Провадження № 2/760/3901/18
В справі № 760/2737/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л. А., розглянувши заяву представника відповідачів - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, суддя

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою і просить переглянути заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п.п. 3,4 ч. 2 ст. 285 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом за наявності одночасно 2-х умов:

- наявності обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;

- посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Заява не відповідає вимогам ст. 285 ЦПК України, а саме:

- відсутнє посилання саме на докази, якими відповідачі обґрунтовують свої заперечення проти вимог позивача і в якому обсязі, а в заяві аналізується лише причини неявки в судове засідання в зв'язку з неповідомленням суду про це;

- які існують докази, які могли вплинути на вирішення спору судом, та якими доказами відповідачі заперечують проти вимог позивача, а лише аналізуються норми законодавства з приводу пропуску позивачем строку позовної давності.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

В своїй заяві, представник відповідачів просить звільнити їх від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

У відповідності до постанови Верховного суду України від 06 вересня 2017 року №6-185цс17 статті 3 і 4 Закону № 3674-VI визначають, що об'єктом справляння судового збору є процесуальний документ - позовна заява, інша заява, апеляційна, касаційна скарги, заява про перегляд судового рішення Верховним Судом України тощо.

Розмір ставки судового збору так само залежить передусім від об'єкта справляння судового збору.

Аналізуючи норму частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у її системному зв'язку з положеннями статей 1 - 6 Закону № 3674-VI, зокрема статті п'ятої зазначеного закону в редакції Закону № 484- VIII, слід дійти до висновку, що споживач, право якого порушене і який у зв'язку саме з цим подає позов, відповідно до статті 22 Закону № 3674-VI, звільняється від сплати судового збору за подання саме позовної заяви до суду першої інстанції, та має обов'язок щодо сплати судового збору при вчинені відповідних дій у всіх інших судових інстанціях та у Верховному Суді України.

Оскільки споживач не звільняється від сплати судового збору за подання до суду інших документів як окремих об'єктів справляння судового збору, зокрема апеляційної, касаційної скарг, заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом України, то у таких випадках він зобов'язаний сплатити судовий збір у розмірі ставки, визначеної відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, відповідачі мають сплатити судовий збір в розмірі 352, 40 гр. на:

-р/р №0010, утримувач коштів УДК СУ Солом'янського району м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача ГУ ДКУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу: 22030101; 050, «судовий збір», Солом`янський районний суд м. Києва, 02896762.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 285 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Позовну заяву заяву представника позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п»ятнадцяти днів з дня її отримання.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя