АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3574/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Писанця В.А., -

встановила:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник Міністерства оборони Українипроти апеляційної скарги заперечив.

Представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог.

Висновки судувідповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 03 березня 2016 року Наказом Міністра оборони України Полторака С.Т. № 20-ДП на заступника директора з фінансових питань Державного підприємства Міністерства оборони України «Готель «Козацький» ОСОБА_1, було покладено тимчасове виконання обов'язків Директора Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства Оборони України та увільнено від тимчасового виконання обов'язків Директора Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства Оборони України ОСОБА_4

31 жовтня 2016 року Наказом заступника Міністра оборони України - керівника апарату № 10-ДП на головного спеціаліста відділу торгівлі та послуг Концерну «Військторгсервіс» ОСОБА_2, було покладено тимчасове виконання обов'язків Директора Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства Оборони України та увільнено від тимчасового виконання обов'язків Директора Державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства Оборони України ОСОБА_1

15 листопада 2016 року Наказом заступника Міністра оборони України - керівника апарату №11-ДП наказ заступника Міністра оборони України - керівника апарату №10-ДП від 31 жовтня 2016року скасовано як нереалізований.

01 лютого 2017 року Наказом Державного секретаря Міністерства Оборони України №3-ДП внесено зміни до Наказу заступника Міністра оборони України - керівника апарату №11-ДП від 15 листопада 2016 року, відповідно до яких заступника директора з фінансових питань державного підприємства «Готель «Козацький» Міністерства оборони України ОСОБА_1 вважати таким, що тимчасово виконує обов'язки директора державного підприємства «Готель «Козацький»Міністерства оборони України з 03 березня 2016 року.

11 жовтня 2017 року Наказом Міністра оброни України Полторака С.Т. № 529 скасовано накази заступника Міністра оборони України - керівника апарату від 31 жовтня 2016 року № 10-ДП та від 15 листопада 2016 року № 11-ДП (зі змінами).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що Наказ від 31 жовтня 2016 року № 10-ДП підлягає визнанню незаконним та скасуванню, оскільки ним порушуються трудові права позивача. Крім цього ОСОБА_1 просить поновити його на посаді тимчасово виконуючого обов'язків директора ДП «Готель «Козацький» Міністерства оборони України з 31 жовтня 2016 року, як незаконно переведеного на іншу посаду.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Спосіб захисту порушеного права зазвичай встановлюється спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини.

Відповідно до ст. 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, та дійшов вірного висновку, що на час розгляду справи в суді, оспорюваний позивачем наказ від 31 жовтня 2016 року № 10-ДП, - скасований, а тому відсутні підстави вважати, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

При цьому безпосередньо позивач в судовому засіданні повідомив, що він з 03 березня 2016 року тимчасово виконує обов'язки директора державного підприємства «Готель «Козацький», керівництво підприємством будь-якій іншій особі не передавав, та продовжує на даний час виконувати покладені на нього обов'язки.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем були порушені норми трудового законодавства, які регулюють переведення працівника на роботі, колегія суддів не приймає, оскільки тимчасове виконання обов'язків, за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками, відрізняється від переведення працівника на роботі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не наведено жодних мотивів в частині відмови у задоволенні позову про скасування наказу від 31 жовтня 2016 року № 10-ДП, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції з цього приводу зроблено правильний, повний та обґрунтований висновок.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не надано оцінки Наказу Міністра оборони України Полторака С.Т. від 11 жовтня 2017 року № 529, яким фактично визнано незаконним оскаржуваний наказ, колегія суддів оцінює критично, оскільки судом першої інстанції вирішено спір з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі доказів, яким дана правильна оцінка.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 11 грудня 2017 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 04 червня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук