Єдиний унікальний номер 235/2622/18
Провадження №2-о/235/378/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Бородавки К.П.

за участю секретаря судового засідання Григорєвої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровська в порядку окремого провадження цивільну справу за за явою ОСОБА_1, заінтересовані особи Шахтарська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем - ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, яка відкрилася 12 травня 2017 року після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявленої вимоги заявник посилається на приписи статей 1220, 1270 ЦК України, 315 та 316 ЦПК України та зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті її чоловіка, останнє місце проживання якого: АДРЕСА_2, що вбачається з довідок голови будинкового комітету адміністрації міста Іловайськ ДНР від 17.04.2018, домової книги по житловому будинку за вказаною адресою, відповідними записами у паспортах громадян України, її паспорту ВС 373104, виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій обл. від 10.08.2000, та зі свідоцтва про смерть серії ІІ-НО №020616.

В судове засідання заявник не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Заінтересована особа Шахтарська державна нотаріальна контора до суду правом участі в судовому засіданні не скористалась, надавши заяву про розгляд справи без присутності представника нотаріальної контори (а.с.21).

Ухвалою суду від 19.06.2018 в якості заінтересованої особи залучена ОСОБА_2, яка є дочкою спадкодавця. В судове засідання ОСОБА_2 не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила також, що не заперечує проти задоволення заяви та наміру відновлення строку на прийняття спадщини не має.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, що врегульовують порушене питання, суд зазначає таке.

Свідоцтвом про одруження серія І-АБ №083721 підтверджується, що заявниця з 22.11.1968 є дружиною ОСОБА_3, який, як вбачається зі свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ІІ-НО №020616, виданого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, помер 12.05.2017 в м.Харцизьку м.Іловайська Донецької області, Україна.

Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (прізвище після шлюбу ОСОБА_2).

Постановою нотаріуса Шахтарської державної нотаріальної контори від 12.04.2018 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті 12.05.2017 її чоловіка ОСОБА_3, оскільки заяви про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала, фактів, що підтверджують прийняття спадщини, не надала; м.Іловайськ Донецької області внесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

З листа Шахтарської державної нотаріальної контори від 24.05.2018 №177/01-16 вбачається, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлого 12.05.2017 ОСОБА_3 не заводилась (а.с.21-22).

За змістом паспорту громадянина України ВС 373104 заявниця зареєстрована за адресою - АДРЕСА_3 з 14.11.1979, що відповідає відомостям, зазначеним в домовій книзі для прописки в зазначеному будинку (а.с.8), за змістом яких її чоловік ОСОБА_3 також був зареєстрований за вказаною адресою, знятий з реєстрації у звязку зі смертю, про що Сектором міграційної служби Харцизького міського відділу ДНР здійснений запис.

З довідки голови будинкового комітету адміністрації міста Іловайськ від 17.04.2018, засвідченої свідками, також вбачається, що заявниця та її чоловік ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою - м. Іловайськ, вул. Першотравнева, 105/1.

Вирішуючи заявлені вимоги, суд виходить з таких норм права.

Приписами ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1270 ЦК України встановлений строк для прийняття спадщини у шість місяців.

Приписами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5, визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (пп.3.21, 3.22 п.3 гл.10 розд.II).

Пленумом Верховного Суду України в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 розяснено, що якщо постійне місце проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Приписами ч.2 ст.315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Надаючи оцінку допустимості наданих заявником доказів, а саме домовій книжці та довідці з відмітками, вчиненими на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд керується ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одночасно суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), за висновками якої, зокрема, у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи викладене, суд як виняток приймає до уваги дані, з ким та де проживав/був зареєстрований ОСОБА_3 на час смерті, які зазначені у вищенаведених домовій книжці та довідці від 17.04.2018 (а.с.8-9) з території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, та оцінює їх з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку.

При цьому суд зазначає, що у заявника немає можливості надати відповідну довідку, видану установою України, адже таких установ, які б діяли на території міста Іловайська та були б підконтрольні Україні, наразі немає.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що факт постійного проживання заявниці із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті 12.05.2017, підтверджується вищенаведеними дослідженими в судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного, враховуючи, що від встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини залежить виникнення майнових прав заявника на спадкове майно, а іншого порядку його встановлення законом не визначено, з огляду на те, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження спір про право не вбачається, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання Донецька область, м.Родинське, вул.Тиха, 3/16), заінтересовані особи Шахтарська державна нотаріальна контора (місцезнаходження Донецька область, м.Покровськ, м-н Гірник, 1), ОСОБА_2 (паспорт серії ВК №005534, місце проживання Донецька область, м.Харцизьк, вул.Краснознаменська, 73/1), про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 у місті Іловайську міста Харцизька Донецької області по вулиці Первомайській (Першотравневій) АДРЕСА_4 на час відкриття спадщини, яка відкрилася 12 травня 2017 року після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.П. Бородавка