Справа № 615/896/18
Провадження № 2/615/402/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Токмакової А.П.,

секретаря судового засідання Антоненко М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Валки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Усань Н.І.,

в с т а н о в и в:

14.06.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить: встановити факт, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, проживав за адресою: АДРЕСА_1, однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5; визнати за позивачем право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми "Сніжків", згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Валківської райдержадміністрації № 102 від 08.04.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.05.1996 року за № 326, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла його рідна мати ОСОБА_5, яка останні 20 років життя і до самої смерті співмешкала з ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. За час спільного проживання померлі не укладали офіційний шлюб, а перебували фактично у цивільному шлюбі, весь час вели спільне господарство, обробляли огород, при необхідності здійснювали ремонт будівель та іншого обладнання. Після смерті чоловіка мати не зверталася до нотаріальної контори на протязі 6-місячного терміну для прийняття спадщини, хоча на день смерті проживала разом з ним однією сім'єю більше п'яти років за одним зареєстрованим місцем проживання, що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. ?

Посилаючись ч.2 ст.21, ст.74 СК України, ст.1264 ЦК України, позивач вважає необхідним встановлення вказаного юридичного факту для оформлення належних позивачу спадкових прав.

Зокрема, на день смерті ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми "Сніжків", розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_2. У померлого ОСОБА_4 відсутні діти, батьки, рідні брати і сестри, інші родичі. Спадщину після його смерті ніхто не прийняв, тому єдиною спадкоємицею була мати позивача, яка фактично прийняла спадщину, але за життя не встигла переоформити на своє ім'я.

Як зазначив позивач, через те, що попередній спадкоємець не оформив належним чином свої спадкові права, створюється неможливість реалізації його суб'єктивного земельного права в зв'язку з чим, посилаючись на положення ст.ст.328,1217,1258, 1268,1270,1274,1276 ЦК України, ст.ст.81,152 ЗК України, ст.ст.3,11,118-120 ЦПК України, змушений звернутися до суду з даним позовом, оскільки вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо.

Представник відповідача - сільський голова ОСОБА_3 09.08.2018 року подала відзив, зі змісту якого просить вирішити справу згідно чинного законодавства. Вказала, що згідно записів в погосподарських книгах сільради відомо, що померлий ОСОБА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2, маючи фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_5, яка була зареєстрована за цією ж адресою на протязі більше 15 років.

Земельна частка (пай) розміром 3,95 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) розташована на території Сніжківської сільської ради Валківського району Харківської області та на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 14.05.1996 р., виданого на підставі рішення Валківської райдержадміністрації за №102 від 08.04.1996 р., належить померлому ОСОБА_4

Правом надання відповіді на відзив та заперечень у відповідності до ст.ст.179,180 ЦПК України сторони не скористалися.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили задовольнити, посилаючись на викладені вище обставини. При цьому позивач підтвердив, що мати та її чоловік проживали разом більше 20 років без реєстрації шлюбу в с. Сніжків. Він, як військовослужбовець, після звільнення приїхав до м. Валки в 1986 році. Весь час приїздив до батьків, допомагав їм по господарству, в тому числі щодо використання земельного паю, який свого часу померлим ОСОБА_4 передано в оренду.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення позову, посилаючись на викладені у відзиві обставини.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є рідним сином ОСОБА_5, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, зареєстрованого 10.09.1955 року Рунівщинською сільською радою Полтавської області, актовий запис № 29.

Мати позивача - ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5, видане 03.01.2006 року Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 01.

За життя мати позивача близько 20 років була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_2, разом з ОСОБА_4 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується даними погосподарської книги.

Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які знають сім'ю ОСОБА_4 з 1971 року та 1969 року відповідно. Вказали, що ОСОБА_4 жив весь цей час з ОСОБА_5 по день смерті, вели спільне господарство. Син ОСОБА_5 - позивач у справі навідувався до батьків. Вказали, що знають сім'ю лише з позитивної сторони.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, що слідує з Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого 01.11.2000 року Сніжківською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 43.

Як вбачається із Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 52992550 від 16.08.2018 року спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 не відкривалась.

Згідно фотокопії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Валківської райдержадміністрації № 102 від 08.04.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.05.1996 року за № 326, ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми "Сніжків".

Мати позивача за життя не встигла переоформити на своє ім'я право на земельну частку (пай) яка перебувала у колективній власності агрофірми "Сніжків", розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка згідно Сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серія НОМЕР_2, належала ОСОБА_4.

Після смерті матері позивач прийняв спадщину, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру №5036805 від 19.05.2006 року про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі (спадкодавець - ОСОБА_5). До складу спадщини, в тому числі входив житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки голови комісії з персоніфікації земельних ділянок Спостережної ради колективу співвласників майнового комплексу і земельного масиву та власників земельних ділянок, що знаходяться в оренді СТОВ «Сніжків» земельній частці паю, що належить ОСОБА_4, спадкоємцем якого є позивач у справі, присвоєно номер 783.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об'єктом відносин спадкування виступають права та обов'язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст. 1221 ЦК України).

Ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п.23 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Об'єкти спадкування мають майновий характер, а тому приймаючи спадщину позивач приймає права і обов'язки спадкодавця.

В п.21 даної Постанови встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Згідно підпункту 4.4 пункту 4 глави 10 розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 9 (набрав чинності 07.03.2012 року) при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтв. Факт проживання спадкоємців однією сім'єю підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1276 якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Сертифікат на право на земельну частку (пай), вже отриманий громадянином, згідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України вважається правовстановлюючим документом при реалізації ним права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникові земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) земельної ділянки та видачі громадянину державного акту на право власності на землю.

Згідно роз'яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці.

Із наданих позивачем доказів та пояснень свідків вбачається, що його мати ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 на час відкриття спадщини спільно проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1. Від даного факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав фізичної особи, але законом не визначено іншого порядку його встановлення, тому суд задовольняє позов у цій частині, що відповідає положенням ч.2 ст.315 ЦПК України.

Аналізуючи положення ст.ст.1217,1258, 1264,1276 ЦК України, суд приходить до висновку, що мати позивача мала право на спадкування майна, що залишилося після померлого ОСОБА_4, в четверту чергу, але не встигла прийняти спадщину, тому право на прийняття належної їй частки у спадщині переходить до її спадкоємця - позивача у справі.

Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття спадкодавцем права власності на спадкове майно судом не встановлено, позивач у справі є спадкоємцем за законом, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності на спадщину, що залишилася після смерті матері, в тому числі яку вона не встигла прийняти після смерті ОСОБА_4, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, проживав за адресою: АДРЕСА_1, однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини з ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право на земельну частку (пай) розміром 3,95 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми "Сніжків", згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданого на підставі рішення Валківської райдержадміністрації № 102 від 08.04.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 20.05.1996 року за № 326, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 23.08.2018 року.

Суддя А.П. Токмакова