Справа № 466/5947/18
У Х В А Л А

21 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Зими І.Є.

за участі секретаря Борис У.Я.

представника стягувача ОСОБА_1

представника ДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ТзОВ «Інвест +» на дії та рішення державного виконавця ,-

встановив:

26.07.18р. ТзОВ «Інвест+» звернулось до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, в якій просить визнати протиправним дії державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо продовження примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19.10.2016 року №466/10218/15-4, відновлення електронних торгів з реалізації предмету іпотеки: нежитлових приміщень будівлі «Е (1-2), загальною площею 650,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 36, реєстраційний номер обєкта нерухомості №1, лот №186132 та направлення копії постанови в ДП «СЕТАМ» до виконання; скасувати постанову державного виконавця Батюк М.В. про продовження примусового виконання вищевказаного судового рішення.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на виконанні у відділі примусового виконання судових рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.10.14р., укладеним між ОСОБА_3 та ТзОВ «ІНВЕСТ+», а саме на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі «Е»(1-2) загальною площею 650,60 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Липинського, 36, в рахунок погашення заборгованості ТзОВ «Альтер-Топ» за договором грошової позики, укладеним між ОСОБА_3 та ТзОВ «Альтер-Топ» 23.10.2014р., яка становить 13 809 213,61 грн. шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження з початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме 11 200 000,00 грн.

В межах даного виконавчого провадження, належне ТзОВ «Інвест +» нерухоме майно було передано на реалізацію ДП «СЕТАМ».

30.03.2018р. державним виконавцем Батюк М.В. було винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з тих підстав, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.02.2018р. відкрито провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Інвест+» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Однак 02.07.18р. державним виконавцем винесено постанову про продовження виконання рішення суду з тих підстав, що постановою Верховного суду України від 23.05.18р. у справі № 466/10218/15-ц відмовлено в задоволенні касаційної скарги ТзОВ «Інвест+», рішення Шевченківського райсуду від 29.06.16р. та рішення Апеляційного суду від 26.09.16р. залишено без змін, поновлено виконання вказаних судових рішень.

Скаржник вважає, що державною виконавчою службою ігнорується мораторій на задоволення вимог кредиторів, який запроваджений ухвалою господарського суду Волинської області від 28.02.18р. про порушення провадження у справі про банкрутство. ТзОВ «Інвест +». Зазначає, що стаття 19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань. Мораторій вводиться одночасно із процедурою відкриття провадження у справі про банкрутство, а тому виконавче провадження підлягає зупиненню. На думку скаржника ТзОВ «Інвест +», державним виконавцем всупереч п.4 ч.1 статті 34 ЗУ «Про виконавче провадження» було відновлено виконавче провадження та продовжено дії, щодо реалізації предмета іпотеки незважаючи на викладені обставини.

Скаржник вважає вказану постанову державного виконавця Батюк М.І. незаконною, винесеною з грубим порушенням законодавства, таку що порушує законні права та інтереси власника нерухомого майна - ТзОВ «Інвест +». На його думку, не перестали існувати обставини, що слугували для зупинення вчинення виконавчих дій. Також наголошує на тому, що майно на реалізацію було передано у 2016 році з початковою вартістю 11 200 000 грн., з якою власник ТзОВ «Інвест+» категорично не погоджується, оскільки така не відповідає реальним ринковим цінам на аналогічну нерухомість. Дії сгягувача та виконавця вважає скоординованими та такими, що спрямовані виключно на реалізацію майна за заниженою вартістю.

В судове засідання представник скаржника ТзОВ «Інвест +» ОСОБА_4 повторно не зявилась, подавши заяву про відкладення розгляду справи. Частиною 1 ст. 450 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Між тим, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини , кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов»язана добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов»язки.

Зважаючи на те, що в силу ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для розгляду скарги, з метою недопущення затягування строків розгляду такої, суд вважає за доцільне розглянути скаргу без участі представника скаржника на підставі наявних доказів.

Представник стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_1 скаргу заперечив з мотивів, викладених в письмових запереченнях, що долучені до матеріалів, вважає таку необґрунтованою та безпідставною.

Представник відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 скаргу заперечила та вважає таку безпідставною. Крім того зазначила, що скаржником пропущено строк звернення до суду, оскільки наявні докази скерування копії постанови боржнику. Крім того, у боржника , як сторони виконавчого провадження, є доступ до єдиної системи документообігу і він не позбавлений можливості ознайомитись з будь-яким процесуальним рішенням державного виконавця в день його винесення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, зясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.16р. задоволено позов ОСОБА_3 та звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23.10.14 р., зареєстрованим у реєстрі під № 903, укладеним між ОСОБА_3 та ТзОВ» Інвест +», а саме на нерухоме майно - нежитлові приміщення будівлі « Е ( 1-2) загальною площею 650,60 кв.м , що знаходяться за адресою м. Львів вул. Липинського, 36, реєстраційний номер об»єкта нерухомості № 1, в рахунок заборгованості за договором грошової позики від 23.10.14 р., яка становить 13 809 213 грн. 61 коп., шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Початковою вартістю для реалізації предмета іпотеки визначено погоджену сторонами в договорі іпотеки заставну вартість предмета іпотеки, а саме 11 200 000 грн.

На підставі даного рішення суду, 19.10.16р. судом видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області, ВП № 52752479.

Так, 30.03.2018 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 зупинено виконавче провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме з підстав постановлення Господарським судом Волинської області ухвали від 28.02.2018р. про відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Інвест +» та введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Вказана постанова про зупинення провадження у справі від 30.03.18р. скасована постановою начальника ВПВР УВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_5 від 10.05.18р., якою також зобов'язано державного виконавця Батюк М.В. провести виконавчі дії в порядку визначеному законом України «Про виконавче провадження». Таким чином державний виконавець Батюк М.В. правомірно продовжувала здійснювати дії з примусового виконання рішення суду в межах повноважень визначених законом України «Про виконавче провадження» та на виконання постанови начальника ВПВР УВС ГУЮ у Львівській області від 10.05.2018 року.

Спростовуються на думку суду і твердження позивача про те, що оскаржувана постанова про продовження примусового виконання рішення від 02.07.2018 р. була прийнята з грубим порушенням Закону України «Про виконавче провадження» з наступних мотивів.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, підставою для її прийняття стала постанова Верховного суду у справі № 466/10218/15-ц від 23.05.2018 р., якою відмовлено у задоволенні касаційної скарги ТОВ «Інвест +», рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 р., рішення Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016 залишено без змін, поновлено виконання рішення вищевказаних судів.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 34, ч.1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа до розгляду відповідного питання по суті.

Таким чином, з огляду на відмову Верховним судом у задоволенні касаційної скарги ТОВ «Інвест +» та поновлення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 р. у незміненій частині та рішення Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016 р., обставини які були підставою для зупинення вчинення виконавчих дій перестали існувати.

Як встановлено судом, до моменту винесення оскаржуваної постанови від 02.07.2018 р. про продовження виконання рішення, відповідне виконавче провадження було зупинено на підставі п.2 ч.1 ст. 34 «Про виконавче провадження» (зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа), а не п.4 ч.1 ст. 34 вказаного Закону, як про це зазначає Скаржник.

Станом на момент відновлення виконавчого провадження згідно постанови від 02.07.2018р., підстави для зупинення вчинення виконавчих дій передбачені п.2 ч.1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» були усунуті з огляду на відновлення судом виконання рішення.

Таким чином, сіл прийти до висновку, що дії державного виконавця щодо винесення постанови від 02.07.2018 року про відновлення провадження відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та прийняті в межах і у спосіб передбачений законом.

Спростовують на думку суду і твердження скаржника ТзОВ «Інвест +» щодо непоширення мораторію на реалізацію предмета іпотеки, з огляду на наступне.

Так, статтею 19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено загальну норму про мораторій на задоволення вимог кредиторів, однак інші положення статті 19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», передбачають винятки із загального правила дії мораторію.

На думку суду, відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження, передбачені статтею п.4. ч.1 статті 34 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо відчуження нерухомого майна (іпотеки), оскільки дія мораторію на задоволення вимог кредиторів у випадку реалізації іпотечного майна боржника не поширюється.

Так, відповідно до частин 1-3,5 ст. 19 Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 року, положення якого застосовуються в процедурі банкрутства ТОВ «Інвест +», мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду, яка є підставою для зупинення виконавчого провадження. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків: а) перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових СУМ (у тому числі одержаних від продажу майна боржника).; б)перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж; в) у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку.

Відтак стаття 19 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» чітко встановлює самостійні випадки(винятки), коли не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

Таким чином, у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, не підлягає зупиненню виконавче провадження, що знаходяться на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), а також у разі перебування майна боржника на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

В межах процедури виконавчого провадження, органами ВПВР УДВС ГТУЮ у Львівській області було надіслано до Львівської філії ДП "СЕТАМ" заявку щодо реалізації арештованого майна боржника шляхом проведення електронних торгів щодо нежитлових приміщень будівлі «Е» (1-2), загальною площею 650, б кв. м., що знаходяться в м. Львів, вул. Липинського, 36.

Відповідно до положень Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року, яким визначено правила проведення електронних торгів як способу реалізації майна боржника у виконавчому провадженні, дата розміщення на веб-сайті організатора торгів інформаційного повідомлення про електронні торги є датою оприлюднення інформації про продаж майна боржника.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) - пункт 1 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року

Організатор здійснює внесення до системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця (пункт 2 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажі майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення Акта про проведення електронних торгів, суд приходить до висновку, що стадія продажу майна розпочинається із оприлюднення інформації про продаж - розміщення інформаційного повідомлення про електронні торги конкретного майна боржника на Веб-сайті ДП «СЕТАМ», включає в себе власне електронні торги (в т.ч. повторні (треті)), оформлення документації про результати торгів, розміщення відомостей в системі та у відповідних електронних особистих кабінетах відділу ДВС і особистих кабінетах учасників торгів.

На момент порушення господарським судом Волинської області провадження про банкрутство боржника ТОВ «Інвест +», а саме 28.02.18р., виконавче провадження №52752479 за заявою ОСОБА_3 перебувало на стадії продажу майна боржника після оприлюднення інформації про продаж в системі електронних торгів, тому в силу положень ч.3 ст. 19 Закону про банкрутство на задоволення цієї вимог стягувача у зазначеному виконавчому провадженні не поширювалася дія мораторію, яка була запроваджена ухвалою господарського суду Волинської області 28.02.18р.

Як вбачається з даних ДП «Сетам», інформаційне повідомлення про електронні торги щодо нежитлових приміщень будівлі «Е» (1-2), загальною площею 650, 6 кв. м., що знаходяться в м. Львів, вул. Липинського, 36 були опубліковані та внесені до інформаційної системи 01.12.2016р., тобто до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Інвест +», а відтак на момент порушення щодо боржника справи про банкрутство, інформація про продаж його майна у виконавчому провадженні за лотом №186132 вже була оприлюднена на веб-сайті організатора електронних торгів - ДП "СЕТАМ", тому дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного зазначеною ухвалою суду, не поширювалася на реалізацію спірного лота у виконавчому провадженні №52752479.

Більше того, як зазначалось вище, постановою Верховного суду у справі № 466/10218/15-ц від 23.05.2018 р. відмовлено у задоволенні касаційної скарги ТОВ «Інвест +», рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29.06.2016 р. та рішення Апеляційного суду Львівської області від 26.09.2016 залишено без змін, поновлено виконання рішення вищевказаних судів.

А згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Частино 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що звернення ТзОВ «Інвест +» зі скаргою на дії державного виконавця є завідомо безпідставним і має очевидно штучний характер, спрямоване на затягування процесу виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Так, оскільки в силу дії ст. 81 ЦПК України, скаржник не подав суду жодних доказів на підтвердження своїх вимог, представник в судові засідання не зявляється, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 18, 44, 81, 259-261 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні скарги ТзОВ» Інвест +» про визнання протиправними дій державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2»яни Василівни щодо продовження примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19.06.16 р. № 466/10218/15-ц ; відновлення електронних торгів з реалізації предмету іпотеки : нежитлових приміщень будівлі «Е(1-2), заг. площею 650,60 кв.м, що знаходяться за адресою м. Львів вул. Липинського, 36, реєстраційний номер об»єкта нерухомості № 1, номер лоту 186132 ; направлення копії постанови в ДП « СЕТАМ» для виконання ; скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання судових рішень УДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2»яни Василівни про продовження примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19.10.16 р. № 466/10218/15-ц - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_6