АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/2269/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2015 року, яку ухвалено суддею Пустовіт О.Г. об 11 годині 03 хвилини у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (відомості щодо дати складання повного судового рішення матеріали справи не містять), -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що він звернувся до відповідача, який є фізичною особою-підприємцем задля покупки вхідних дверей виробництва компанії «Двері України» модифікації «Ніка». 25 листопада 2014 року між сторонами було укладено договір "Про передачу у власність замовника вхідних броньованих дверей "Ника-орех" з фурнітурою "Матура", їх доставку та установку». Вартість, вказаного товару з установкою згідно договору складала 8465,00 грн.

В той же день ОСОБА_1 сплатив ФОП ОСОБА_2 аванс у розмірі 3000 грн. Однак після купівлі вказаного товару а саме, 27.11.2014 ОСОБА_2 повідомив позивача про те, що у виробника дверей відсутній девіатор "Матура 96086" для врізного замка "Матура 54.797 Д правий", і вони узгодили, що позивач самостійно буде купувати врізний дверний замок разом з девіатором та передасть його відповідачу для установки, а в свою чергу вартість дверей буде зменшена. Крім того, вони узгодили, що позивач додатково придбає марганцеву бронепластину та накладний дверний замок, які будуть установлені виробником. 01 грудня 2014 позивач придбав вказану фурнітуру та 06 грудня 2014 передав її ФОП ОСОБА_2 для установки.

26 грудня 2014 року під час монтування дверей позивач помітив, що привезені двері не відповідають зазначеним стандартам модифікації "Ніка", після чого одразу зупинив монтаж та заявив претензії щодо якості доставленої продукції відповідачу, який в свою чергу повідомив ОСОБА_1, що всі недоліки будуть виправлені в найкоротші терміни та попросив позивача зробити доплату в повному обсязі, але позивач сплатив лише частину грошей, а саме 2700 грн. Всього позивач сплатив відповідачу на виконання умов договору 5700 грн. На сьогоднішній день ФОП ОСОБА_2 своїх обіцянок не виконав, недоліки не усунув, двері належної якості не надав, грошей не повернув.

Враховуючи зазначене просив суд визнати договір купівлі-продажу від 25.11.2014 року укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 нікчемним та розірвати його, стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду, а саме 5700 грн., сплачених грошових коштів за покупку дверей, грошову компенсацію за понесену моральну шкоду у розмірі 5000 грн., понесені судові витрати у розмірі 1800 грн. та витрати за отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП в розмірі 54,40 грн. Зобовязати ФОП ОСОБА_2 повернути дверну фурнітуру, що позивач купував самостійно ( врізний дверний замок Mottura 54.797D (правий), марганцева броне пластина Mottura для 54.797, накладний дверний замок Gerda TYTAN ZX), та зобовязати відповідача провести демонтаж фурнітури у присутності позивача.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 17 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що відповідачем ОСОБА_2 були виконані усі зобовязання перед позивачем за договором від 25.11.2014 року.

Так, на думку апелянта, суд першої інстанції при ухвалені рішення не взяв до уваги пояснення позивача щодо нікчемності укладеного договору, оскільки, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ФОП ОСОБА_2 на момент укладення договору з ОСОБА_1 взагалі не мав права займатися а ні доставкою, а ні установкою, а ні роздрібним продажем дверей. Враховуючи вказане апелянт вважає, що у даному випадку повинен бути застосований принцип реституції за результатами укладеного між сторонами нікчемного правочину. Апелянт зазначає і те, що в судовому рішенні зазначено, що позивач не надав суду доказів про звернення до відповідача із заявою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, однак вказані вимоги позивач заявив у судовому порядку, у відповідності до рішення Конституційного суду по справі №1-2/2002, №15-рп/2002.

Крім того, суд дійшов до помилкового висновку, що відповідачем ОСОБА_2 були виконані усі зобовязання перед позивачем за договором від 25.11.2014 року.

Під час апеляційного розгляду даної справи від позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про затвердження мирової угоди та мирова угода від 26 березня 2018 року, в якій сторони домовилися врегулювати спір на основі взаємних поступок у справі №212/2269/15-ц шляхом підписання та виконання даної мирової угоди.

Відповідно до умов мирової угоди, укладеної 26 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, сторони домовились про наступне:

1.Предметом розгляду судової справи №212/2269/15-ц, в межах якої укладена дана

мирова угода, є позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

2.Сторони добровільно, за взаємним волевиявленням та відповідно до чинного

законодавства України прийшли до згоди укласти дану мирову угоду у даній справі і

встановили у ній такі умови урегулювання спору:

2.1. Відповідач погоджується відшкодувати Позивачу моральну шкоду у розмірі 2600,00грн. та перерахувати дану суму на картковий рахунок Позивача № 5168 3708 0062 6842 у ОСОБА_3, грошові кошти вважаються сплаченими з моменту підписання даної угоди;

2.2. Сторони узгодили, що двері «Ніка-орех» за розмірами 860*2050 з фурнітурою «Матура», які визначені договором від 25.11.2014 року «Про передачу у власність замовника вхідних броньованих дверей «Ніка-орех» за розмірами 860*2050 з фурнітурою «Матура» їх доставку та установку» залишаються у власності ОСОБА_1. Жодних доплат по цьому договору ОСОБА_1 не робить, а ОСОБА_2 цього не вимагає. Сторони примирилися і претензій один до одного не мають та мати не будуть.

2.3. Позивач, в свою чергу відмовляється від усіх заявлених позовних вимог та від апеляційної скарги по справі №212/2269/15-ц та не має права пред'являти в подальшому до Відповідача вимог щодо недоліків, якості, вартості отриманого товару, наданих послуг тощо за Договором від 25.11.14р., в тому числі вимагати відшкодувати моральну шкоду.

3.У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

4.Після належного виконання Сторонами пункту 2 даної мирової угоди, Сторони не мають одна до одної претензій та вимог у справі №212/2269/15-ц, що знаходиться в провадженні Апеляційного суду Дніпропетровської обл. (м. Кривого Рогу). ;

5.Дана мирова угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами.

6.Всі спори та розбіжності між Сторонами, які можуть виникати стосовно укладення, зміни умов даної мирової угоди, підлягають вирішенню у встановленому законодавством порядку.

7.Дана мирова угода складена українською мовою у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу: по одному для кожної із сторін, та один для Апеляційного суду Дніпропетровської обл.

8.Після затвердження даної мирової угоди провадження у справі №212/2269/15-ц припиняється.

В звязку з викладеним сторони просили суд постановити ухвалу про визнання даної мирової угоди та закрити провадження у справі.

Зазначена спільна заява та мирова угода приєднані до справи.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, та обставини які склалися між сторонами, приходить до висновку, що заява про укладення мирової угоди підлягає задоволенню.

Згідно частини 7 статті 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з положеннями статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статей 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Із наданої апеляційному суду мирової угоди вбачається, що сторони погодили умови, порядок та строки її виконання. Мирова угода не суперечить закону, стосується лише предмету спору та прав і обов'язків сторін та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторонам роз'яснено, що відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, рішення суду першої інстанції визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 373, 374 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати мирову угоду, укладену 26 березня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4, за умовами якої:

ОСОБА_2 відшкодовує ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2600,00 грн. та перераховує дану суму на картковий рахунок Позивача № 5168 3708 0062 6842 у ПАТ «СБЕРБАНК», грошові кошти вважаються сплаченими з моменту підписання даної угоди;

Сторони узгодили, що двері «Ніка-орех» за розмірами 860*2050 з фурнітурою «Матура», які визначені договором від 25.11.2014 року «Про передачу у власність замовника вхідних броньованих дверей «Ніка-орех» за розмірами 860*2050 з фурнітурою «Матура» їх доставку та установку» залишаються у власності ОСОБА_1. Жодних доплат по цьому договору ОСОБА_1 не робить, а ОСОБА_2 цього не вимагає.

Сторони примирилися і претензій один до одного не мають та мати не будуть.

Позивач ОСОБА_1 відмовляється від усіх заявлених позовних вимог та від апеляційної скарги по справі №212/2269/15-ц та не має права пред'являти в подальшому до ОСОБА_4 вимог щодо недоліків, якості, вартості отриманого товару, наданих послуг тощо за Договором від 25.11.14р., в тому числі вимагати відшкодувати моральну шкоду.

Визнати рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2015 року нечинним.

Провадження у справі №212/2269/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: