Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2018 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Хода Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

В заяві до суду позивач вказав, що з квітня 2008 року по теперішній час він проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: Вінницька область м. Бар, вул. Підвальна, 21. Він безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном житлом будинком, як своїм власним, тобто фактично став його власником. Постійно доглядає за ними, утримує, проводить ремонтні роботи. Власник будинку ОСОБА_3 померла 14.11.2013 року, а дочка померлої, спадкоємиця померлої ОСОБА_2 у будинку не проживає та не бажає провести його відчуження на ім'я позивача через брак часу. Тому, позивач просив суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, який розташований за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що свої позовні вимоги підтримує повністю та наполягає на їх задоволенні, просив справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 по справі позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглядати без її часті, про що зазначила в письмовій заяві до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, з квітня 2008 року, з дозволу власника ОСОБА_3, позивач посилився проживати в житловому будинку, що розташований за адресою: Вінницька область, м. Бар, вул. Підвальна, 21.

Власник будинку ОСОБА_3 померла 14.11.2013 року, а дочка померлої, спадкоємиця померлої ОСОБА_2 у будинку не проживає та не бажає провести його відчуження на ім'я позивача через брак часу.

Позивач по теперішній час проживає у вказаному житловому будинку, тобто безперервно, тривало, відкрито та добросовісно, володіє вищевказаним нерухомим майном як своїм власним, тобто фактично став його власником. Постійно доглядає за ним, утримує, проводить ремонтні роботи.

Згідно правовстановлюючого документа копії договору купівлі-продажу від 12.02.2002 року серії АЕІ № 528931 власником житлового будинку є ОСОБА_3.

Власник будинку ОСОБА_3 померла 14.11.2013 року.

ОСОБА_3 мала дошлюбне прізвище «Райкевич», але після розірвання шлюбу змінила прізвище на «Довгань», що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 2 від 10.10.2018 року.

ОСОБА_2 є дочкою померлої, тобто спадкоємцем майна ОСОБА_3, спадщину не прийняла, на житловий будинок не претендує, через брак часу відмовляється оформити спадщину та відчужити будинок на ім'я позивача.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ № 266690 виданого Барським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області 15.07.1995 року ОСОБА_4 змінила прізвище на «Корецька».

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов виданого депутатом ОСОБА_5 та членами комісії ОСОБА_6, ОСОБА_7 10.10.2018 року ОСОБА_1 з квітня 2008 року по теперішній час проживає в житловому будинку, що розташований за адресою: Вінницька область, м. Бар, вул. Підвальна, 21.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Інститут набувальної давності захищає права справжнього володільця проти попереднього.

Щодо незаконного володіння та користування позивачем вказаним нерухомим майном ніким вимог не ставилось.

За таких обставин суд, керуючись ст.ст. 12, 13, 229, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, -

ВИРIШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок (літера «А»), житловою площею 51,5 кв.м. загальною площею 79,41 кв.м з належними до нього надвірними будівлями та спорудами: веранда літера «а», тамбур літера «а1», паркан літера «3», хвіртка літера «4», що розташований за адресою: Вінницька область, м. Бар, вул. Підвальна, 21.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Барський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354, ст. 355 ЦПК України).

Суддя: