Ухвала

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 753/10443/14-ц

провадження № 61?16107св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя?доповідач), Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця»,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця» (далі - ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу нерухомого майна.

Позов обґрунтовано тим, що 18 лютого 1997 року між Закритим акціонерним товариством «Фармацевтична фірма «Дарниця» (далі- ЗАТ «ФФ «Дарниця»), правонаступником якого із 06 червня 2012 року є ПрАТ «ФФ «Дарниця», та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, згідно з умовами якого останні придбали зазначену квартиру за 31 721 грн, що на момент здійснення операції складає 16 750,00 умовну одиницю за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день укладення цього договору. Відповідно пункту 5 Договору Покупець повинен сплатити Продавцю повну вартість квартири протягом 15 років з моменту укладення Договору. Кінцевий строк виконання зобов'язання з оплати вартості квартири настав 18 лютого 2012 року, а кінцевий строк виконання зобов'язань з оплати вартості квартири минув. Однак, відповідачі не виконали зобов'язань з оплати вартості квартири. Під час розгляду справи позивач неодноразово збільшив позовні вимоги та посилаючись на те, що відповідачі сплатили кошти за договором у неналежному розмірі, оскільки сума боргу мала бути визначена за офіційним курсом національної валюти до долара США, установленим НБУ на день платежу, просив стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь 231 698,88 грн. за укладеним договором з урахуванням три проценти річних відповідно до частини другої саттті 625 ЦК України. Вирішити питання про судові витрати.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року позов ПрАТ «ФФ «Дарниця» про стягнення заборгованості за договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПрАТ «ФФ «Дарниця» заборгованість у розмірі 231 698,88 грн, з якої: 210 535, 65 грн заборгованості за договором купівлі-продажу квартири, 21 163, 23 грн - три проценти річних за користування грошовими коштами за період з 18 лютого 2012 року по 25 червня 2015 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3 перед позивачем за спірним договором купівлі-продажу, оскільки зобов'язання за договором не виконані.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року відхилено апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_4 Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу квартири.

Суд апеляційної інстанції також погодився з висновками, що належним виконанням зобов'язань за договором купівлі-продажу є внесення грошових коштів у національній валюті України в сумі, що станом на день здійснення платежу відповідає еквіваленту визначеної вартості квартири, зазначеній у договорі в умовних одиницях, перерахованого в гривню за офіційним курсом НБУ долару США до гривні.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що договором укладеним між сторонами не було передбачено іншого порядку, ніж передбачений статтею 533 ЦК України, виконання грошового зобов'язання.

У листопаді 2017 року представник ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року.

20 листопада 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

03 квітня 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

18 травня 2018 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ПрАТ «ФФ «Дарниця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що 18 лютого 1997 року між ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ПрАТ «ФФ «Дарниця» був укладений договір купівлі-продажу квартири, за умовами цього договору заявники придбали її за 31 721 гривню, що на момент здійснення операції складало 16 750 умовних одиниць за курсом Національного банку України. Повна сплата вартості квартири заявниками підтверджується квитанціями доданими до матеріалів справи. Крім того, суди не звернули уваги на правові висновки Верховного Суду України, висловлені у постановах: від 21 грудня 2016 року № 6-2134цс15, від 08 лютого 2017 року № 6-1905цс16, за результатом розгляду аналогічних вимог ПрАТ «ФФ «Дарниця» до інших покупців квартир у цьому будинку. Зокрема, не врахували те, що у пункті 4 спірного договору купівлі-продажу квартири передбачено еквівалент вартості квартири на день укладення договору, а не на день здійснення платежу. Твердження суду апеляційної інстанції про те, що сторони при укладенні договору купівлі-продажу визначили еквівалент національної грошової одиниці в іноземній валюті - умовна одиниця, маючи на увазі долари США є помилковими, оскільки грошової одиниці під назвою «умовна одиниця» в світі не існує та її використання на території України не передбачено, що підтверджується листами Національного банку України від 12 березня 1999 року та 04 лютого 2013 року.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що наявні підстави зупинення касаційного провадження у вказаній справі з огляду на таке.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду цивільну справу № 753/22010/14-ц, оскільки Об'єднана палата Касаційного цивільного суду за подібних правовідносин, але при дещо інших фактичних обставинах у своїй постанові від 18 квітня 2018 року дійшла висновку, що наявні правила тлумачення не дають можливості визначити справжній зміст відповідної умови договору купівлі - продажу щодо порядку проведення розрахунку, тому застосувала тлумачення проти того, хто їх написав, так як особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов'язаний з неясністю такої умови. При цьому Об'єднана палата погодилась з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постановах від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2134цс15 та від 08 лютого 2017 року у справі № 6-1905цс16. Проте суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді цивільної справи № 753/22010/14-ц не погодились з вказаними правовими позиціями, від них не відступали й ухвалили рішення про задоволення позову ПрАТ «ФФ «Дарниця», стягнувши з покупців квартири еквівалент суми на дату платежу.

Передаючи справу до Великої Палати Верховний Суд також врахував те, що у провадженнях судових органів різних інстанцій на сьогодні знаходиться на розгляді більше 20 справ за позовами ПрАТ «ФФ «Дарниця» у подібних правовідносинах. Тому вирішення цих питань з урахуванням викладених вище правових позицій Верховного Суду України та вищих судів у подібних правовідносинах, містить виключну правову проблему для забезпечення сталого розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Вбачається, що оскаржувані судові рішення у вказаній справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 753/22010/14-ц.

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 753/10443/14-ц за позовом Приватного акціонерного товариства «ФФ «Дарниця» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3, ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду від 17 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 04 липня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи № 753/22010/14-ц.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

С.О. Карпенко

А.С. Олійник

Г.І. Усик