Справа № 713/1168/18
Провадження №2/713/481/18
РІШЕННЯ

іменем України

23.08.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Мірчева О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів, визначених за рішенням суду,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом про зміну розміру стягнення аліментів, визначених за рішенням суду до відповідача ОСОБА_2 Посилається на те, що з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 2001 року по 2008 рік. Від шлюбу є неповнолітня дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.03.2010 року стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. щомісяця, починаючи з 25 січня 2010 року до настання його повноліття.

Зазначила, що на даний час її матеріальне становище значно погіршилось, розмір аліментів недостатній для утримання сина, не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною до досягнення нею трьох років, інших доходів не має. Для забезпечення потреб неповнолітнього сина необхідно змінити розмір аліментів, ОСОБА_2 не має постійного місця роботи, працездатний, має можливість працювати та надавати матеріальну допомогу своїй дитині у більшому розмірі.

Просить змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача ОСОБА_2 на її користь, а саме, стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Відкликати виконавчий лист.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини зазначені у позові, просила задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина, у мінімальному розмірі визначеному законом, в звязку з тим, що не має постійного місця роботи та має проблеми зі здоровям.

Суд, заслухавши позивачку, відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому народилась одна дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія І-МИ №128504, виданого 11.07.2003 року виконкомом Карапчівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.03.2010 року стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн. щомісяця, починаючи з 25 січня 2010 року до настання його повноліття, що підтверджується копією рішення.

З довідки Вашківецької міської ради №1060 від 19.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4. На її утриманні перебуває син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_1 не навчається, не працює від 16.03.2017 року, здійснює догляд за дитиною до трьох років ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 офіційно не працює, є працездатним, згідний сплачувати аліменти в мінімальному розмірі, має проблеми зі здоровям, що підтверджується копією компютерної томографії поперекового відділу хребта від 29.11.2016 року. Інвалідність не встановлював.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 ч.1, ч.2 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1). стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2). стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3). Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1). наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2). Доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4). Інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року (справа №143 цс13) Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

08 липня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», а тому розмір стягуваних аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 (шести) років; дітей віком від 6 (шести) до 18 (вісімнадцяти) років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про державний бюджет у 2018 році», у 2018 році встановлено у прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29.03.2010 року, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.182 СК України, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати з ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1200,00 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (пятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Суд вважає за необхідне, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 704,80 гривень в дохід держави.

На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України, п.3 п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» керуючись ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, за рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2010 року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, (РНОКПП-), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, (РНОКПП-), зареєстрованої та жительки с.Карапчів, вул.Нова, 6, Вижницького району Чернівецької області, аліменти в твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1200,00 (Одна тисяча двісті) гривень щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше 50% (пятдесят відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, (РНОКПП-), зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, судовий збір в сумі 704 (Сімсот чотири) гривні 80 (Вісімдесят) копійок в дохід держави.

Відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Вижницького районного суду Чернівецької області по справі №2-244 2010 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, після набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич