Ухвала

21 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 757/32440/15-ц

провадження № 61-14437св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_7, Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року у складі судді Литвинової І. В. та рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 червня

2017 року у складі суддів: Шебуєвої В. А., Оніщука М. І., Українець Л. Д.,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_8, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_7, Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, вселення та скасування державної реєстрації права власності.

Позовна заява мотивована тим, що після смерті його батька, ОСОБА_9, відкрилася спадщина, до складу якої входила квартира АДРЕСА_1, у доступі до якої дружиною померлого

ОСОБА_5 йому відмовлено, правовстановлюючі документи не надано нотаріусу для оформлення частки у спадщині, а у подальшому ця квартира була відчужена ОСОБА_7 з метою позбавлення позивача належної йому по закону частини спадщини, яка залишилася після смерті його батька. Набуття права власності на спадкове майно також утруднено зміною прізвища позивача та різним написанням прізвища та по батькові у документах померлого ОСОБА_9

У зв'язку з викладеним та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд встановити факт того, що ОСОБА_9, ОСОБА_9 та

ОСОБА_9 є однією і тією ж особою, встановити факт того, що позивач є сином ОСОБА_9; визнати право власності позивача на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_9, а саме на ? частину квартири АДРЕСА_1; визнати договір купівлі-продажу квартири від 29 вересня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І. П. за реєстровим № 2437, недійсним з моменту його вчинення (укладення); скасувати державну реєстрацію права власності на ? частину квартири

АДРЕСА_1 за відповідачем

ОСОБА_8; витребувати на користь позивача з володіння відповідача ОСОБА_8 ? частину квартири АДРЕСА_1 та вселити позивача до цієї квартири.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Встановлено факт того, що ОСОБА_9, ОСОБА_9 та ОСОБА_9 є однією і тією ж особою.

Встановлено факт того, що ОСОБА_4 є сином ОСОБА_9

Визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_9

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 29 вересня 2015 року ОСОБА_5 та

ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І. П. та зареєстрований в реєстрі за № 2437.

Витребувано з володіння ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4

? частину квартири АДРЕСА_1.

Вселено ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні вимоги про скасування державної реєстрації права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 за

ОСОБА_8 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 про встановлення факту, що ОСОБА_9, ОСОБА_9 та ОСОБА_9 є однією і тією ж особою та про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 29 вересня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про встановлення факту, що ОСОБА_9, ОСОБА_9 та ОСОБА_9 є однією і тією ж особою.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 29 вересня 2015 року між ОСОБА_5 та

ОСОБА_7

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційних скаргах, поданих у липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_5 та ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга ОСОБА_8 мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи. Ухвалюючи рішення про визнання права власності на

? частину спірної квартири, суди не встановили, чи була ця квартира придбана ОСОБА_5 за спільні кошти чи ні, оскільки сам факт перебування ОСОБА_5 із спадкодавцем в шлюбі не доводить, що майно є спільною сумісною власністю подружжя. Зазначає, що судами неправильно застосовано статтю 392 ЦК України, зі змісту якої вбачається, що лише власник майна може звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а позивач власником майна на момент звернення до суду з позовом не був. Вказує на те, що лише після виникнення в позивача права власності на цю квартиру він би мав право ставити питання про користування нею та його вселення. На думку ОСОБА_8, оскільки позивач є громадянином Росії та постійно проживає в м. Москві, то необхідності у вселенні до спірної квартири не має.

Касаційна скарга ОСОБА_5 мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій, визнаючи спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя, всупереч нормам сімейного законодавства не з'ясували, за які саме кошти вона була придбана. Також зазначила, що кошти на придбання цієї квартири вона отримала від поділу грошей із чоловіком, отриманих за рахунок продажу спільної двокімнатної квартири АДРЕСА_2. Також зазначає, що їй була надана непрофесійна правова допомога її адвокатом, у зв'язку з чим вона не змогла вчасно звернутися із зустрічним позовом про визнання її права власності на спірну квартиру.

13 грудня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

19 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2018 року касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві,

ОСОБА_7, Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, вселення та скасування державної реєстрації права власності за касаційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на рішення Печерського районного суду м. Києва від

19 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2017 року зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_16, ОСОБА_17 до ОСОБА_18 про виділення в натурі 2/3 частин домоволодіння та усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення.

Правовідносини у справі, яка переглядається, є подібними із правовідносинами, що виникли у справі № 654/761/15-ц за позовом

ОСОБА_16, ОСОБА_17 до ОСОБА_18 про виділення в натурі 2/3 частин домоволодіння та усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2018 року справу за позовом ОСОБА_16, ОСОБА_17 до ОСОБА_18 про виділення в натурі

2/3 частин домоволодіння та усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення за касаційною скаргою ОСОБА_18 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 02 лютого

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 19 жовтня

2016 року повернуто на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

13 липня 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_8 про відновлення касаційного провадження у справі, у зв'язку з тим, що підстава для його зупинення відпала, оскільки ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2018 року справу до розгляду якої зупиняли касаційне провадження повернуто на розгляд до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Відповідно до статті 254 ЦПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення.

З огляду на викладене, та те, що перестали існувати обставини, які були підставою для зупинення касаційного провадження у справі

№ 757/32440/15-ц Верховний Суд у складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне клопотання ОСОБА_8 задовольнити та поновити касаційне провадження у справі № 757/32440/15-ц.

Керуючись статтею 254 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_8 про відновлення провадження задовольнити.

Поновити касаційне провадження у справі № 757/32440/15-цза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_8, треті особи Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_7, Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна з чужого незаконного володіння, вселення та скасування державної реєстрації права власності за касаційними скаргами ОСОБА_8 та ОСОБА_5 на рішення Печерського районного суду міста Києва від

19 квітня 2017 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 21 червня 2017 року.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. В. Пророк С. П. Штелик