РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/4130/18

Провадження № 22-ц/4815/387/18

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

представник відповідача - ОСОБА_6,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка подана його представником - адвокатом ОСОБА_6 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2018 року, (ухваленого в складі судді Бердія М.А.), у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позов мотивовано тим, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Проте вона одна не може забезпечити такий рівень, а тому відповідач, який є працездатним, зможе сплачувати аліменти в розмірі 3000,00 грн щомісячно.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову 14 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання розподілу витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших осіб. Доказів про перебування матері та батька на утриманні відповідача останній суду не надав, а сам по собі факт, що батьки є пенсіонерами не свідчить про те, що вони перебувають на його утриманні та потребують матеріальної допомоги.

Також посилання відповідача на те, що на його утриманні перебуває дитина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка хвора на ДЦП з дитинства не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, не доведені належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо, участі в утриманні своєї дитини в повному обсязі на даний час не приймає, домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, а тому з відповідача необхідно стягнути аліменти в даному розмірі.

Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обов'язку та можливостей обох батьків щодо утримання дитини, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище обидві сторони.

18 жовтня 2018 року ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, у якій він просить змінити рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_7 у розмірі 1300,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

Апеляційна скарга аргументована тим, що суд не врахував доводів відповідача про те, що він спільно проживає з ОСОБА_9, з якою пов'язаний спільним побутом та сімейними відносинами, та, що на даний час на його утриманні перебуває малолітній ОСОБА_10, що є сином ОСОБА_9

Крім того, не враховано, що у відповідача є дитина від першого шлюбу, яка хвора на ДЦП з дитинства.

Також судом не взято до уваги, що на даний час він є безробітним та не має стабільного заробітку, у зв'язку з чим не здатен щомісячно сплачувати аліменти у розмірі 3000,00 грн.

Судом не мотивовано розмір аліментів у 3000, 00 грн.

26 листопада 2018 року ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що судом було взято до уваги усі доводи відповідача, яким надано належну правову оцінку.

Вважає, що судом першої інстанції з'ясовані та доведені всі обставини, що мають значення для справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 05 лютого 2018 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області.

Сторони є батьками малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 24 квітня 2014 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із частиною першою статті 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, місцевий суд правильно встановив обставини справи, те, що для забезпечення необхідного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини необхідним є стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_7, однак не правильно визначив їх розмір у 3000 грн.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів, та те, що відповідач є безробітним, а тому не має регулярного доходу, а також ту обставину, що у нього є донька від першого шлюбу - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка хвора з дитинства на ДЦП, апеляційний суд прийшов до висновку, що розмір аліментів необхідно зменшити до 2000 грн.

Ураховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, не правильно визначив розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_5, ухвалене ним рішення підлягає зміні, а розмір аліментів - зменшенню з 3000 грн до 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати вимогам сімейного законодавства із врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 367,376,381-384,389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2018 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 3000 грн до 2000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову 14 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук