Провадження № 6/234/249/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

суддя Марченко Л.М.,

за участю секретаря Овчарової Ю.Д.,

розглянувши у судовому засіданні у м.Краматорську подання головного державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2, у звязку з ухиленням від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з ухиленням останньої від виконання фінансового зобовязання за вимогою про сплату боргу №Ф-796У від 14.06.2011 року в розмірі 1337,18 грн., виданою УПФУ у м.Краматорську. Дане подання державний виконавець обґрунтовує невиконанням боржником зазначеного зобовязання, відсутністю за боржником зареєстрованого по праву власності рухомого або нерухомого майна, відкритих рахунків в будь яких фінансових установах, перебуванням боржника у розшуку на підставі ухвали суду від 21.09.2017 року, інформацією про перетинання боржником державного кордону України, а також посилається на положення Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в України громадян України».

Згідно ст.441 ч.4 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

У судове засідання головний державний виконавець Миронова М.В. не зявилася, зазначила у поданні прохання про проведення судового розгляду у її відсутності.

З огляду на вказане суд вважає можливим розглянути подання по суті без участі у судовому засіданні державного виконавця.

Дослідивши додані до подання матеріали суд встановив, що відповідно до постанови від 28.02.2018 року відкрите виконавче провадження ВП №55873585 з примусового виконання вимоги УПФУ у м.Краматорську №Ф-796У від 14.06.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 недоїмки в розмірі 1337,18 грн. Під час виконавчих дій державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, отримано інформацію про те, що боржник доходів не має, пенсію не отримує, відкритих рахунків у фінансових установах не має, рухомого чи нерухомого майна не зареєстровано, на підставі ухвали Краматорського міського суду від 21.09.2017 року за поданням державного виконавця боржника оголошено у розшук.

Щодо підтвердження факту перетинання ОСОБА_2 державного кордону та наявності у неї відповідного паспорту для виїзду за кордон державним виконавцем представлено копію листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №0.64-15360/0/15-17.

З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що вказаний лист датований 13.05.2017 року, при тому що з дане подання спрямовано державним виконавцем до суду 30.07.2018 року, тобто відомості, що містяться у листі, більш річної давнини, тобто є значно застарілими. З приводу перетинання з листа вбачається, що ОСОБА_2, маючи паспорт для виїзду за кордон ЕТ205132, здійснила останню поїздку за кордон в липні 2016 року, та маючи внутрішній паспорт МЕ421050, виїхала з України через пункт пропуску «Гоптівка» 09.07.2016 року та більше до України не повернулася.

Згідно ст.441 ч.3 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно ст.18 ч.3 п.19 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст.6 ч.1 п.5 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на

нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

06.02.2018 року набрав чинності спільний наказ Мінюсту України та МВС України від 30.01.2018 року №256/5/65, зареєстрований в Мінюсті України 02.02.2018 року за №133/31585, яким затверджено «Порядок взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження».

Згідно п.4 розділу І Порядку у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, за поданням державного або приватного виконавця, який відкрив відповідне виконавче провадження.

Порядок оформлення подань державними, приватними виконавцями передбачений розділом ІІІ вищевказаного Порядку. Так, подання формується в Системі на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та повинно містити певні обовязкові відомості, що зазначені у п.1 розділу ІІІ, зокрема інформацію про перетинання боржником державного кордону України.

Запит на отримання інформації про перетинання боржником державного кордону України формує державний, приватний виконавець в автоматизованій системі виконавчого провадження та надсилає за допомогою Системи до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби. Уповноважений орган Держприкордонслужби на запити державних, приватних виконавців забезпечує передачу до Системи відповідей про перетинання боржником державного кордону України (розділ ІІ Порядку).

Суд вважає, що додана державним виконавцем до подання інформація щодо перетинання ОСОБА_2 державного кордону України не може бути прийнята до уваги, оскільки складено більше року до моменту звернення з поданням.

Також слід зазначити, що за змістом п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року розяснено, що підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обовязків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

Як вже зазначалося вище, згідно ст.6 ч.1 п.5 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він саме ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Само по собі невиконання боржником ОСОБА_2 фінансової вимоги УПФУ у м.Краматорську у добровільному порядку не свідчить про ухилення її від виконання цього зобовязання.

Державним виконавцем не представлено доказів, які б свідчили про умисне ухилення ОСОБА_2 від виконання вищевказаного зобовязання, навіть про її обізнаність з вимогою УПФУ у м.Краматорську, при тому, що вимога видана 14.06.2011 року, виконавче провадження відкрито 28.02.2018 року, а ОСОБА_2 виїхала з України 09.07.2016 року та відомості про її повернення в Україну відсутні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. Проте надані державним виконавцем докази не можуть свідчити про умисне ухилення божника від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

З огляду на викладене, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

На підставі наведеного суд вважає, що в задоволенні подання головного державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.353-354, 441 ЦПК України, п.15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_2, у звязку з ухиленням від виконання зобовязання, покладеного на неї рішенням управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Суддя ОСОБА_3