Справа № 509/2216/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

судді Козирського Є.С.,

за участю секретаря Сірман Г.В.,

заявника ОСОБА_1

представників заявника: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

заінтересованої особи ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересовані особи: ОСОБА_7, орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації в Одеській області, про видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2018 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1, у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересовані особи: ОСОБА_7, орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації в Одеській області, про видачу обмежувального припису, в обґрунтування якої зазначила, що 15 серпня 2008 року ОСОБА_1 (дівоче прізвище Мавродій) уклала шлюб з ОСОБА_7 про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 320 та видано свідоцтво про шлюб, серія 1-ЖД №088753. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Дружина та чоловік не можуть побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги не змогли. ОСОБА_7 вихованням дітей не займається, також він неодноразово наносив ОСОБА_1 тілесні ушкодження різного ступеня, систематично здійснює насилля в сімї.

25.04.2018 р. ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м.Одеси із Позовною заявою про розірвання шлюбу, встановлення порядку проживання дітей та стягнення аліментів та Позовною заявою про розподіл майна подружжя. Але після даних звернень до суду будь-яке спільне життя подружжя стало неможливим, ОСОБА_7 почав систематично здійснювати домашнє насилля щодо дружини та моральний тиск на малолітніх дітей.

ОСОБА_1піклується про стан здоров'я дітей, їхній фізичний та духовний розвиток, забезпечує їхнє харчуванням, одяг тощо та бажає, щоб діти проживали саме з нею та вважає, що проживання та спілкування ОСОБА_7 з їхніми малолітніми дітьми негативно відображається на їхній психіці та їхньому психо-емоційному стані, вінумисно вчиняє сварки, що призводять до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя як самого заявника та їхніх дітей.

Тобто, ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від домашнього насильства, з огляду на викладене, з посиланням на ст.ст.350-1 350-8 ЦПК України, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вона просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, останнє відоме місце проживання: 65000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, Засоби звязку: 067 559 16 81, яким: тимчасово заборонити ОСОБА_7 перебувати за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район,с. Мізікевича, вулиця Жемчужна, ж/м «Дружний»АДРЕСА_2 строком на 6 (шість) місяців; обмежити спілкування ОСОБА_7 з постраждалими малолітніми дітьми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 6 (шість) місяців; заборонити ОСОБА_7 наближатися на відстань не більше 800 (вісімсот) метрів до квартири, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район,с. Мізікевича, вулиця Жемчужна, ж/м «Дружний»АДРЕСА_2 строком на 6 (шість) місяців; заборонити ОСОБА_7 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням буде перебувати у місці, невідомому ОСОБА_7, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 (шість) місяців; заборонити ОСОБА_7 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Заявниця та її представники в судовому засіданні заяву підтримали, підтвердили обставини викладені у заяві та просили суд заяву задовольнити у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_7 та його представник в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечували, вважають її безпідставною, просять суд у її задоволенні відмовити у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - органа опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації в Одеській області, в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року ОСОБА_1 уклала шлюб зОСОБА_7 про що Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 320 та видано свідоцтво про шлюб, серія 1-ЖД №088753. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. У сторін не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного.

На даний час сторони перебувають у процесі розлучення (справа розглядається Київським районним судом м. Одеси).Після звернень до Київського районного суду м. Одеси із Позовною заявою про розірвання шлюбу, встановлення порядку проживання дітей та стягнення аліментів та Позовною заявою про розподіл майна подружжя будь-яке спільне життя подружжя стало неможливим.

Судом не встановлено фактів систематичного домашнього фізичного насилля щодо дружини та морального тиску на малолітніх дітей ОСОБА_7,фактів, що він неодноразово наносив ОСОБА_1 тілесні ушкодження різного ступеня.

Надані заявницею: копія Заяви про вчинення кримінального правопорушення від 19.04.2018 р.,, копією талону-повідомлення № 062010 та копією пояснень від 19.04.2018 р., наданих старшому інспектору ЮП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_8; копією талону-повідомлення № 062019 виданого Овідіопольським ВП ГУНП в Одеській області щодо домашнього насилля з боку чоловіка, реєстраційний № в ЖО 5231 від 19.04.2018 р.; копією талону-повідомлення № 062047 виданого Овідіопольським ВП ГУНП в Одеській області щодо домашнього насилля з боку чоловіка, реєстраційний № в ЖО 7083 від 23.05.2018 р.; копією заяви ОСОБА_1про кримінальне правопорушення від 23.05.2018 року та копією пояснень від 23.05.2018 року, поданих до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області; копією заяви ОСОБА_1про кримінальне правопорушення від 04.06.2018 року та копією пояснень від 04.06.2018 року, поданих до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області; корінец-направлення на предмет визначення характеру та тяжкості ушкоджень, завданих ОСОБА_1 від 04.06.2018 р., суд розцінює виключно як односторонню інформацію, надану заявницею до правоохоронних огранів, з якої суд не може встановити дійсність фактів домашнього насильства.

Також, судом встановлено те, що ОСОБА_7 займається вихованням дітей, піклується та спілкується з ними, що підтверджується поясненнями дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які також пояснили, що бажають спілкування з батьком.

При цьому, з наданих суду пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_7, їх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в їх сукупності, суд доходить до висновку про існування фактів психологічного насильства з боку заінтересованої особи, які відбувалися при безпосередньому спілкуванні ОСОБА_6 та ОСОБА_6, та виражались в спілкуванні з переходом на крик, образи, що суд розцінює саме як психологічне насильство, вважає його недопустимим, та таким, що потребує прийняття належних мір, щодо недопущення зазначеного на майбутнє.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, не надали суду яких-небудь суттєвих пояснень стосовно предмету судового розгляду.

Відповідно до ст.350-2 ч.1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно ст.350-6 ч.1, 2, 4 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

При цьому суд вважає, що Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», як і ОСОБА_10 13 розділу IV ЦПК України, надає безпеці постраждалої особи першочерговий пріоритет навіть над майновими правами кривдника на житло.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р.) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Статтею 19 Конвенції передбачено, зокрема, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань … з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв'язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури.

Відповідно до п.п. 5, 7 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обовязки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Крім того розяснено, що кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Відповідно до ст.26 вказаного закону, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

З огляду на викладене, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживає разом із малолітніми дітьми за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район,с. Мізікевича, вулиця Жемчужна, ж/м «Дружний»АДРЕСА_2, але при цьому ОСОБА_7 навідується до них на зазначену адресу та здійснює психологічне насилля стосовно ОСОБА_1. ОСОБА_1 є особою, яка постраждала від психологічного насильства, а тому вона має всі підстави просити видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_7 відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 є кривдником заявника ОСОБА_1, своєї дружини, по відношенню до якої ним вчинено психологічне насильство. Суд вважає доведеним ризик продовження застосування ОСОБА_7 такого насильства по відношенню до заявниці, при цьому, судом не встановлено фактів домашнього насильства по відношенню до неповнолітніх дітей.

В звязку з відсутністю фактів домашнього насильства по відношенню до неповнолітніх дітей, суд вважає, що вимоги, щодо обмеження спілкування ОСОБА_7 з малолітніми дітьми: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 строком на 6 (шість) місяців, є не обґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню.

Що до заборони ОСОБА_7 наближатися на відстань не більше 800 (вісімсот) метрів до квартири, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район,с. Мізікевича, вулиця Жемчужна, ж/м «Дружний»АДРЕСА_2 строком на 6 (шість) місяців, суд вважає достатньою мірою заборону ОСОБА_7 заходити безпосередньо до зазначеної квартири.

Стосовно заборони ОСОБА_7 особисто і через третіх осіб, розшукувати ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням буде перебувати у місці, невідомому ОСОБА_7, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, а також, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб, суд вважає, з урахуванням обставин справи, фактів існування в провадженні судових органів цивільних справ, з участю зазначеного подружжя, суд вважає за необхідним встановити обмеження щодо спілкування між ними особисто, та не забороняти спілкування через третіх осіб.

Стосовно строку, на який встановлюються відповідні обмеження за заборони, суд вважає, що, при викладених вище обставинах, буде достатнім встановити такий строк три місяці.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.350-5, 350-6, 350-8 ЦПК України, ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, у власних інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересовані особи: ОСОБА_7, орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації в Одеській області, про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, останнє відоме місце проживання: 65000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, Засоби звязку: 067-5591681, яким:

-тимчасово заборонити ОСОБА_7 перебувати за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с.Мізікевича, вулиця Жемчужна, ж/м «Дружний»АДРЕСА_2, строком на 3 (три) місяці,

-заборонити ОСОБА_7 заходити до квартири, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район,с. Мізікевича, вулиця Жемчужна, ж/ м «Дружний»АДРЕСА_2 строком на 3 (три) місяці;

-заборонити ОСОБА_7 особисто розшукувати ОСОБА_1, якщо вона за власним бажанням буде перебувати у місці, невідомому ОСОБА_7, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на 3 (три) місяці;

-заборонити ОСОБА_7 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто,строком на 3 (три) місяці.

Копі рішення про обмежувальний припис надіслати до Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області (67800, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9) для взяття ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, на профілактичний облік, а також до Овідіопольської районної державної адміністрації (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 169) та виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (65496, Овідіопольський р-н, смт.Таїрове, вул. 40-річчя Перемоги, буд. 25).

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч.4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Суддя Є.С. Козирський