Номер провадження: 22-ц/785/1390/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2018 року м. Одеса

Справа № 520/17253/14-ц

Провадження №22-ц/785/1390/18

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Калараш А.А.,

суддів - Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа - ОСОБА_2 про визнання договору недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Огренич І.В., 01 листопада 2017 року в м. Одесі, -

встановив:

У грудні 2014 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з зазначеним позов і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 11.04.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсиббанк» був укладений кредитний договір, а поручителем по даному договору була ОСОБА_3

11.06.2012 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за зобовязаннями відповідачів відповідно до договору факторингу.

Позивач посилався на те,що відповідачі свої зобовязання по поверненню кредиту виконували неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 68334,27 дол. США.

Позивач остаточно просив суд стягнути з ОСОБА_4,ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором у розмірі 68334,27 дол. США з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом ,встановленним НБУ на день ухвалення рішення . Стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Кей-Колект» судові витрати (т.1 а.с.82).

У травні 2015 року відповідач ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічним позовом, за яким просила визнати недійсним договір поруки, посилаючись на те,що договір поруки № 193532 від 11.04.2008 року нею не підписувався.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором №0 від 11 квітня 2008 року в розмірі 56 927 доларів 02 центи США, що еквівалентно (1 долар США дорівнює 27,0200 гривень) 1 538 168 гривень 08 копійок, з яких:

- заборгованість за основним боргом - 52 295 доларів 82 центи США, що еквівалентно 1 413 033 гривні 06 копійок;

- заборгованість за відсотками - 4 631 долар 20 центів США, що еквівалентно 125 135 гривень 02 копійки.

В решті позову відмовлено

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано Договір поруки №193532 від 11 квітня 2008 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, недійсним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволення вимог ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовити повністю. Стягнути з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4019,40 грн. за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що: - судом порушено принципи рівності сторін судового процесу та 01.11.2017 року розглянуто справу у відсутності відповідача ОСОБА_2, котрий не міг зявитися до суду з поважних причин, про що подав відповідну заяву про відкладення розгляду справи, в результаті судом порушено ч. 4 ст. 169 ЦПК України; - судом безпідставно відхилено клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів документів, що були долучені ним до матеріалів справи, зокрема тих, що підтверджують перехід до ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитним договором; судом не враховано факту вчинення відповідачем дій з позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, наслідком чого є втрата позивача будь-яких додаткових вимог до відповідача, задовольнивши позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» суд вчинив подвійне стягнення, не врахувавши передачу позивачу іпотечного майна квартири АДРЕСА_1.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим ,що справа розглядалася в суді першої інстанції більше двох років і за цей час відповідач не оспорював наявність заборгованості ,але не погоджувався із сумою заборгованості. Відповідно до висновку про вартість обєкта незалежної оцінки , вартість 3-х кімнатної житлової квартири № 16 у місті Одеса по вул. Космонавтів ,буд. 9 становить 298 930,66 грн. і саме за даною вартістю ця квартира була прийнята на баланс ТОВ «Кей-Колект» .

Судове рішення в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним договору поруки та в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту не оскаржується, тому суд на підставі ст.367 ЦПК України ,законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2, підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення ,виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Кей-Колект» набув право стягнення заборгованості за договором кредиту, оскільки ОСОБА_2, свої зобовязання за договором кредиту виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 08.03.2017 року виникла заборгованість на суму 56 927 доларів 02 центи США.

Проте повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги,з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, крім того згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11.04.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0 , за умовами якого позичальник отримав в банку кредит у розмірі 62 390 доларів США, про що учасники справи не заперечують /т.1 а.с.6-12/.

Отримання коштів за кредитним договором ОСОБА_2 підтверджено меморіальним ордером від 11.04.2008 року / т.1 а.с. 54/.

На забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за договором кредиту , 11.04.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 193532 , за умовами якого ОСОБА_3 зобовязалася солідарно відповідати з ОСОБА_2 перед банком за зобовязаннями ,що передбачені кредитним договором № 0 (т.1 а.с.35-36) .

В той же день між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2, була передана в іпотеку квартира АДРЕСА_2 / т.1 а.с. 226-229/.

31.03.2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1 ,відповідно до умов якої сторони домовилися про строки сплати процентів (т.1 а.с.28).

За договором факторингу №4 від 11 червня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» свої права вимоги за зобовязаннями по кредитному договору від 11.04.2008 року / т.1 а.с 48-53/.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2,щодо недоведеності набуття ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за договором кредиту № 0 ,через відсутність оригіналу договору факторингу , не заслуговують на увагу, оскільки позивачем надані завірені належним чином копії документів ,які узгоджуються з вимогами ст.ст. 57-59,64 ЦПК України, в редакції чинною до 15.12.2017 року.

Звертаючись до суду з уточненим позовом ,ТОВ «Кей-Колект» посилався на те,що через неналежне виконання ОСОБА_2 своїх обовязків за договором кредиту № 0 від 11.04.2008 року ,станом на 08.03.2017 року ,виникла заборгованість у розмірі 68334,27 дол. США (т.1 а.с.82-83).

На підтвердження заборгованості ТОВ «Кей-Колект» було надано довідку розрахунок, яка не підписана відповідальними особами ,а копія завірена представником позивача ОСОБА_5 ,відповідно до якої заборгованість за договором кредиту № 0 від 11.04.2008 року ,станом на 08.03.2017 року становить 56927,02 дол. США (т.1 а.с.199).

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розрахунок заборгованості та довідка розрахунок не є тотожніми .

В судовому засіданні колегії суддів встановлено ,що у березні 2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернув стягнення на квартиру АДРЕСА_2 ,в порядку ст.ст. 36,37 Закону України «Про іпотеку» в позасудовому порядку, визнавши за собою право власності на спірну трикімнатну квартиру ,яку було оцінено у розмірі 298930,66 грн.,про що сторони не заперечують.

Матеріали справи не містять докази зменшення суми заборгованості за договором кредиту на суму вартості квартири.

Відповідач ОСОБА_2 погоджувався з наявністю заборгованості за договором кредиту , проте не погоджувався з сумою заборгованості.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції помилково посилався на довідку розрахунок, як на належний доказ в обґрунтування позовних вимог позивача.

Колегія суддів, неодноразово пропонувала ТОВ «Кей-Колект» надати суду розрахунок заборгованості, що було проігноровано.

Матеріали справи не містять розрахунку заборгованості на обґрунтування заявлених позивачем позовних вимог.

Відповідно до п.4-6 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами ) цивільного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність , пропорційність.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України ,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених цим Кодексом.

З врахуванням наведеного, позов ТОВ «Кей-Колект» не підлягає задоволенню, через недоведеність позовних вимог.

ТОВ «Кей-Колект» не позбавлений права та можливості звернутися до суду з відповідним позовом , надавши в обґрунтування позовних вимог належні та допустимі докази ,або іншим шляхом захистити свої права.

За таких обставин, відповідно до ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2, підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір, сплачений при принесенні апеляційної скарги у розмірі 4019,41 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374,376, 381-384,390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2017 року в частині задоволених позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту скасувати і в цій частині ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити.

Стягнути з ТОВ «Кей-Колект» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 4019,41 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 09.06.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8