Справа № 236/1260/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у звязку з продовженням навчання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в травні 2018 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання у звязку із продовженням навчання. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач є її батьком, за рішенням суду він сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення нею повноліття. На теперішній час позивач продовжує навчання у КЗ «Бахмутський педадогічний коледж», потребує у звязку з цим матеріальної допомоги. ОСОБА_1 фактично мешкає разом зі своє матірю ОСОБА_3, перебуває на утриманні матері, не працює, оскільки лише здобуває професію після закінчення загальноосвітньої школи, є студенткою коледжу за денною формою навчання, навчається у іншому населеному пункті, потребує додаткових витрат на проїзд, на придбання спеціалізованої навчальної літератури, на оплату проживання в гуртожитку. ОСОБА_2, за твердженням позивача, є працездатним, отримує доходи у від заробітків та має змогу сплачувати аліменти.

У добровільному порядку не було досягнуто домовленості між позивачем і відповідачем щодо надання матеріальної допомоги доньці у звязку із продовженням навчання, тому позивач змушена звертатись до суду для захисту своїх майнових прав, вважає достатнім для свого утримання матеріальну допомогу від батька в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку) або в твердій грошовій сумі, визначеній судом, просить стягувати аліменти з ОСОБА_2 від часу предявлення позову і до закінчення нею навчання у педадогічному коледжі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої вимоги підтримала, наголошувала на необхідності їх задоволення, навела на підтримання своєї позиції аргументи, аналогічні викладеним у позовній заяві; додатково повідомила, що вона має спачувати за проживання в гуртожитку суму в розмірі 392,00 грн. щомісяця, на придбання спеціалізованої літератури вона витрачає близько 1000,00 грн. на рік, також на своє харчування позивач витрачає 150,00 грн. на тиждень; за твердженням позивача, відповідач надавав їй матеріальну допомоги до повноліття, а зараз відмовляється це робити; мати позивача ОСОБА_3 є домогосподаркою, виховує ще одну дитину шкільного віку, чоловік матері позивача допомогає родині, але його заробітної плати не вистачає на всі потреби; позивач вважала, що відповідач має утримувати її до закінчення навчання у коледжі, тобто до червня 2019 року та сплачувати на її утримання кошти в розмірі 2000,00 грн. щомісяця.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення таких вимог позивача, вказав, що має захворювання, потребує лікування, яке коштує 1500,00 грн. на місяць, отримує заробітну плату, але вимушений утримувати свою бабусю ОСОБА_4, яка страждає на онкологічне захворювання та потребує матеріальної допомоги в розмірі 5800,00 грн. щомісяця. Крім того, відповідач витрачає на утримання свого житла 3000,00 грн. щомісяця; вказав, що утримував свою доньку до її повноліття, але зараз не має такої можливості, хоча розуміє свій батьківський обовязок, вже сплатив існучу заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 37,000 грн., згоден сплачувати аліменти в розмірі 700,00 грн. щомісяця.

Суд, зясувавши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини і визначив відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 народилась 18.04.2000 року в м. Красний Лиман Донецької області, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО № 153935, виданим 07.06.2000 року Краснолиманським відділом РАГС Донецької області (а. с. 3).

Шлюб між батьками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано 29.10.2004 року, актовий запис № 186 (а. с. 5), в подальшому батьки стали мешкати окремо, що не заперечується сторонами.

Краснолиманським міським судом Донецької області 01.08.2005 року було видано виконавчий лист по справі № 2-776-2005 про стягнення з ОСОБА_2на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання доньки ОСОБА_1 до її повноліття, зазначений виконавчий документ стягувачем було предявлено до відділу ДВС Краснолиманського МУЮ Донецької області для примусового виконання (а. с.11).

Згідно з довідками Лиманської міської ради від 20.04.2018 року №2175 ОСОБА_1 мешкає разом зі своєю матірю ОСОБА_3, та перебуває на її утриманні, що підтверджується актом органу місцевого самоврядування від 06.05.2018 (а. с. 9-10).

Позивач на теперішній час є студенткою І курсу КЗ»БПК» за денною формою навчання, навчання закінчує в червні 2019 року(а.с.6-8).

Відповідач на теперішній час, отримує доходи від заробітків, в судовому засіданні підтвердив, що є працездатним, інших доходів не отримує, має захворювання. За твердженням відповідача, він потребує додаткових витрат на лікування своєї бабусі ОСОБА_4, що підтверджується випискою з медичної картки стаціонарного пацієнта № 696/217, довідками КЛПЗ »Лиманська центральна лікарня», КЗ »Лиманський центр первинної медико-санітарної допомоги ім. М.І.Лядукіна» та фотокопіями платіжних документів (а.с.24-27)

Відповідно до ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

За змістом ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, може бути примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку.

Нормами ст. 199 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК.

Відповідно до розяснень, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сум.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є повнолітньою фізичною особою, проживає разом з і своєю матірю та перебуває на її матеріальному утриманні, продовжує навчання у КЗ »Бахмутський педадогічний коледж», мати позивача здійснює догляд за іншою дитиною. Позивач на теперішній час не працює, лише здобуває професію, навчається в іншому населеному пункті, потребує матеріальної допомоги від ОСОБА_2, який таку допомогу може надавати, оскільки є працездатним та не має на утриманні інших дітей . Отже, суд прийшов до висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, бо є працездатним та зобов'язаний утримувати повнолітню доньку у звязку із продовженням нею навчання. Водночас відповідач непрацездатну бабусю, яка потребує медичної допомоги та витрат на її лікування.

Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних способу регулювання сімейних відносин в Україні (ст. 7 СК України), суд за таких обставин вважає за можливе щомісячно стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки у звязку із продовженням нею навчання в розмірі 1500,00 грн., починаючи з 07.05.2018 року та до закінчення донькою навчання у КЗ» Бахмутський педадогічний коледж», тобто до 30.06.2019 року. Задовольняючи частково позовну заяву ОСОБА_1, суд бере до уваги наявність у відповідача зобовязань щодо утримання непрацездатної бабусі ОСОБА_4.

При цьому на підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.141 ЦПК України). Чинним законодавством України визначена ставка судового збору в таких справах 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому вираженні складає 704,80грн. При цьому згідно з п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

З урахуванням часткового задоволення вимог позивача ОСОБА_1 суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн..

Керуючись ст. 7,18,182,191,198-200 СК України, ст. 3,4,10,12,13,19,133,141,258, 259,264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у звязку з продовженням навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; 21.03.1980 р. н., народжений в м. Красний Лиман Донецької області,зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, не працевлаштований) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2; 18.04.2000 р. н., народжена в м. Красний Лиман Донецької області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично мешкає за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Козацька, буд.99) аліменти на її утримання у звязку з продовженням навчання в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 07.05.2018 року і до закінчення позивачем навчання у Комунальному закладі, «Бахмутський педагогічний коледж», тобто до 30.06.2019 року.

Допустити негайне виконання цього рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок. Іншу частину судових витрат віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Апеляційного суду Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст цього рішення суду виготовлений 27.07.2018 року.

Суддя -