справа №619/2854/18
провадження №2/619/1319/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого-судді Остропілець Є.Р.,

за участю секретаря судового засідання- Жорняк А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області «Про позбавлення батьківських прав»,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області «Про позбавлення батьківських прав».

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона має дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області 20 січня 2006 року, актовий запис №11.

Шлюб з відповідачем було укладено 23.07.2005 року, про що зроблено актовий запис №69 в відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області.

28 травня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі заочного рішення (справа 2010/2-2442/11) Дергачівського районного суду Харківської області.

Фактично разом з відповідачем, ОСОБА_2, однією сім*єю позивач не мешкала після народження дитини, останній нею не цікавився, будь-якої допомоги не надавав. Відповідач в 2009 році систематично почав відвідувати заклади «гральних автоматів», де втрачав спільне майно і потрапляв у борги, в результаті чого скоїв злочин і був засуджений Дергачівським районним судом 25.09.2013 та 28.02.2013 року за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі.

Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач став вживати наркотичні засоби, зловживав алкоголем. Тому позивач змушена була піти від нього з дитиною та проживати у батьків. На даний момент, місцезнаходження відповідача невідоме, згідно довідки начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 знаходиться в державному розшуку, як особа, що переховується від органів суду.

На даний час син позивача навчається у школі. На протязі всіх навчальних років батько не приходив до школи жодного разу, не відвідував батьківські збори, не цікавився шкільним життям сина. Всі витрати по навчанню та фізичному розвитку дитини несе мати дитини.

Протягом цих років відповідач знає, де та з ким мешкає його дитина, але існуванням та життям сина не цікавиться, не відвідує дитину, не знає як дитина виглядає зовнішньо, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не приймає участі у підготовці до самостійного життя.

Будь-яких перепон відповідачу для спілкування з дитиною позивач не чинить.

Всі значущі свята в житті дитини: дні народження, перший дзвоник у школі, закінчення учбового року, Новорічні свята, Різдво, День святого Миколая, Пасха тощо, відповідач залишає без уваги до дитини. Ані спілкування, ані відвідувань, ані подарунків для дитини від відповідача, як батька, син не отримував.

Відповідач добровільно не надавав і не надає, ніякої матеріальної допомоги протягом всього часу, він не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідач не сприяє доступу дитини до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, так як це встановлено у ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Дитина не бачила протягом всього часу життя свого батька, знає про його наявність, але не проявляє інтересу до нього через відсутність інтересу відповідача до її особи. Дитина усвідомлює, що відповідач для неї є невідомою, чужою людиною. Абсолютна байдужість до дитини з боку відповідача негативно впливає на її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, сприйняття батька як рідної людини та людини, яка несе за неї відповідальність та повинна бути підтримкою та опорою у житті. Відповідачем порушені всі канони спорідненості, батьківської відповідальності.

Позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач не з'явилась, згідно заяви позов підтримала, просить справу розглядати без її участі, що суд вважає за можливе.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, був належним чином повідомлений.

Представник третьої особи - служби у справах дітей Дергачівської районної адміністрації Харківської області у судове засідання не з'явився.

Суд вважає за можливим розглянути справу за ч.2 ст. 247 ЦПК України та провести слухання справи без фіксації технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області 20 січня 2006 року, актовий запис №11.

Шлюб з відповідачем було укладено 23.07.2005 року, про що зроблено актовий запис №69 в відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області.

28 травня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано на підставі заочного рішення (справа 2010/2-2442/11) Дергачівського районного суду Харківської області.

Фактично разом з відповідачем, ОСОБА_2, однією сімєю позивач не мешкала після народження дитини, останній нею не цікавився, будь-якої допомоги не надавав. Відповідач в 2009 році систематично почав відвідувати заклади «гральних автоматів», де втрачав спільне майно і потрапляв у борги, в результаті чого скоїв злочин і був засуджений Дергачівським районним судом 25.09.2013 та 28.02.2013 року за ст.185 ч.3 КК України. Після звільнення відповідач став вживати наркотичні засоби, зловживав алкоголем. ОСОБА_1 змушена була піти від нього з дитиною та проживати у батьків. На даний момент, місцезнаходження відповідача невідоме, згідно довідки начальника Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 09.08.2017 року , вихідний № 12648 ОСОБА_2 знаходиться в державному розшуку, як особа, що переховується від органів суду.

На даний час син позивача навчається у школі. На протязі всіх навчальних років батько не приходив до школи жодного разу, не відвідував батьківські збори, не цікавився шкільним життям сина. Всі витрати по навчанню та фізичному розвитку дитини несе мати дитини.

Протягом цих років відповідач знає, де та з ким мешкає його дитина, але існуванням та життям сина не цікавиться, не відвідує дитину, не знає як дитина виглядає зовнішньо, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не приймає участі у підготовці до самостійного життя.

Будь-яких перепон відповідачу для спілкування з дитиною позивач не чинить.

Всі значущі свята в житті дитини: дні народження, перший дзвоник у школі, закінчення учбового року, Новорічні свята, Різдво, День святого Миколая, Пасха тощо, відповідач залишає без уваги до дитини. Ані спілкування, ані відвідувань, ані подарунків для дитини від відповідача, як батька, син не отримував.

Відповідач добровільно не надавав і не надає, ніякої матеріальної допомоги протягом всього часу, він не приймає участі у вихованні дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідач не сприяє доступу дитини до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, так як це встановлено у ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Дитина не бачила протягом всього часу життя свого батька, знає про його наявність, але не проявляє інтересу до нього через відсутність інтересу відповідача до її особи. Дитина усвідомлює, що відповідач для неї є невідомою, чужою людиною. Абсолютна байдужість до дитини з боку відповідача негативно впливає на її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, сприйняття батька як рідної людини та людини, яка несе за неї відповідальність та повинна бути підтримкою та опорою у житті. Відповідачем порушені всі канони спорідненості, батьківської відповідальності.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання обов'язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.150,155 СК України, ст. 60 ЦК України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», ст.ст. 13, 81, 83, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого: АДРЕСА_1 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дергачівський районним суд Харківської області.

Суддя Є. Р. Остропілець