Справа № 539/4301/18
Провадження № 2/539/1464/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2018 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - Алтухової О.С.,
за участю секретаря - Гусак А.О.,
прокурора - Пістун К.О.,
представника особи, в інтересах якої подано позов - ОСОБА_1,
відповідача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,
ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувсь до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, в якому просив: стягнути з ОСОБА_2 на користь держави в особі Фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради на відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 2916, 15 грн.
В судовому засіданні прокурор Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та представник особи, в інтересах якої подано позов, ОСОБА_1 позов підтримали повністю, надали пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню повністю.
Своїми умисними суспільно-небезпечними діями, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я потерпілого ОСОБА_4, ОСОБА_3 вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.
На момент вчинення суспільно небезпечного діяння малолітній ОСОБА_3 виповнилося 12 років, тобто вона не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, у зв'язку з чим до неї було застосовано судом примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі під нагляд матері ОСОБА_2
Виходячи із змісту ч.3 ст.1191 ЦК України держава має право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.
Відповідно до положень ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Згідно із ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою, відшкодовується її батьками або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній .
Беручи до уваги, що обов'язок відшкодувати витрати на лікування покладений на відповідача, суд доходить до висновку про обґрунтованість позову, а тому вважає за необхідне позовні вимоги Заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури задовольнити повністю.
Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнала, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.
Враховуючи, що позов задоволено, а позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 881 гривні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,141,213,265 ЦПК України,
ухвалив :
Позов заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Лубенської міської ради до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 13 грудня 2018 року.

Суддя О.С. Алтухова