АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2837/18 Справа № 179/2045/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Гречишникової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Фермер»

на ухвалу судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» до ОСОБА_2, Приватного підприємства «Агрофірма «Діана», третя особа: Державний реєстратор ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису) та поновлення договору оренди землі,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» звернулося з позовною заявою до ОСОБА_2, ПП «Агрофірма «Діана», третя особа: Державний реєстратор ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису) та поновлення договору оренди землі.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року зазначена позовна заява залишена без руху для усунення недоліків: додано документ, що підтверджує сплату судового збору за вимоги немайнових характерів, тобто про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб та поновлення договору оренди землі сплачено однією квитанцією №213 від 27 листопада 2017 року на суму 3200 грн. Згідно ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року позовну заяву повернуто позивачу. Повертаючи позовну заяву,суд першої інстанції виходив з того,що недоліки позивачем не усунуто.

Не погодившись з зазначеною ухвалою суду, ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» звернулося з апеляційною скаргою,в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» не містить вимоги сплати судового збору окремими квитанціями у разі обєднаних в одній позовній заяві позовних вимог, при зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір згідно вимог чинного законодавства.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_4.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Дніпропетровської області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що чинне законодавство не містить вимоги сплати судового збору окремими квитанціями у разі обєднаних в одній позовній заяві позовних вимог, при зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір відповідно до вимог закону, отже, висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху та її повернення є передчасним.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обовязків. Практика ЄСПЛ, зокрема, у рішенні "Меньшакова проти України" вказує, що "право на суд" включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на розгляд спору судом.

Відтак, встановлюючи негативні наслідки у вигляді повернення позову, суд позбавив сторону гарантованого законом права на справедливий судовий розгляд, складовою якого є право доступу до суду.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

керуючись ст.ст. 367, 374,379,381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Фермер» задовольнити.

Ухвалу судді судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року скасувати, повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 червня 2018 року.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_5