Справа № 583/3056/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Шаміладзе В.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 м. Охтирці цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Охтирська районна державна нотаріальна контора, Чернеччинська сільська рада Охтирського району, Сумської області, про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, встановлення факту прийняття спадщини, -

встановив:

01.08.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року без реєстрації шлюбу; встановлення факту прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її батька - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на земельну частку (пай), що належала за життя ОСОБА_3 на підставі сертифікату на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивує тим, що її прадід ОСОБА_4 із 1970 року по 1997 рік проживав однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 Вони разом вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, разом утримували будинок, сплачували комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 року усе його майно, яке належало йому на час відкриття спадщини успадкував її батько ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько, після смерті якого вона успадкувала належне йому при житті нерухоме майно у вигляді земельних часток (паїв), присадибної ділянки та житлового будинку. Після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) площею 3,86 га, розташованої на території Чернеччинської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 30.12.1996 року. Враховуючи, що ОСОБА_3 проживала із прадідусем заявниці однією сім'єю без реєстрації шлюбу, не мала інших спадкоємців, а після її смерті заявниця продовжувала користуватися майном померлої, вважає, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, в наслідок спадкової трансмісії, що передбачено ст.ст. 549, 551 ЦК України (в редакції 1963 року), однак при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 їй було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав відсутності документу, що підтверджує факт родинних відносин.

Заявниця до судового засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином. Її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав викладених в заяві, просив їх задовольнити.

Представник Чернеччинської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, в судове засідання не з'явився. Від зазначеної установи надійшла письмова заява в якій вони просять справу розглянути без представника сільської ради.

03.08.2018 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, згідно свідоцтва про шлюб дівоче прізвище - ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданого виконкомом Хухрянської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, 13.05.2009 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, актовий запис про смерть № 24 (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_5 заявниця успадкувала належне йому майно, яке складалося з житлового будинку з надвірними та побутовими спорудами, розташованими на приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1, Сумської області; приватної земельної ділянки площею 0,30 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства та двох приватних земельних ділянок площею 3,42 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, які знаходяться по АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 16, 17).

За життя ОСОБА_5 успадкував після свого дідуся ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, майно у вигляді жилого будинку з надвірними та побутовими спорудами, жилою площею 15,8 м2, який знаходиться на приватній земельній ділянці по АДРЕСА_3, Сумської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 22) та витягом із Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 42).

Судом встановлено, що прадід ОСОБА_2 - ОСОБА_4 із 1970 року по 1997 рік проживав однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, що підтверджується довідкою Хухрянського старостинського округу Чернеччинської сільської ради № 571 від 10.07.2018 року (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть, виданого Хухрянським сільвиконкомом, Охтирського району, Сумської області, від 01.09.1999 року (а.с. 13).

Згідно довідки № 564 від 09.07.2018 року, виданої Хухрянським старостинським округом, Чернеччинської сільської ради, Охтирського району, Сумської області, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року на день смерті проживала та була зареєстрована в будинку ветеранів за адресою: АДРЕСА_4 Сумської області, та за життя заповіт у виконкомі Хухрянської сільської ради не посвідчувала (а.с. 12).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності аграрно-пайового об'єднання «Хухрянське», площею 3,86 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Заявниця зазначає, що за життя її батько ОСОБА_5 користувався земельною часткою (паєм), яка знаходиться в с. Хухра, Охтирського району, Сумської області, і належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай), виданого Охтирською районною державною адміністрацією 30.12.1996 року (а.с. 11).

Після смерті батька зазначений сертифікат на право на земельну частку(пай) знаходився у ОСОБА_2, яка користувалася даним земельним паєм, а тому вважала себе такою, що вступила в управління та володіння спадковим майном, яке залишилися після смерті ОСОБА_3 В зв'язку з цим ОСОБА_2 звернулася до Охтирської районної державної нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3, але отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини відсутності документів, які є доказом родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем (а.с.10).

Згідно інформації, наданої Охтирською районною державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року до нотаріальної контори не зверталися спадкоємці із заявами про прийняття та/або відмову від спадщини; спадкова справа не відкривалася; свідоцтва про право на спадщину не видавалися; заповіт в нотаріальній конторі не посвідчувався (а.с.45, 47, 48).

За роз'ясненнями Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв'язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Так, відповідно до ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Те ж саме вбачається і зі змісту ст. 555 ЦК України (1963 року).

У відповідності до вимог ст. 529 Цивільного кодексу України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 530 ЦК України (1963 року) передбачено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

У своїх вимогах заявниця посилається на ст. 551 ЦК України (1963 року), згідно якої у разі смерті спадкоємця, закликаного до спадкоємства за законом або за заповітом, після відкриття спадщини і який не встиг її прийняти в установлений строк право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Однак судом встановлено, що прадід заявниці ОСОБА_4, спадкоємцем якого був її батько, помер у 1997 році, а ОСОБА_3, з якою він проживав однією сім'єю - у 1999 році, заповіт ОСОБА_3 не складала.

З аналізу наведених норм цивільного законодавства та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 не відносився до кола її спадкоємців ані за законом, ані за заповітом, а отже за свого життя ОСОБА_5 не набув права на майно, яке належало померлій у 1999 році ОСОБА_3 та яке заявниця має намір успадкувати.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що батько заявниці ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та після його смерті ОСОБА_2 успадкувала належне йому на час відкриття спадщини майно, тобто майно, яке знаходилося у нього на відповідних правових підставах.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором, що вбачається зі змісту ст. 5 ЦПК України.

Таким чином, суд вважає, що заявлені вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими, такими, що не узгоджуються з нормами діючого законодавства, заявниця не надала суду достатніх доказів, які б свідчили про порушення її охоронюваних прав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що права заявниці в даному випадку не порушені, а тому відновленню в судовому порядку не підлягають, в зв'язку з чим вважає за доцільне відмовити у задоволенні її вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 263, 264, 265, 268, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, встановлення факту прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Р.В.Сидоренко