Ухвала

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 2-6/12

провадження № 61-36364св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1,

заінтересована особа - головний державний виконавець Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Діденко Максим Миколайович,

стягувач - ОСОБА_3,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову апеляційного суду Черкаської області в складі суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Ювшина В. І., від 17 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області (далі - головний державний виконавець Христинівського РВ ДВС) Діденка М. М.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що постановою про відкриття виконавчого провадження від 01 червня 2017 року ВП № 54056962 головного державного виконавця Христинівського РВ ДВС Діденка М. М. відкрито виконавче провадження по виконавчому листу Христинівського районного суду Черкаської області № 2-6/12, виданого 29 травня 2017 року, про покладення на заявника зобов'язання знести шляхом демонтування частину самочинно збудованої споруди та покладений обов'язок сплатити виконавчий збір в розмірі 6 400 грн. Постановою про відкриття виконавчого провадження від 01 червня 2017 року ВП № 54057143 цієї ж посадової особи відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-6/12, виданого 29 травня 2017 року Христинівським районним судом Черкаської області, про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 5 298,60 грн та 529,86 грн виконавчого збору. Отримавши зазначені постанови та зважаючи на обставини звернення ним у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 12 травня 2017 року, прийняття скарги та відкриття касаційного провадження, він звернувся в Христинівський районний суд Черкаської області із заявою в порядку статті 373 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» про відстрочку виконання рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 02 серпня 2016 року у цивільній справі № 2-6/12, 2/706/16 на один рік, яка зареєстрована в суді 20 червня 2017 року, але до цього часу не розглянута. Копії ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ та заяви про відстрочку виконання рішення суду він передав державному виконавцю Діденку М. М., прохаючи не вчиняти виконавчих дій до розгляду заяви судом першої інстанції та касаційної скарги в суді касаційної інстанції.

Головний державний виконавець Діденко М. М. постановою від 11 липня 2017 року ВП № 54056962 за невиконання рішення суду наклав на нього штраф в розмірі 1 700 грн, постановою від 11 липня 2017 року № 54057143 наклав арешт на майно, яке належить йому, постановою від 08 серпня 2017 року ВП № 54057143 оголосив розшук майна боржника: легкового автомобіля марки ВАЗ - 21061, державний номерний знак НОМЕР_2, та малотонажного вантажного фургону «Пежо», державний номерний знак НОМЕР_1.

На думку заявника, указані дії державного виконавця не відповідали вимогам статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки прийняті з порушенням його прав та законних інтересів. Державний виконавець вчинив дії з негайного виконання рішення суду. Крім того, державному виконавцю були відомі дані щодо його касаційної скарги, відкриття касаційного провадження, в якому мала перевірятись законність судового рішення, а також відома інформація про звернення ним із заявою до суду про відстрочку виконання рішення суду. Зазначено, що державний виконавець відповідно до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» міг особисто за власною ініціативою звернутись до суду з приводу відстрочки виконання рішення суду, однак цього не зробив, а вчинив дії на порушення прав боржника. Державний виконавець міг відкласти виконавчі дії згідно з статті 35 Закону України «Про виконавче провадження», однак також не вчинив таких дій.

Постановою про арешт майна боржника державний виконавець наклав арешт на все майно боржника. На думку заявника, обсяг арештованого майна явно завищений. Загальна сума стягнення складає 11 000 грн. Для забезпечення виконання рішення суду, на думку заявника, достатньо було накласти арешт на частину житлового будинку по АДРЕСА_1. Крім того, постановою про розшук майна боржника державний виконавець оголосив розшук обох належних йому автомобілів, чим позбавив його фактично права користування цими автомобілями, оскільки поліція зупинить його та вилучить автомобілі, хоча автомобілі ним не приховуються.

Скаржник просив суд визнати протиправними дії головного державного виконавця Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Діденка М. М. щодо прийняття постанови про накладення штрафу від 11 липня 2017 року ВП № 54056962, постанови про арешт майна боржника від 11 липня 2017 року ВП № 54057143, постанови про розшук майна боржника від 08 серпня 2017 року ВП № 54057143 та скасувати їх.

Крім того, скаржником було подано до суду заяву про поновлення процесуального строку звернення з вказаною скаргою на дії державного виконавця. Вказував, що пропуск строку обумовлений тим, що в постановах державного виконавця не зазначено, яким чином, в які строки та через який орган він має право оскаржувати постанови. Крім того, він звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду 22 червня 2017 року та з метою відстрочити виконання рішення суду звернувся також безпосередньо до державного виконавця, що залишилось без відповідного реагування.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області в складі судді Олійника М. Ф. від 15 лютого 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк для подання скарги.

Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії та рішення головного державного виконавця Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Діденка М. М.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державний виконавець при винесенні оскаржених постанов діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, відповідно до вимог частини третьої статті 18 цього Закону про те, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних осіб у випадках, передбачених законом, здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 17 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року задоволено частково.

Скасовано ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Діденка М. М. про визнання протиправними дій щодо накладення штрафу та скасування постанови про накладення штрафу від 11 липня 2017 року ВП № 54056962 та закрито провадження у справі в цій частині.

В іншій частині ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції в частині вирішення вимог скарги про визнання протиправними дій щодо накладення штрафу та скасування постанови про накладення штрафу мотивована тим, що згідно статті частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент відкриття виконавчого провадження) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. У зв'язку із чим, справа в цій частині не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції в іншій частині вимог скарги мотивована тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у травні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень визначений розділом VII ЦПК України, а тому, на думку скаржника, справа підлягає розгляду в порядку, що передбачений ЦПК України. На думку скаржника, суд, під час здійснення судового контролю за виконанням судових рішень не наділений правом приймати будь-які інші рішення, ніж ті, що визначені статтею 451 ЦПК України, у зв'язку із чим суд апеляційної інстанції неправомірно скасував ухвалу районного суду та помилково закрив провадження у справі.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК України справа підлягає передачі на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 оскаржує постанову апеляційного суду Черкаської області від 17 квітня 2018 року з підстав порушення правил предметної і суб'єктної юрисдикції, дану справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частиною четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області Діденка М. М.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик