"12" грудня 2018 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
12 грудня 2018р. Справа №642/2778/18 Провадження №2/642/1209/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;
За відсутності позивача ОСОБА_3 підприємства «Харківводоканал», відповідача ОСОБА_4, повідомлених про день та час розгляду справи;
розглянув у відкритому судовому засіданні, справу за позовом ОСОБА_3 підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_4, про стягнення боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення,
Позивач звертаючись до суду заявлє позовні вимоги до відповідачів, а саме:
Стягнути, ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3 підприємства «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 3410 грн. 86 коп. із них:
- за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2013 по 30 квітня 2018 у розмірі 1827 грн. 84 коп.;
- за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2013 по 30 квітня 2018 у розмірі 1087 грн. 93 коп.
- інфляційні витрати - 93 грн. 13 коп.;
- 3% річних від простроченої суми - 401 грн. 96 коп.
В обґрунтування змісту позовних вимог позивач зазначив, відповідачка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком №394952.
Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875 споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону № 1875 розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затверджені в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.
У підсумку за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 3410 грн. 86 коп.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошової зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином відповідачу нараховані суми інфляційних витрат за час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.
Тому позивач заявляє вказані позовні вимоги.
Відповідачка відзиву на позовну заяву суду не надала.
Судом в межах завалених позовних вимог, на підставі наданих доказів, встановлені наступні факти та обставини:
Відповідачка зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком №394952.
Позивач звертається до суду у порядку позовного провадження. В обґрунтування правової позиції позивач наводить розрахунок щодо заборгованості відповідача.
Дослідив та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи суд вважає:
Нарахування за надані послуги централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою проводяться на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до ч. 2 ст. Закону № 1875 та п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630.
При проведенні розрахунків зі споживачами до 01.01.2017 КП «Харківводоканал» застосовувалися норми водоспоживання і водовідведення, затверджені рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради народних депутатів «Про встановлення та застосування норм водоспоживання і водовідведення, та порядку розрахунків» від 09.04.1997 № 256.
З 01.01.2017 підприємством застосовуються норми водоспоживання і водовідведення, закріплені рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про затвердження нормативів нормі водоспоживання та водовідведення для населення в разі відсутності засобів обліку води» від 28.12.2016 №901.
За вимогами 901, 903 ЦК України передбачено: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець)зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Отже між сторонами укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення, що підтверджено абонентським рахунком №394952.
За боржниками утворилась заборгованість в сумі 3410 грн. 86 коп. із них:
- за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2013 по 30 квітня 2018 у розмірі 1827 грн. 84 коп.;
- за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2013 по 30 квітня 2018 у розмірі 1087 грн. 93 коп.
В підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем наведено розрахунок заборгованості відповідачів.
Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В порушення вимог ст..12, ЦПК України, відповідачами не спростовано вказаний розрахунок заборгованості.
Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто - неналежне виконання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правої наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч.І, 2 ст. 625 ЦК України, боржники, які прострочили виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязані сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Таким чином, боржникам нараховано:
- інфляційні витрати - 93 грн. 13 коп.;
- 3% річних від простроченої суми - 401 грн. 96 коп.
п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання і водовідведення» № 2918 від 10.01.2002 споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Таким чином, позивач має в межах правовідносин врегульованих укладеним договором про надання комунальних послуг заявляти вимоги щодо стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Вимогами статті 541 ЦК України визначено: Солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.
Виходячи з наведеного, суд вважає, вимоги позивач обґрунтував щодо заборгованості відповідачів по отриманим послугам, яки відповідачем на день розгляду справи не спростовані. Отже вимоги, згідно наведених норм закону в межах виконання договірних зобовязань підлягають задоволенню.
Таким чином, вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 141, 142, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_4, про стягнення боргу за надані послуги водопостачання та водовідведення, задовольнити повністю.
Стягнути, з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3 підприємства «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 3410 грн. 86 коп. із них:
- за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2013 по 30 квітня 2018 у розмірі 1827 грн. 84 коп.;
- за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2013 по 30 квітня 2018 у розмірі 1087 грн. 93 коп.
- інфляційні витрати - 93 грн. 13 коп.;
- 3% річних від простроченої суми - 401 грн. 96 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підприємства «Харківводоканал» судовий збір в розмірі 1762грн. 00коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_4, про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.М.Євтіфієв