Справа №402/400/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2018 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді: Ясінського Л.Ю.

секретаря судового засідання: Кашнікова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Благовіщенське, Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на самочинно забудоване майно ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області в якій просить визнати за нею право власності на самочинно збудований гараж площею 43,0 кв.м. та ганок до гаража площею 4.90 кв.м. 2013 - 2014 років забудови по вул. Леваневського буд.6 м.Благовіщенське Кіровоградської області.

Зазначила, що вона 25.06.2013 року отримала свідоцтво про право особистої власності на земельну ділянку, розміром 0,0064 га, кадастровий номер :04:003:0065 по вул.Леваневського буд.6 м.Благовіщенське Кіровоградської області, цільове призначення даної земельної ділянки - для будівництва індивідуального гаража. Після отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку позивачем було самочинно збудовано гараж площею 43, 0 кв.м. та ганок до гаража площею 4,90 кв.м.

В 2018 році позивач звернулась до експерта для проведення технічного обстеження зазначеної побудови, де їй було надано звіт у відповідності до якого гараж та ганок до гаража відповідає вимогам надійності і безпечності експлуатації і можливість його експлуатації. Після чого вона звернулась до ОСОБА_2 міської ради з метою узаконення збудованої прибудови, однак їй було відмовлено.

Позивачка зазначає, що у звязку з тим, що вона вільно і відкрито користуюся збудованим гаражем, не порушуючи права територіальної громади та інших осіб, у неї є всі підстави для визнання на нього права власності.

Від представника позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримують та просять ухвалити рішення про задоволення позову.

Від представника відповідача ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, заперечень не надійшло.

З підстав ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 25.06.2013 року отримала свідоцтво про право особистої власності на земельну ділянку, розміром 0,0064 га, кадастровий номер :04:003:0065 по вул.Леваневського буд.6 м.Благовіщенське Кіровоградської області, цільове призначення даної земельної ділянки - для будівництва індивідуального гаража ( а.с.8). Після отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку позивачем було самочинно збудовано гараж площею 43, 0 кв.м. та ганок до гаража площею 4,90 кв.м. На підтвердження доказів будівництва гаражу позивачем надано звіт у відповідності до якого ггараж та ганок до гаража відповідає вимогам надійності і безпечності експлуатації і можливість його експлуатації (а.с. 10-21) та технічний паспорт на гараж ( а.с. 5-7).

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони забудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника /користувача/ земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ч. 2 Постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6 (далі Постанови), відповідно до статті 376 ЦК суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема:

- про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки;

- про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинне будівництво;

- про відшкодування витрат на будівництво, здійснене на земельній ділянці, яку особі не було відведено;

- про знесення самочинно збудованого нерухомого майна;

- про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, провести відповідну перебудову;

- про стягнення витрат, пов'язаних із приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ч. 4 Постанови, при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 10 Постанови, позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі.

За ст.392 ЦК України, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності.

Як слідує із встановлених у судовому засіданні фактичних обставинах справи та не було заперечене відповідачем, спірне майно є самочинно збудованим, його власник вільно і відкрито ним користується не порушуючи при цьому права інших осіб, правовстановлюючий документ на яке відсутній, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі згідно 392 ЦК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2-5, 10-13, 19, 76-81, 83, 141, 200, 206, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 376 ЦК України, Постановою ПВСУ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) від 30.03.2012 № 6, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований гараж площею 43,0 кв.м. та ганок до гаража площею 4,90 кв.м, що розташовані за адресою: по вул. Леваневського, 6-б м.Благовіщенське Кіровоградської області.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ульяновський районний суд Кіровоградської області.

Суддя: ОСОБА_3