АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5664/17 Номер провадження 22-ц/786/1911/18Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіна О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Хіль Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської обалсті від 19 червня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Маханькова О.В. в м. Кременчук, зі складанням повного тексту судового рішення 19 червня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом. Зазначав, що 29 серпня 2017 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір безпроцентної поворотної позики грошових коштів, за умовами якого він передав у власність відповідачу 56 411 грн., які останній зобов'язався сплачувати рівними частинами відповідно до графіку. Однак, відповідач свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 29 серпня 2017 року у розмірі 56 411 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 грн.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської обалсті від 19 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів задоовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 29 серпня 2017 року у розмірі 56 411 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 640 грн. сплаченого судового збору при подачі позову до суду .

Рішення оскаржив ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29 серпня 2017 року між сторонами був укладений договір безпроцентної поворотної позики грошових коштів.

Відповідно до п.1 договору позикодавець передав у власність позичальника грошові кошти в сумі 56 411 грн, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у встановлений термін.

Згідно з п.6 вказаного договору встановлений графік поверненя позики , згідно якого позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк до 01.03.2018 року .

З розписки від 29.08 2017, вбачається, що кошти безпроцентної позики в сумі 56 411 грн. були отримані відповідачем у повному обсязі, які останній зобов'язався повернути в строк зазначений у договорі.

09.10.2017 року ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_2 направляв вимогу про дострокове погашення позики, оскільки останній не виконав умов зобов'язань, а саме не сплатив в строк до 29 вересня 2017 року першу частину платежу у розмірі 9402 грн., що передбачено умовами договору (а.с.12-14, 16-17).

Відповідач своїх зобов'язань за договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів не виконав та у визначений договором строк грошові кошти не повернув.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав та не повернув суму позики у строк, визначений договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею ст.1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відтак, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Так, позивачем суду надані оригінали договору безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 29 серпня 2017 року та розписки від 29.08 2017 р., відповідно до яких кошти безпроцентної позики в сумі 56 411 грн. були отримані відповідачем у повному обсязі, які останній зобов'язався повернути в строк зазначений у договорі.

Відповідач, в свою чергу, надав суду розписку, яка датується 29.08.2012 р. та заявив клопотання про застосування строку позовної давності.

Однак, як зазначив суд першої інстанції вказана розписка не є належним доказом та спростовується договором безпроцентної поворотної позики грошових коштів від 29 серпня 2017 року та оригіналом розписки відповідача, в якій зазначена дата складення розписки - 29 серпня 2017 року. За таких обставин, районний суд прийшов до обгрунтованого висновку, що відсутні правові підстави для застосування строку позовної давності.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тому, розписка надана ОСОБА_2 від 29.08.2012 р. не спростовує того факту, що позика була отримана у 2017 році та не може бути взята до уваги, так як є неналежним доказам в розумінні ст.ст. 77,80 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п.1 ч.1,375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя /підпис/ О. В. Прядкіна

Судді: /підпис/ С.Б. Бутенко

/підпис/ Л.М. Хіль

Повний текст постанови складено 27.08.2018 р.

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О. В. Прядкіна