Справа № 303/2199/18
2/303/1240/18
ряд. стат. звіту - №54
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого-судді Монич В. О.

секретар судового засідання Слюсарчук-Гузо В.В.

Справа №303/2199/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ Аурелія про визнання дій протиправними, зобов'язання видачі трудової книжки та виплату середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ТОВ Аурелія про визнання дій протиправними, зобов'язання видачі трудової книжки та виплату середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 31 січня 2018 року нею (ОСОБА_1М.) було подано заяву про звільнення з посади економіста за угодою сторін. Однак, керівник ОСОБА_2 відмовився приймати від неї заяву, мотивуючи відмову тим, що вона вимушена працювати на товаристві до тих пір, поки не буде знайдена їй заміна. 06 лютого 2018 року нею було відправлено поштою відповідну заяву, в якій йшлося про те, що вона просить звільнити її за власним бажанням, у зв'язку з доглядом за дитиною. Однак, жодної реакції на її заяву з боку керівника - не було. 27 лютого 2018 року на адресу Товариства нею було надіслано чергову заяву з проханням видати їй на руки трудову книжку з відповідним записом про звільнення з посади економіста. З метою досудового врегулювання спору вона звернулась до ОСОБА_3 державної праці в Закарпатській області, в якому ставилось питання щодо безпідставної відмови у звільненні, відповідно до поданої заяви у ТОВ Аурелія. 26 березня 2018 року за Вих.№07-04/923 на її адресу надійшов лист з ОСОБА_3 державної праці в Закарпатській області, де йшлося про наступне : в ході інспекційного відвідування було встановлено, що відповідно до Наказу Товариства від 01 лютого 2018 року її звільнено із Товариства 01 лютого 2018 року за угодою сторін, відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України. Разом з цим, їй не видано трудову книжку та не проведено розрахунок при звільненні. На усунення виявлених порушень у Товаристві внесений відповідний припис, а винні у порушених особи будуть притягатися до передбаченої законом відповідальності. 29 березня 2018 року вона подала до Мукачівського МВ УМВС (з обслуговування м.Мукачево та Мукачівського району) України в Закарпатській області, заяву про вчинення злочину, після чого, 30 березня 2018 року на її адресу надійшло електронне повідомлення з ТОВ Аурелія, в якому йшлося про те, що її запрошують до ТОВ Аурелія для підписання відомостей та отримання трудової книжки. Однак, ніхто навіть не збирався видавати їй трудову книжку і вона змушена була викликати працівників поліції для фіксації даної обставини. Тому на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_1М.) звертається до суду та просить визнати дії директора ТОВ Аурелія ОСОБА_2 протиправними та зобов'язати видати їй трудову книжку з відповідною відміткою про звільнення та виплатити їй всі належні розрахункові суми, які належать працівникові при звільненні, а також стягнути з ТОВ Аурелія заробітну плату за весь час вимушеного прогулу починаючи з 01 лютого 2018 року по 19 квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 07 травня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористався.

Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви необхідно

задовольнити виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 31 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до директора ТОВ Аурелія ОСОБА_2 з заявою, в якій просить звільнити її 01 лютого 2018 року за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 Кодексу Законів про працю України (а.с.6).

06 лютого 2018 року економіст ОСОБА_1 звернулась до директора ТОВ Аурелія ОСОБА_2 з заявою, в якій просить звільнити її 06 лютого 2018 року за власним бажанням у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення нею 14-річного віку на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України (а.с.7).

Згідно копії Опису Укрпошти форми 107 ОСОБА_2, ТОВ Аурелія на адресу : м.Мукачево, вул. Червоноармійська, 38/8, ОСОБА_1 направлено заяву про звільнення від 06 лютого 2018 року та копію Свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

З копії повідомлення форми №22-а вбачається, що дружиною відповідача - ОСОБА_2, паспортні дані якої: паспорт Серії ВР №138383 виданий Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області від 18 березня 2004 року, отримано поштове відправлення

09 лютого 2018 року (а.с.13).

27 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до директора ТОВ Аурелія ОСОБА_2 з заявою, в якій просить у зв'язку із звільненням з ТОВ Аурелія згідно заяви про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України, просить видати їй особисто на руки трудову книжку з відповідним записом про звільнення (а.с.8), яку ТОВ Аурелія в особі ОСОБА_2 отримав 03 березня 2018 року, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та копія Опису форми 107 Укрпошти про вкладення цінного листа - Заяву про видачу трудової книжки (а.с.11).

З копії ОСОБА_3 за №07-14/923 наданого управлінням держпраці у Закарпатській області від 26 березня 2018 року, вбачається, що з метою повного всебічного з'ясування обставин у ТОВ Аурелія призначалося інспекційне відвідування, в ході якого було встановлено, що відповідно до Наказу Товариства від 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 звільнено із товариства 01 лютого 2018 року за угодою сторін, відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України. Разом з цим, їй не видано трудову книжку та не виплачено розрахунку при звільненні, що є порушенням статтей 47, 116 Кодексу законів про працю України. На усунення виявлених порушень у Товаристві внесений відповідний припис, а винні у порушеннях особи будуть притягатися до передбаченої законом відповідальності (а.с.10).

18 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Начальника Мукачівського ВП ГУМВС в Закарпатській області з Заявою Про надання інформації, в якій просить надати відповідь щодо події, яка сталася 30 березня 2018 року, а саме - виклику поліції за адресою: м.Мукачево, вул.Червоноармійська, 58 А, для встановлення факту не надання їй (ОСОБА_1В.) трудової книжки керівником ТОВ Аурелія ОСОБА_2 (а.с.16).

З копії ОСОБА_3 за №6245/106/26/1-2018 наданого Мукачівським відділом поліції Головного управління Національної поліції України від 14 квітня 2018 року вбачається, що відповідно до електронного рапорту працівника ОСОБА_3 патрульної поліції в Закарпатській області складеного патрульним поліцейським Тимчик: прибувши на місце події 30 березня 2018 року о 16 годині 29 хвилин за адресою: м.Мукачево, вул.Червоноармійська на території готельно - ресторанного комплексу Фердинанд, було встановлено, заявницю ОСОБА_1, яка повідомила, що у неї виник конфлікт на території готельного - ресторанного комплексу із ОСОБА_2 із-за того, що в день звільнення заявниці з ТОВ Аурелія їй не було повернуто трудову книжку. На даний момент ОСОБА_2 відмовився повернути трудову книжку та відмовився від надання пояснень з цього приводу (а.с.17).

Розглядаючи позовну вимогу ОСОБА_1 про визнання дій директора ТОВ Аурелія ОСОБА_2 протиправними та зобов'язання видати трудову книжку, суд приходить до наступного висновку.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією (ст. 55 Конституції України), яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку на захист порушеного або оспореного права чи охоронюваного законом інтересу та можливістю використати передбачені законом процесуальні засоби для здійснення своїх процесуальних прав.

У статті 5-1 Кодексу законів про працю України зазначено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до частини 1 статті 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Так, Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, в якій у пункті 1.1 зазначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Так, у трудовій книжці працівника відбивається вся професійна біографія: кваліфікація, просування по службі, ставлення до праці. На її основі встановлюються всі види трудового стажу для призначення державних пенсій, допомоги по соціальному страхуванню, соціальних виплат, а також посадових окладів (коли їх розмір залежить від тривалості трудового стажу).

Відповідно до пункту 4.1 даної Інструкції, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів. При цьому для осіб працездатного віку необхідно вказати час, тривалість та місце проходження підвищення кваліфікації, яке пройшов працівник за останні два роки перед звільненням. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органа працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Нормою статті 76 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 неодноразово зверталась до директора ТОВ Аурелія ОСОБА_2 з заявами про звільнення її за згодою сторін відповідно до п.1 ст.36 КЗпП України, в подальшому за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та видати їй на руки трудову книжку, які у свою чергу вона відсилала поштою, про що свідчать в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідно якого директором ТОВ Аурелія отримано від ОСОБА_1 поштове відправлення 03 березня 2018 року та повідомлення про надіслання поштового відправлення, яке у свою чергу отримала дружина ОСОБА_2 09 лютого 2018 року. Про порушення на трудового законодавства на ТОВ Аурелія також свідчить і ОСОБА_3 держпраці у Закарпатській області, з якого вбачається, що в ході інспекційного відвідування, було встановлено, що відповідно до Наказу Товариства від 01 лютого 2018 року ОСОБА_1 звільнено 01 лютого 2018 року за угодою сторін, відповідно до пункту 1 статті 36 Кодексу законів про працю України, в той же час трудову книжку їй не видано та не проведено розрахунок при звільнення, про що внесено відповідний припис.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно Наказу ТОВ Аурелія від 01 лютого 2018 року звільнено з Товариства за угодою сторін, однак не зрозуміло чому директором Товариства чи будь-якою іншою уповноважено на те особою, позивачу по справі не видано трудову книжку та не проведено розрахунок при звільненні, що у свою чергу порушує права ОСОБА_1 згідно національного законодавства України, а дії директора Товариства ОСОБА_2 у не наданні трудової книжки є протиправними у суперечать правовим та моральним нормам суспільства та Кодексу законів про працю України, і в даній частині позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, оскільки позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що трудова книжка відіграє важливу роль як для роботодавця, так і для робітник, трудова книжка дає, так би мовити, характеристику працівника - роботодавець може бачити причини звільнення свого потенційного робітника з попередніх місць роботи, а також відомості про нагородження і заохочення, що може вплинути на його рішення щодо прийняття на роботу конкретного працівника, трудова книжка дає працівникові гарантію реалізації його права на захист своїх інтересів.

Розглядаючи позовну вимогу ОСОБА_1 про виплату середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу, суд приходить до наступного.

Згідно зі статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Поряд з цим, статтею 116 Кодексу законів про працю України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З точки зору Закону заходи, встановлені статтею 117 Кодексу законів про працю України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні.

Одним з основних законодавчих актів, яким регулюється нарахування заробітної плати, утримань із нарахованих сум, а також виплата заробітної плати є Закон України «Про оплату праці».

У відповідності до статті 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому вираженні, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Судом встановлено, що згідно Наказу ТОВ Аурелія ОСОБА_1 звільнено з Товариства 01 лютого 2018 року, однак по сьогоднішній день з нею не проведено розрахунок при звільнені в розмірі 10 131 грн., який вона зазначила у заяві про усунення недоліків (а.с.21), та виходила з наступного : заробітна плата за період грудень 2017 року (20 днів) становила 3200 грн., за період січня 2018 року (21 день) - 3723 грн., тобто за один робочий день підлягало сплаті 168,85 грн., і за період з 01 лютого 2018 року по 19 квітня 2018 року (60 днів) - підлягає стягненню - 10 131 грн.

З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов'язання видачі трудової книжки та виплату середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу - необхідно задоволити.

Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір стягнути з ТОВ Аурелія на користь держави.

Керуючись ст.ст.258, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 5-1, 47, 116, 117 КЗпП України, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов'язання видачі трудової книжки та виплату середньомісячної заробітної плати за період вимушеного прогулу - задоволити.

Визнати дії директора Товариства з обмеженою відповідальністю Аурелія ОСОБА_2 протиправними та зобов'язати видати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 а, Закарпатської області, трудову книжку з відповідною відміткою про звільнення та виплатити всі належні розрахункові суми, які належать працівникові при звільненні.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Аурелія», код ЄДРПОУ - 37958026, місце знаходження: 89600, АДРЕСА_1, в особі якого діє ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 а, Закарпатської області, заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 01 лютого 2018 року по 19 квітня 2018 року в розмірі - 10 131 (десять тисяч сто тридцять одна) гривня.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Аурелія», код ЄДРПОУ - 37958026, місце знаходження: 89600, АДРЕСА_1, в особі якого діє ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 а, Закарпатської області,

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аурелія», код ЄДРПОУ - 37958026, місце знаходження: 89600, м.Мукачево, вул.Чернишевського, 38/8, Закарпатської області.

Головуючий В.О.Монич