Справа № 683/2122/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідача Бойчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу № 683/2122/18, 2/683/1050/2018 за позовом ОСОБА_3 до Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району, Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області і просить визнати за нею право на земельну частку (пай), як члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. Леніна с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області, у землі, яка перебувала на праві колективної власності у КСП ім. Леніна с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 1 травня 1990 року була прийнята в члени КСП ім. Леніна, де працювала до 2000 року. У 1995 році КСП ім. Леніна було передано землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказує, що має право на земельну частку (пай) на підставі п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», однак помилково не була включена у списки осіб, що мають право на земельну частку (пай), тому її право порушене та підлягає захисту.

Відповідач - Старокостянтинівська районна державна адміністрація Хмельницької області подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що перебування ОСОБА_3 в трудових відносинах з КСП ім. Леніна с. Воронківці Старокостянтинівського району не свідчить про її членство в даному підприємстві і не є підставою для отримання нею земельної частки (паю). Крім того, зазначила, що Державний акт на право колективної власності на землю видано 15 листопада 1995 року, а з трудової книжки позивачки вбачається, що її було прийнято різноробочою в КСП ім. Леніна лише 1 травня 1996 року.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та просила його задоволити.

Представник відповідача - Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області проти задоволення позову заперечила, оскільки позивачка на момент розпаювання не була членом КСП ім. Леніна.

Представник відповідача - Григорівської сільська рада Старокостянтинівського району, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника, вказавши, що проти позову не заперечує.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 23 Земельного Кодексу України в редакції 1992 року, що діяла на момент розпаювання земель, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Отже, право громадян, як співвласників колективної власності на землю, набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обов'язковим додатком - списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства.

Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона була його членом.

Судом встановлено, що 15 листопада 1995 року на підставі рішення Григорівської сільської ради народних депутатів від 22 березня 1995 року КСП ім. Леніна с. Воронківці Старокостянтинівського району Хмельницької області передано у колективну власність 2183,7 гектарів землі, що підтверджується Державним актом на право колективної власності на землю серії ХМ № 024 від 15 листопада 1995 року.

Станом на 15 листопада 1995 року ОСОБА_3 не була членом КСП ім. Леніна с. Воронківці, а прийнята у члени селянської спілки лише 1 травня 1996 року, що підтверджується відповідним записом у її трудовій книжці.

Оскільки на момент одержання КСП ім. Леніна с. Воронківці державного акта на право колективної власності на землю (15 листопада 1995 року) ОСОБА_3 не була членом зазначеного підприємства, тому не набула права на земельну частку (пай) при розпаюванні земель у КСП ім. Леніна.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повне рішення виготовлено 12 грудня 2018 року.

Суддя: