Справа № 474/312/18
Провадження № 2/474/136/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.18року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді: Фасій В.В.

при секретарі судового засідання: Багрін Н.А.

без участі: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2;

представника відповідача Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області;

представника третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області;

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 8,02 га (кадастровий номер :01:000:0682), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер 02.06.2007 року, обґрунтовуючи вимоги тим, що при зверненні до нотаріальної контори, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку у звязку з невідповідністю заповіту, посвідченим секретарем виконкому Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області від 16.05.2007 року за реєстровим № 64, вимогам чинного законодавства, оскільки з його змісту неможливо встановити справжню волю заповідача, помилково, замість заповідального розпорядження на право земельну ділянку зазначено земельну частку (пай), при цьому вид правовстановлювального документу та його серія, номер вказано вірно. З цих підстав вона не може захистити свої невизнані права, в іншому порядку крім судового, тому просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, звернувшись до суду з заявами (вх. № 2630, № 2633 від 29.05.2018 року) про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Крім того, позивач просила судові витрати по сплаті судового збору залишити за нею.

Представник відповідача Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, звернувшись до суду з заявою (вх. № 2032 від 26.04.2018 року) про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, звернувшись до суду з заявою (вх. № 2628 від 29.05.2018 року), в якій просить розглянути справу в її відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог. На обовязкову частку спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4 не претендує та не приймає її.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, звернувшись до суду з заявою (вх. № 2103 від 02.05.2018 року), в якій просять розглянути справу без участі представника ГУ Держгеокадастру.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

-за життя ОСОБА_4 набув право приватної власності на земельну ділянку площею 8,02 га. (кадастровий номер :01:000:0682), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області(державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 592512, виданий 28.09.2006 року, відповідь № 10/0-0.25-11/141-18 від 27.02.2018 Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області);

-16.05.2007 року ОСОБА_4 склав заповітне розпорядження, яким вказану земельну частку (пай), виданого Врадіївською райдержадміністрацією 28 вересня 2006 року, серії ЯГ № 592512, площею 8,02 га., що належить йому, заповідав ОСОБА_5 (заповіт зареєстровано в реєстрі за № 64 від 16.05.2007 року, посвідчений секретарем виконкому Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області);

-позивач ОСОБА_1, при укладені шлюбу 18.07.2009 року з ОСОБА_6, змінила прізвище з «Лаврук» на «Панейко» (свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 045900, видане 18.07.2009 року);

-02.06.2007 року ОСОБА_4 помер (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 275601, видане повторно 07.02.2018 року);

-він же спадкодавець ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та знятий з реєстраційного обліку у звязку зі смертю. На день смерті разом зі спадкодавцем за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1, позивач по справі (довідка № 136, видана 26.02.2018 року Нововасилівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області);

-третя особа по справі ОСОБА_3на обовязкову частку спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_4 не претендує та спадщину за законом не прийняла (заява № 2628 від 29.05.2018р.);

-20.03.2018 року державним нотаріусом ОСОБА_7 відмовлено позивачу ОСОБА_1у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на вищезазначену земельну ділянку, на підставі п. 1 гл. 8, п. 4.14 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - заповіт від 16.05.2007 року, за реєстровим № 64 не відповідає вимогам законодавства, оскільки з його змісту неможливо встановити справжню волю заповідача (постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2018 року);

-після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрито спадкову справу № 28/2018, заяву про прийняття спадщини подала онука спадкодавця ОСОБА_1 (заяву зареєстровано в книгу обліку і реєстрації спадкових справ № 76 від 09.02.2018 року), (довідка державного нотаріуса № 526/01-16 від 24.05.2018 року щодо надання відомостей, пояснення позивача в якості свідка).

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу визнання права власності на право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

При прийнятті рішення суд керується:

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 5 ст. 1218 ЦК України, передбачено, що не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно чинного законодавства до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Крім того «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі» 4 червня 1999 р. за N 354/3647 чинною на час виникнення правовідносин з реєстрації права власності на земельну ділянку за спадкодавцем, передбачалося, що право власності на землю і право постійного користування землею посвідчувалося лише двома видами державних актів: 1) на право власності на земельну ділянку; 2) на право постійного користування земельною ділянкою. Інші види державних актів, в т.ч. на право власності на земельну частку (пай) цієї інструкцію не визначені.

Відповідно до "Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою" 6 серпня 2009 р. за N 735/16751 виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. У разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта.

При цьому видача державного акту, його дубліката на померлу особу не можлива.

Вивчивши та дослідивши наявні по справі докази, суд, вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, та земельна частка (пай) зазначена в заповіті та в державному акті, виданому на імя спадкодавця, є однією ж і тією ж самою, і в іншому порядку крім судового, позивач не може захистити своє невизнане право на спадкування права власності на землю, а тому з врахуванням визнання позову відповідачем, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню.

Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та думку позивача судові витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_3, про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 19.11.1987р.н., право приватної власності на земельну ділянку площею 8,02 га (кадастровий номер :01:000:0682), з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Нововасилівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер 02.06.2007 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Фасій