Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 серпня 2018 року справа № 616/760/17

смт Великий Бурлук, Харківська область провадження № 2/616/18/18

Великобурлуцький районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Нестайка Ю.В.

з участю секретаря судового засідання - Логвінової М.В.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1

представник позивача - адвокат ОСОБА_2

відповідач - ПАТ «Підсереднє», представники Янченков О.С., Зінченко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Підсереднє» про визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Підсереднє» (далі - ПАТ «Підсереднє») про визнання недійсними двох договорів оренди землі від 01.08.2012 року, предметами яких є земельні ділянки: площею 2,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1; площею 3,4466 га, кадастровий номер НОМЕР_2. Позивач посилалася на те, що договорів оренди земельних ділянок площею 2,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та площею 3,4466 га, кадастровий номер НОМЕР_2, у 2012 році вона не укладала, вважає їх підробленими. Ці земельні ділянки належали її матері - ОСОБА_5, вона успадкувала їх у 2011 році. Матір за життя укладала договори оренди 01.01.2007 року строком на 10 років і строк дії тих договорів сплив. Про існування договорів, про визнання недійсними яких вона ставить питання у позові, їй стало відомо наприкінці 2016 року. Дострокове припинення договорів оренди землі від 01.01.2007, укладених з ОСОБА_5, не було оформлено належним чином та зареєстроване у встановленому порядку, тому на думку позивача ці договори не були достроково припинені, а зберегли свою чинність. Зміст пункту 42 нових договорів оренди від 01.08.2012 про те, що попередні договори втрачають свою дію з моменту реєстрації нового договору, не відповідає положенням чинного на той час законодавства і не скасовує їх. Як на правову підставу для визнання договорів оренди недійсними позивач посилається на те, що вони є недійсними як такі, що не відповідають чинному законодавству на момент їх реєстрації.

Представником відповідача Янченковим О.С. подано відзив, у якому він просить постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав вже вирішено при розгляді справи № 616/409/17 за позовом ПАТ «Підсереднє» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками (а.с. 134-136).

Представником позивача подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що відзив відповідача не містить жодних заперечень та спростувань по суті позовних вимог, а містить клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, яке ґрунтується на помилковому висновку про те, що ця справа є аналогічною іншій справі - № 616/409/17. Однак у зазначеній справі предмет і підстави позову були інші, обставини недійсності правочинів судом не розглядалися та рішення по ним не ухвалювалося (а.с. 148).

Представником відповідача Янченковим О.С. подано заперечення, у якому він просить постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, посилаючись на те, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самий підстав вже вирішено при розгляді справи № 616/409/17 за позовом ПАТ «Підсереднє» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні орендованими земельними ділянками. У запереченні зазначається, що при розгляді справи № 616/409/17 Великобурлуцьким районним судом були розглянуті фактичні обставини справи по земельним ділянкам ОСОБА_5 та ОСОБА_1 та ухвалено рішення про задоволення позову.

Представником позивача було заявлено клопотання про допит у якості свідків позивача, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, та про витребування у Головного управління Держгеокадастру у Харківській області оригіналів договорів оренди землі, які є предметом спору, та Книги записів державної реєстрації договорів оренди землі в частині записів про реєстрацію вказаних договорів оренди земельних ділянок. Зазначене клопотання судом задоволено.

При розгляді справи представник позивача заявив про відсутність необхідності викликати свідка у якості свідка ОСОБА_7

У вступному слові представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що при оформленні договорів оренди у 2012 році незаконно були отримані підписи ОСОБА_1, так як їй не пояснили у бухгалтерії, що вона підписує інші договори оренди. До договорів були прикладені акти про передачу земельних ділянок, складені у 2007 році. Договори, укладені у 2007 році, не були розірвані, так як не було зареєстровано факт їх розірвання. У поземельній книзі вказано спочатку реєстрацію договорів 2007 року на 10 років, а потім 2012 року на 15 років.

Представник відповідача Янченков О.С. у вступному слові зазначив, що у 2007 році з ОСОБА_5 ВАТ «Підсереднє» (на той час Відкрите акціонерне товариство «Підсереднє») уклало два договори оренди, оскільки згідно державного акту на землю належна орендодавцю земельна ділянка складалася із двох окремих частин, кожна з яких мала власний кадастровий номер. Після смерті ОСОБА_5 земельну ділянку успадкувала ОСОБА_1, надала документи про це і з нею ПАТ «Підсереднє» у 2012 році уклало нові договори оренди строком на 15 років, у п. 42 яких записано, що договори оренди землі від 01.01.2007, раніше укладені з ОСОБА_5, втрачають свою дію з моменту державної реєстрації нових договорів.

Представник відповідача Зінченко Л.С. у вступному слові зазначила, що у 2007 році не міг існувати один договір оренди земельної ділянки щодо земельних ділянок, які мають різні кадастрові номери. Щодо земельної ділянки, яка має (і мала раніше) окремий кадастровий номер, укладалися окремі договори, що і було у випадку із земельною ділянкою, яка належала ОСОБА_5

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі досліджених доказів, поданих учасниками справи, судом встановлені фактичні обставини і визначено відповідно до них зміст спірних правовідносин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 за правилами допиту свідка пояснила, що у 2011 році вона оформила спадщину на землю після ОСОБА_5 і принесла документи ОСОБА_9, яка на той час працювала секретарем у ПАТ «Підсереднє», розписалася у наданих нею документах, отримала гроші за договорами оренди, які були укладені ОСОБА_5 у 2007 році. Договорів оренди земельних ділянок площею 2,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та площею 3,4466 га, кадастровий номер НОМЕР_2, у 2012 році вона взагалі не укладала, очевидно її підписи у цих договорах від імені орендодавця були отримані шахрайським шляхом. 23.04.2016 вона написала заяву керівнику ПАТ «Підсереднє» ОСОБА_8 про небажання укладати договори оренди після закінчення дії договорів, укладених у 2007 році. Їй відповіли через 6 місяців після звернення, що існують нові договори строком на 15 років і надіслали копії договорів, укладених у 2012 році. Орендну плату отримувала загальною сумою за трьома договорами, у 2017 році видали довідку, що орендна плата виплачується за договорами, укладеними у 2007 році.

Свідок ОСОБА_6 дала показання, що у 2007 році оформленням договорів у ПАТ «Підсереднє» займався ОСОБА_10, у 2012 році договорами займалася ОСОБА_9. Директор ПАТ «Підсереднє» ОСОБА_8 на зустрічі з групою орендодавців 05.03.2017 сказав, що він договорів оренди не укладав, пропонував тим, хто не хоче укладати нових договорів, виділити окреме поле.

Свідок ОСОБА_8 - директор ПАТ «Підсереднє», дав показання, що на посаді директора він працює з травня місяця 2010 року. Оформленням договорів оренди земельних ділянок безпосередньо займався юрист, він лише їх підписував. Форма договору оренди була типова, орендодавців не обмежували у можливості ознайомлюватися з проектами договорів. У 2016 році на зустрічі з орендодавцями у с. Сірий Яр він говорив про строк дії договорів оренди, укладених у 2007 році, до 31.12.2016 внаслідок своєї юридичної необізнаності. А коли розібрався з цим питанням, направили орендодавцям листи з роз'ясненнями щодо строку дії укладених з ними договорів.

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею 2,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1 та площею 3,4466 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, та які раніше належали матері позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.06.2011 р. (а.с. 235).

ОСОБА_1 за договорами оренди землі від 01.08.2012 (далі - Договори від 01.08.2012) передала зазначені земельні ділянки в оренду ПАТ «Підсереднє» строком на 15 років (а.с. 228-230, 246-248).

Відповідно до п.20 Договорів від 01.08.2012 р. передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 10-денний строк після державної реєстрації договорів за актом приймання-передачі.

Пунктами 41 Договорів від 01.08.2012 передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Пунктами 42 Договорів від 01.08.2012 передбачено, що договори оренди землі від 01.01.2007 р., раніше укладені з гр. ОСОБА_5 та зареєстровані 21.11.2007 р. (а.с. 12-15, 17-20), втрачають свою дію з моменту державної реєстрації Договорів від 01.08.2012 р.

18 грудня 2012 року Договір від 01.08.2012 відносно земельної ділянки площею 2,1800 га, кадастровий номер НОМЕР_1, зареєстровано у відділі Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від 18.12.2012 року за № 01952 (а.с. 225).

21 грудня 2012 року Договір від 01.08.2012 р. площею 3,4466 га, кадастровий номер НОМЕР_2 зареєстровано у відділі Держкомзему у Великобурлуцькому районі Харківської області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від 24.12.2012 року за № 02198 (а.с. 243).

Земельні ділянки були передані орендодавцем орендареві за актами приймання-передачі від 01.01.2007, ще після укладення договорів з ОСОБА_5, і на час укладення Договорів від 01.08.2012 перебували у законному володінні ПАТ «Підсереднє» (а.с. 16,21).

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей 18,20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Відповідно до ч.3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на

нерухоме майно та їх обмежень", який був чинним на час укладення Договору від 01.08.2012 р., права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.4 зазначеного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, зокрема право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

На підставі наведеного судом встановлено, що між сторонами спору були укладені Договори 01.08.2012 з дотриманням усіх вимог законодавства України, яке регулює порядок укладення договорів оренди земельних ділянок.

У статті 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Підстави недійсності правочину визначені у стаття 215 ЦК України:

1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

2. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

3. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Посилання позивача на те, що підставою для визнання недійсними укладених 01.08.2012 Договорів є те, що не було зареєстровано припинення дії договорів, укладених 01.01.2007, суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі, оскільки при укладенні Договорів

від 01.08.2012 були дотримані вимоги ст.ст. 203, 638 ЦК України, ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі», ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на

нерухоме майно та їх обмежень".

Постанова Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 р. № 2073 «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі», на яку посилається представник позивача, обґрунтовуючи необхідність державної реєстрації припинення Договорів оренди, укладених 01.01.2007, втратила чинність 05.08.2011 на підставі ПКМ України від 20 липня 2011 р. N 791.

За встановлених обставин відсутність даних про реєстрацію припинення Договорів від 01.01.2007 не може слугувати підставою для визнання Договорів від 01.08.2012 недійсними.

За таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7,10-13,259,263-265 ЦПК, суд

у х в а л и в:

У позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Підсереднє» про визнання правочинів недійсними - відмовити.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Великобурлуцький районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 28 серпня 2018 року.

Суддя Ю.В. Нестайко