Справа № 525/1371/18
Провадження № 2/525/390/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2018 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши на підготовчому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3, який на момент смерті проживав за адресою АДРЕСА_1 сам. Через три місяці і шість днів після смерті ОСОБА_3, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 раптово померла баба позивача ОСОБА_1 (а мати померлого ОСОБА_3.) ОСОБА_4. Уже після смерті обох, але до шести місяців з часу смерті батька ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу Бутенко Л.І. із заявою про прийняття спадщини і після батька ОСОБА_3 та після баби ОСОБА_4 позивача ОСОБА_1, оскільки спадкове майно було і після смерті батька ОСОБА_3, оскільки йому належала квартира АДРЕСА_1 і після смерті баби ОСОБА_4, а саме земельна ділянка площею 4,13 га для ведення сільського господарства. Але нотаріус пояснила ОСОБА_1, що йому не потрібно писати заяву після смерті батька, оскільки спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняла його мати, а баба позивача ОСОБА_4 і йому потрібно писати заяву про прийняття спадщини тільки після смерті баби ОСОБА_4, що позивач і зробив. На той час позивачу ОСОБА_1 було 24 роки і він тоді вважав, що коли нотаріус його проконсультувала так, то це є вірно.

22.05.2007 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру, яка належала батькові позивача ОСОБА_3, у цьому свідоцтві, яке видане на ім'я ОСОБА_1 нотаріус вказує, що спадкове майно, яке складається із квартири, яка належала ОСОБА_3, спадкоємцем якого по закону була його мати ОСОБА_4, яка в зв'язку зі смертю не встигла у встановлений законом термін прийняти спадщину на підставі типового договору купівлі - продажу. Тобто, оскільки нотаріус позивачу ОСОБА_1 видав спадковий документ на квартиру, яка належала батькові позивача ОСОБА_3, але після смерті баби, то позивач ОСОБА_1 вважає, що йому дійсно не потрібно було писати заяву про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки все майно батька позивача ОСОБА_1 перейшло до баби позивача (до матері померлого) ОСОБА_4, а написав заяву тільки після смерті баби. Після цього позивач ОСОБА_1 розраховував та «очікував» в розумінні позицій Європейського суду на оформлення на своє ім'я після смерті батька ОСОБА_3 на все спадкове майно. Позивач ОСОБА_1 вважає, що нотаріус не вірно його проконсультувала і сама помилилася, видавши йому свідоцтво про право на спадщину на квартиру, що підтвердила на сьогодні державний нотаріус Кириченко Т.М., повідомивши, що після смерті батька ОСОБА_3 спадкова справа не заведена та відсутні особи, які є спадкоємцями і які б проживали разом із батьком на момент смерті. Відповідно до позиції, яка висвітлена у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії», власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користування своєю власністю.

06.12.2005 року позивач ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала бабі позивача за життя - ОСОБА_4. Тобто позивач ОСОБА_1 отримав спадкові документи на спадкове майно, яке належало і його бабі і його батькові.

До складу спадкового майна після смерті батька позивача ОСОБА_3 також, поряд з іншим, входить право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату серії НОМЕР_2 по КСП «Багачанське», який був виданий батькові позивача ОСОБА_3 за життя 08.07.2005 року.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Великобагачанського нотаріального округу із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), але йому було відмовлено та нотаріус пояснила, що після смерті батька позивача ОСОБА_3 спадкова справа не відкрита, коли позивач ОСОБА_1 показав їй свідоцтво про право на спадщину на квартиру, яке йому було видано, то нотаріус також йому пояснила, що якщо свідоцтво не визнане недійсним, то воно дійсне, але нотаріус не може видати позивачу спадкові документи після смерті батька ОСОБА_3, бо а ні баба позивача ОСОБА_4, а ні сам позивач ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3 не прийняли. Нотаріус роз'яснила позивачу ОСОБА_1, щоб останній звернувся до суду про продовження строку на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті батька позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 немає, спору про майно також не має.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у прийнятті заяви на спадщину через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини (а.с.а.с.2-3).

В підготовче засідання представник позивача адвокат ОСОБА_8 подала письмове клопотання про підтримання заявленого позову та просила провести розгляд справи у її відсутність (а.с.33).

До проведення підготовчого судового засідання у справі та до початку розгляду справи по суті від відповідача у справі Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області до суду надійшов лист №2328/02-23 від 27.11.2018 року про те, що даний відповідач визнає заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 і просить провести відповідне судове засідання у відсутність їх представника (а.с.32).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 цієї статті, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Відповідач у справі має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу (п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України). За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні - це певна річ (об'єкт), щодо якої виник спір.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_3, який проживав на момент смерті сам за адресою: АДРЕСА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції у Полтавській області видано свідоцтво про смерть та зроблено актовий запис за №117 (а.с.5).

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.2005 року, виданим державним нотаріусом Бутенко Л.І. вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 є: по праву представлення її онук на долю померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 батька ОСОБА_3 - ОСОБА_1 спадкове майно, на яке видане свідоцтво, яке складається з права власності на приватизовану земельну ділянку, площею 4,13 га, для ведення сільського господарства, що знаходиться на території Великобагачанської селищної ради Полтавської області та належить померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Великобагачанською селищною радою 04.03.1998 року та зареєстроване в книзі під №695 (а.с.6).

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2007 року, виданим державним нотаріусом Бутенко Л.І. вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 є: її онук ОСОБА_1 спадкове майно, яке складається з права власності на квартиру АДРЕСА_1 та належить померлому ОСОБА_3, спадкоємцем якого по закону була його мати ОСОБА_4, яка у зв'язку зі смертю не встигла у встановлений законом термін прийняти спадщину на підставі типового договору купівлі - продажу, посвідченого Великобагачаською державною нотаріальною конторою 11.02.1992 року та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 11.04.2007 року за №18481834 (а.с.7).

З свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яке видане Великобагачанським райвідділом ЗАГС Полтавської області вбачається, що батьками ОСОБА_1 відповідно є: батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_9, про що в книзі реєстрації зроблено актовий запис №63 від 19.07.1980 року (а.с.8).

Відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), вбачається що видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства «Багачанське» ОСОБА_3, який проживає в АДРЕСА_1 на підставі рішення Великобагачанської районної державної адміністрації від 21.03.1997 року №68 належить право на земельну частку (пай) у земля, яка перебуває у колективній власності КСП «Багачанське» розміром 2,65 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.9).

Виконуюча обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. постановою від 27.09.2018 року відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини у зв'язку з пропущенням терміну для прийняття спадщини до встановлення додаткового терміну для прийняття спадщини (а.с.10).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно повідомлення виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 22.11.2018 року №1155, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину та з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), вбачається, що спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 відсутня, запотів після його смерті відсутній (а.с.а.с.29-31).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

У відповідності до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України "для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини".

Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що "за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини."

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Обґрунтовуючи зміст позовних вимог, ОСОБА_1 посилається у позові на те, що він не може одержати у виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом (земельну ділянку, місцезнаходженням якої є Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області та право власності на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, оскільки нотаріус позивачу ОСОБА_1 пояснила, що не потрібно писати заяву після смерті батька ОСОБА_3, оскільки спадщину після смерті батька позивача прийняла мати померлого ОСОБА_3 та баба позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 і потрібно писати заяву тільки після смерті баби ОСОБА_4, що позивач і зробив. 27.09.2018 року позивач звернувся до виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. з метою оформлення права власності на майно в порядку спадкування, однак в цьому йому було відмовлено.

Суд оцінив наявні у справі докази конкретних обставин справи та відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину (що вбачається з відомостей, отриманих від виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори), права особи на спадкування за законом, а також враховуючи визнання відповідачем у справі заявлених позовних вимог ОСОБА_1, що не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів та висновки ВСУ, викладені при розгляді справи №6-1320цс17 від 23.08.2017 року, з огляду на положення ст.55 Конституції України приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 з поважних причин пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3, оскільки з сукупності досліджених матеріалів справи вбачається, що так як ОСОБА_1 не знав про те, що потрібно писати заяву на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, тому він заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк (шестимісячний) не подавав; при цьому, після звернення позивача до виконуючої обов'язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину, йому було відмовлено у вчиненні відповідної нотаріальної дії.

При таких обставинах справи, коли позивач ОСОБА_1 надав належні докази того, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, в суду є передбачені законом підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст.1216-1218,1268-1272 ЦК України, Рішенням Конституційного Суду України від 11.02.2014 року у справі №1-1/2014, ст.ст.4,11,12,13,76-80,81,83,197,200,206,247,259,263-265,272-273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання пропуску строку для прийняття спадщини з поважних причин та визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини задовольнити, визнавши причини пропуску строку поважними.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3, останнім постійним місцем проживання якого сел. Велика Багачка Полтавської області, протягом двох місяців з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін: позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, представник позивача адвокат ОСОБА_8, місце реєстрації та проживання АДРЕСА_2; відповідач Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області, місце знаходження сел. Велика Багачка вул. Каштанова, 20 Великобагачанського району Полтавської області, .

Суддя В.В. Хоролець