Ухвала

23 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 304/289/17

провадження № 61-42288ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт-Тревел Україна», яка підписана представником Качмаром Іваном Остаповичем, на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2018 року, додаткове рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 04 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт-Тревел Україна» про стягнення майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у березні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Резорт-Тревел Україна» (далі - ТОВ «Резорт-Тревел Україна»), у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог, просили стягнути з відповідача майнові збитки у розмірі 10 436,96 грн (що еквівалентно 328 євро) та моральну шкоду у розмірі 1 000 грн та 3 000 грн на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно.

Рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ТОВ «Резорт-Тревел Україна» на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 436,96 грн за оплату туристичних послуг, що еквівалентно 328 Євро, завданої майнової шкоди. Стягнуто з ТОВ «Резорт-Тревел Україна» на користь ОСОБА_2 1 000,00 грн та на користь ОСОБА_3 3 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.

Додатковим рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Закарпатської області від 04 липня 2018 року рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2017 року залишено без змін.

ТОВ «Резорт-Тревел Україна» звернулося 07 серпня 2018 року до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка підписана представником Качмаром І. О., на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2018 року, додаткове рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 04 липня 2018 року. ТОВ «Резорт-Тревел Україна» посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 304/289/17 становить 14 436,96 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 304/289/17 є малозначною у силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Вказівка в резолютивній частині постанови апеляційного суду Закарпатської області від 04 липня 2018 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов'язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Окрім цього, згідно зі статтею 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

У пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дозволяє зробити висновок, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2018 року та постанова апеляційного суду Закарпатської області від 04 липня 2018 року ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Додаткове рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року в апеляційному порядку не переглядалось, а отже не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ТОВ «Резорт-Тревел Україна» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 17, 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Резорт-Тревел Україна» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2018 року, додаткове рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 28 лютого 2018 року та постанову апеляційного суду Закарпатської області від 04 липня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат