, 30 грудня 2016 року близько першої години ночі вона відпочивала за місцем свого проживання, коли прокинулася від сильного шуму, це ОСОБА_5 гримів в'їзною брамою та автомобілем. Вона вийшла та зробила зауваження не гриміти та не шуміти автомобілем, у відповідь почула грубу лайку. Від почутого у неї піднявся високий тиск, чоловік викликав швидку допомогу та поліцію, але ОСОБА_5 продовжує знущатися з неї інваліда ІІ групи. А також, 02 січня 2017 року та 06 січня 2017 року довелося знову викликати швидку допомогу та поліцію.

У відповідності з п. 9 Пам'ятки домовласнику с. Червона Слобода виданого Виконавчим комітетом Червонослобідської сільської ради домовласнику забороняється складати займисті матеріали ближче 15 метрів від будинку та інших споруд, а автомобіль який ставить відповідач відноситься до легкозаймистих матеріалів, тим більше, що обладнаний газовою установкою.

Факт даних порушень підтверджується і відповіддю від 18.08.2017 року № 950/01-09 Управління ДСУНС у Черкаській області, де зазначено відстань від житлових будинків до автостоянок та гаражів повинна відповідати вимогам п. 7.50 таб. 7.5 до ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Порушення відповідачами правил добросусідства відбувається вже тривалий термін та спричинило до втрати її здоров'я, отримання інвалідності та моральних страждань.

Відповідачі, своїми діями роблять багато незручностей для неї, створюють напружену обстановку у сім'ї, що згодом виливається у конфлікти з чоловіком, сусідами та як наслідок психологічного та нервового перевантаження. Тиск та образи відповідача призводять до тривалого психологічного стресу та постійних фінансових витрат на лікування їх наслідків. Постійний шум в нічний час не дає можливості нормально відпочивати, що призводить до пригніченості та дратівливості, а близьке розміщення автомобіля ОСОБА_5 призводить до переживань за власну безпеку.

Свої моральні страждання позивач оцінює в 8000 грн., матеріальні витрати підтверджені документально становлять 229 грн. 54 коп., хоча насправді сума витрачена на лікування значно більша.

Просить суд зобов'язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не порушувати правил добросусідства стосовно неї, а саме не створювати шум у будь-який спосіб у нічну пору доби; зобов'язати відповідачів не порушувати правил добросусідства стосовно неї, а саме не розміщувати автотранспорт з порушеннями вимог пожежної безпеки та будівельних норм; стягнути на її користь з відповідачів за порушення правил добросусідства моральну шкоду в розмірі 8000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 229 грн. 54 коп.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявник не надала достатніх доказів порушення правил добросусідства відповідачами, оскільки надані нею докази суд оцінює критично, а саме довідки про стан здоров'я позивача та придбання нею ліків на момент конфлікту з відповідачами не свідчать про причинно-наслідковий зв'язок між цими подіями, крім того дані факти перевірялись правоохоронними органами та не було знайдено порушень з боку відповідачів. Позивачем не надано належних доказів створення шуму у нічний час доби відповідачами, а доводи позову зводяться до припущень, що відповідачами створюється гуркіт воротами у нічний час умисно.

При цьому, відповідачі транспортні засоби розміщують у своєму домоволодінні, а використання зареєстрованих транспортних засобів та користування воротами не може свідчити про перевищення рівня шуму, встановленого санітарними нормами. Доказів перевищення відповідного рівня шуму позивачем суду не надано.

В апеляційній скарзі, поданій 03 квітня 2018 року, ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм процесуального закону.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 мотивована тими ж підставами, що наведені в позовній заяві, зокрема, що відповідачі порушують правила добросусідства.

Вважає, що свідками було підтверджено порушення відповідачами вимог ДБН 360-92**.

Також, зазначає, що вона надавала декілька звернень та відповідь сільської ради на її звернення з приводу неправомірних дій відповідача. Дана відповідь була предметом розгляду в судовому засіданні, але належної оцінки їй суд не надав.

Крім того, до позовної заяви, в обґрунтування вимог, було надано три висновки Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП у Черкаській області, а суд в оскаржуваному рішенні посилається тільки на два. При цьому суд не дає ніякої оцінки даним доказам та не звертає ніякої уваги на те, що вони доводять систематичність її звернень до органів поліції з приводу незаконних дій відвідачів.

Зазначає, що надані нею чисельні квитанції на придбання медикаментів в якості доказів її лікування, після нічних викликів швидкої допомоги в результаті неправомірних дій відповідачів, також ніяким чином не оцінюються судом в оскаржуваному рішенні.

Єдиний доказ, який оцінюється судом є фотозображення, які надала позивач, але суд оцінює даний доказ критично, оскільки вважає, що з даних зображень не вбачається порушення відповідачами норм пожежної безпеки.

Також зазначає, що її вимоги, щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідачів цілком виправдані та мають прямий безпосередній зв'язок з поведінкою відповідачів в порушення правил добросусідства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та адвокатів Солодкової С.І., Кожемяк М.О., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Черкаської області.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає даним вимогам закону.

Судом встановлено, що згідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2491 га в с. Червона Слобода Черкаського району, Черкаської області для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с.36).

У відповідності до копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 зареєстрована в будинку АДРЕСА_2 (а.с. 6)

Відповідач ОСОБА_4, згідно до довідок відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Черкаській області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3, а відповідач ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 (а.с. 39, 40).

24.11.2016 року ОСОБА_3 звернулася з заявою до голови Червонослобідської сільської ради Черкаського району в якій скаржилась на дії сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, просила розглянути заяву та винести відповідне рішення про адміністративне правопорушення (а.с.7, 8).

Суд установив, що аналогічні дії відповідачів є предметом даного спору.

15.12.2016 року сільським головою Червонослобідської сільської ради Черкаського району було надано відповідь ОСОБА_3 про те, що всі спори, відповідно до ст. 158 ЗК України, які виникли між нею та сусідами, вирішуються в судовому порядку (а.с. 19).

В підтвердження заявлених вимог ОСОБА_3 також надано висновок старшого інспектора ювенальної превенції сектору превенції Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 06.12.2016 року згідно до якого, за наслідками розгляду звернення ОСОБА_3 про те, що сусід ОСОБА_4 ставить у своєму дворі свої автомобілі на близькій відстані від її будинку, недостатньо відомостей для внесення інформації до ЄРДР (а.с. 27).

Відповідно до висновку старшого інспектора ювенальної превенції сектору превенції Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 03.01.2017 року, за наслідками розгляду звернення ОСОБА_3 про те, що у неї з сусідом ОСОБА_5 виникла сварка через те, що 30.12.2016 року близько 01.00 год. останній гучно відкрив свої ворота, шум завадив спати ОСОБА_3, тому вона вийшла і зробила зауваження, на що ОСОБА_5 почав її ображати та пішов до себе в будинок, недостатньо відомостей для внесення інформації до ЄРДР (а.с. 29).

Згідно до висновку старшого інспектора ювенальної превенції сектору превенції Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області від 03.01.2017 року, за наслідками розгляду звернення ОСОБА_3 про те, що сусід ОСОБА_5 гучно стукає воротами та заважає відпочивати, а саме, що 02.01.2017 року близько 00.20 год. останній гучно відкрив свої ворота, шум завадив спати ОСОБА_3, тому вона зробила зауваження, на що ОСОБА_5 почав її ображати та пішов до себе в будинок, недостатньо відомостей для внесення інформації до ЄРДР (а.с. 30).

Крім того, позивачем надано копію медичної картки з призначеннями лікарів та датами звернення зі скаргами, перелік призначень медичних препаратів, довідку МСЕК, яка підтверджує те, що позивач є інвалідом другої групи.

Матеріали справи містять фотозображення суміжних земельних ділянок на яких, зокрема зображені будівлі, паркан та автомобіль, який стоїть на відкритій території домоволодіння відповідачів (57 - 59).

Як пояснила в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 автомобіль на фотозображенні стоїть на території домоволодіння відповідачів навпроти її літньої кухні.

Відповідно до частини 1 статті 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Статтею104 Земельного кодексу України , яка регламентує попередження шкідливого впливу на сусідню земельну ділянку, визначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Крім того, згідно з вимогами статті 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо додержання громадянами правил добросусідства. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

У свою чергу у відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Таким чином суд першої інстанції, проаналізувавши надані позивачем докази в підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачі створюють шум у нічний час доби, доводи позову зводяться до припущень, що відповідачі умисно створюють гуркіт воротами у нічний час, врахувавши те, що останні розміщують транспортні засоби на території належного їм домоволодіння, а використання транспортних засобів та користування воротами для заїзду на територію домоволодіння не може свідчити про перевищення рівня шуму у нічний час, встановленого санітарними нормами, врахувавши відсутність доказів перевищення відповідного рівня шуму, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Посилання ОСОБА_3, приведене в апеляційній скарзі, на те, що ОСОБА_5 ставить свої автомобілі оснащені газовою та бензиновою установкою біля свого будинку за 2 - 3 метра від літньої кухні позивача та 7 - 8 метрів біля її спальні чим, на її думку, порушує правила пожежної безпеки, не може слугувати підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Так, матеріали справи не містять будь-яких належних доказів, як щодо належності відповідачам автомобілів так і щодо їх оснащення газовими установками. Крім того, позивачем не надано суду і доказів, що перебування автомобілів відповідачів на території їхнього домоволодіння порушує правила пожежної безпеки відносно її нерухомого майна.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, підтвердили порушення відповідачами вимог ДБН 360-92**, а саме п. 7.50 таб. 7.5 відповідно до якої відстані від наземних і комбінованих (наземно-підземних) гаражів і автостоянок легкових автомобілів до житлових і громадських будинків слід приймати не менше тих, що наведені в таб. 7.5, а саме будинки до яких визначаються відстані 10 і менше, є безпідставним, так як, відповідачі ставлять легкові автомобілі на території їхнього індивідуального одноквартирного будинку з самостійним виходом на земельну ділянку. Крім того, навіть за їх наявності, дані порушення не можуть підтверджуватися показами свідків. Матеріали справи не містять будь-яких висновків фахівців, з урахуванням забудов суміжних земельних ділянок сторін, які б стверджували наявність порушень відповідачами вимог ДБН 360-92**.

Відповідь Черкаського міськрайонного відділу Управління ДСНС у Черкаській області від 18.08.2017 року за № 950/01-09, надана ОСОБА_3 на її звернення, не вказує на порушення відповідачами правил пожежної безпеки, а лише зазначає про те, що органи державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки не здійснюють нагляд приватного житлового сектору, а питання, вказані у зверненні, вирішуються місцевими органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування чи в судовому порядку (а.с. 20).

Щодо систематичності звернень позивача до органів поліції з приводу, за твердженням ОСОБА_3, незаконних дій відповідачів, то, за наслідками розгляду її заяв, така незаконність не встановлена, що стверджується наявними в матеріалах справи висновками.

Посилання на те, що внаслідок протиправних дій відповідачів позивач змушена була довгий час проходити лікування, отримала другу групу інвалідності, що її стан здоров'я перебуває в прямому причинному зв'язку з поведінкою відповідачів, у зв'язку з чим вона і просила стягнути матеріальну та моральну шкоду у визначеному в позовній заяві розмірі, не знайшли свого підтвердження за наслідками розгляду спору, оскільки долучені до матеріалів справи копія медичної картки позивача, довідка про обслуговування бригадою швидкої допомоги, довідка про проходження лікарсько-консультативної комісії, талон направлення на планову госпіталізацію, копії чеків оплати ліків та довідка МСЕК від 30.01.2006 року цього не підтверджують.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Матеріали справи не містять відповідного висновку судової медичної експертизи, яка б стверджувала наявність причинного зв'язку між діями відповідачів, у разі доведення їх протиправності, та погіршенням стану здоров'я позивача.

Таким чином доводи ОСОБА_3 про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та, що судом було допущено порушення норм процесуального права, є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Черкаської області в складі колегія суддів,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді: В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак

Повний текст постанови суду виготовлено 01 червня 2018 року.