Дата документу 12.12.2018 Справа № 335/9926/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1215/18 Головуючий у 1-й інстанції: Макаров В.О.
Є.У.№ 335/9926/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Приватного підприємства «Ориент», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «СП МДМ», Державний Реєстратор Комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області Гопка Юрій Володимирович про визнання права власності,

за апеляційною скаргою приватного підприємства «Ориент» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 31 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися до суду з вищевказаним позовом. Зазначали, що є співвласниками нерухомого майна, розташованого в будівлі АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_3 належать приміщення №№264, 266, 268, 269,270, 271, 272, 273, а ОСОБА_4 - приміщення №№ 263,265,267. Вказані приміщення були виділені позивачами при виході зі складу учасників ТОВ «СП МДМ». Судовим рішенням від 25 січня 2012 року належні позивачам приміщення були виділені в окреме користування, а допоміжні приміщення - сходові клітини, ліфти, коридори, кімната охорони тощо залишалися у загальному користуванні. 06 серпня 2018 року з інформації, отриманої із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позивачам стало відомо, що за приватним підприємством «Ориент» було здійснено реєстрацію права власності на належні їм допоміжні приміщення. Посилаючись на незаконність дій державного реєстратора, просили суд на підставі ст.ст.186, 382 ЦК України визнати за ними право спільної сумісної власності на нерухоме майно в будівлі літ. К-4 інв. № 1000094 за адресою: АДРЕСА_1, а саме: коридор № 28 площею 23,0 кв.м., допоміжне приміщення № 281, площею 7 кв.м., коридор 282, площею 2,5 кв.м., ліфт № 521, площею 5,5 кв.м., ліфт № 522, площею 4,9 кв.м., коридор № 771 площею 16,1 кв.м., коридор № 79, площею 55,8 кв.м., кімната охорони № 791, площею 3,5 кв.м., коридор № 792 площею 23,8 кв.м., коридор № 141, площею 9,4 кв.м., коридор № 214, площею 23,1 кв.м., коридор № 216-3, площею 7,2 кв.м., санвузол № 217-1, площею 2,8 кв.м., вмивальник № 217-2, площею 2,4 кв.м., туалет № 217-3, площею 1,3 кв.м., вмивальник № 219, площею 2,6 кв.м., туалет № 219-1 площею 1,3 кв.м., коридор № 255, площею 4,6 кв.м., сходову клітину підвального поверху І площею 31,7 кв.м., сходову клітину підвального поверху ІІ площею 33,0 кв.м.; сходову клітину підвального поверху ІІІ площею 15,9 кв.м., сходову клітину підвального поверху IV площею 18,1 кв.м.; сходову клітину першого поверху І площею 37,6 кв.м., сходову клітину першого поверху ІІ площею 16,8 кв.м., сходову клітину першого поверху ІІІ площею 20,5 кв.м., сходову клітину другого поверху І площею 48,3 кв.м., сходову клітину другого поверху ІІ площею 16,8 кв.м.; сходову клітину третього поверху І площею 38,1 кв.м., сходову клітину третього поверху ІІ, площею 16,8 кв.м.; сходову клітину четвертого поверху І площею 38,1 кв.м., сходову клітину четвертого поверху ІІ площею 16,8 кв.м., сходову клітину п'ятого поверху І площею 19,8 кв.м.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 35436613 від 30.05.2017 р. та запис про проведену державну реєстрацію права власності номер 20664959 від 26.05.2017 р. реєстратора Гопка Ю.В. Комунального підприємства «Центр надання послуг» Балабинської селищної ради Запорізької області.

Того ж дня позивачем ОСОБА_3 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, оскільки відповідач перешкоджає їм користуватися своєю власністю, має намір здійснити в спірних приміщеннях перебудову і відчужити їх.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Накладено арешт на об'єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 101, приміщення в будівлі літ. К-4, інв. № 1000094, за адресою АДРЕСА_1, складовими частинами якого є коридор № 28 площею 23,0 кв.м., допоміжне приміщення № 281, площею 7 кв.м., коридор 282, площею 2,5 кв.м., ліфт № 521, площею 5,5 кв.м., ліфт № 522, площею 4,9 кв.м., коридор № 771 площею 16,1 кв.м., коридор № 79, площею 55,8 кв.м., кімната охорони № 791, площею 3,5 кв.м., коридор № 792 площею 23,8 кв.м., коридор № 141, площею 9,4 кв.м., коридор № 214, площею 23,1 кв.м., коридор № 216-3, площею 7,2 кв.м., санвузол № 217-1, площею 2,8 кв.м., вмивальник № 217-2, площею 2,4 кв.м., туалет № 217-3, площею 1,3 кв.м., вмивальник № 219, площею 2,6 кв.м., туалет № 219-1 площею 1,3 кв.м., коридор № 255, площею 4,6 кв.м., сходову клітину підвального поверху І площею 31,7 кв.м., сходову клітину підвального поверху ІІ площею 33,0 кв.м.; сходову клітину підвального поверху ІІІ площею 15,9 кв.м., сходову клітину підвального поверху IV площею 18,1 кв.м.; сходову клітину першого поверху І площею 37,6 кв.м., сходову клітину першого поверху ІІ площею 16,8 кв.м., сходову клітину першого поверху ІІІ площею 20,5 кв.м., сходову клітину другого поверху І площею 48,3 кв.м., сходову клітину другого поверху ІІ площею 16,8 кв.м., сходову клітину третього поверху І площею 38,1 кв.м., сходову клітину третього поверху ІІ, площею 16,8 кв.м.; сходову клітину четвертого поверху І площею 38,1 кв.м., сходову клітину четвертого поверху ІІ площею 16,8 кв.м., сходову клітину п'ятого поверху І площею 19,8 кв.м., та заборонити приватному підприємству «Ориент» (, 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 8/10) їх відчуження.

В апеляційній скарзі ПП «Ориент» зазначає, що ухвала про забезпечення позову постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки ні копію позовної заяви, ні копію ухвали про відкриття провадження підприємство не отримувало, а тому не мало можливості надати суду свої заперечення. Вважає, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а отже суд не мав права вживати заходи забезпечення позову. Просить ухвалу суду скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачі вказують, що суд обгрунтовано вжив заходи забезпечення позову, наклавши арешт на спірні об'єкти нерухомості, які є допоміжними приміщеннями для обслуговування пов'язаних з ними спільним призначенням основних об'єктів будівлі, власниками яких є позивачі. Технічна помилка у даті набрання судового рішення не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

В судове засідання представник ПП «Ориент» не з'явився, просив відкласти розгляд справи, пославшись на свою зайнятість в іншому процесі. Суд визнав причини неявки представника юридичної особи неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті. Оскільки ст.153 ЦПК України передбачений розгляд судом питання про забезпечення позову за відсутності сторін, неявка представника відповідача у засідання апеляційного суду для участі у розгляді його апеляційної скарги не є перешкодою для її розгляду.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, відповідач вчиняє дії щодо його перебудови, існує загроза відчуження спірного майна, а тому невжиття заходів для забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у випадку його задоволення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

За змістом ст.ст. 149, 150 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Встановивши, що між сторонами існує майновий спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для застосування заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно є достатнім видом забезпечення позову у цій справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не отримував копії позовної заяви і не був обізнаний про відкриття провадження у справі, а тому не мав можливості надати свої заперечення проти позову, не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права і не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

За положенням ст.ст.149, 153 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Отже, необізнаність відповідача про відкриття провадження у цій справі не є перешкодою для вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом порушені правила предметної підсудності є також неспроможними, оскільки за положенням ст. 19 ч.1 ЦПК України спір, що виник між сторонами, відноситься до юрисдикції загальних судів.

Технічна помилка у даті набрання законної сили судовим рішенням також не є підставою для його скасування.

Інших доводів, які б вказували на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали судді апеляційна скарга не містить.

З мотивів, викладених вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом вжито заходів забезпечення позову з дотриманням вимог ЦПК України, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Ориент» залишити без задоволення.

Ухвалу Орждонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року по цій справі залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанов складено і підписано 13 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: