Ухвала

07 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 175/27/14-ц

провадження № 61-36224ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До касаційної скарги додано клопотання, у якомузаявник просить поновити строк на касаційне оскарження, вважаючи, що він пропущений з поважних причин. ОСОБА_1 посилається на те, що у строк, встановлений законом, він вже звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення, однак таку ухвалою від 29 жовтня 2018 року повернуто йому на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України.

У відповідності до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертоїстатті 392 ЦПК України заявником не додано до неї документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, - січень 2014 року) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної платистаном на 01 січня 2014 року складав 1 218,00 грн.

Водночас з тексту оскаржуваних судових рішень вбачається, що у липні 2017 року позивачем було уточнено позовні вимоги.

За змістом частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час уточнення позову, - липень 2017 року) передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана, зокрема, юридичною особою, ставка судового збору становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складав 1 600,00 грн.

З урахуванням викладеного, виходячи з ціни заявленного позову, розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 17 832,58 грн.

Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання, у якому ОСОБА_1 просить зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, посилаючись на відсутність коштів, оскільки він не працює та доглядає за дитиною-інвалідом, яка проходить період реабілітації після проведеної у січні 2018 року операції з видалення Т-подібної дуги пластини з грудної клітки, для чого його родина постійно збирає відповідні кошти. На підтвердження своїх доводів заявником надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період 2016-2017 років, копію податкової декларації про майновий стан і доходи, довідку з органів Пенсійного фонду України, довідку з Дніпропетровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, за змістом яких за три квартали 2017 року інформація про отримані доходи відсутня, а у четвертому кварталі 2017 року сума доходу становила 7 700,00 грн. Разом з тим, ОСОБА_1 додано виписки з медичної картки своєї доньки та довідки про доходи дружини.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема, за умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; або позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виходячи з вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, тавраховуючи те, що ОСОБА_1 є особою працездатного віку і доказів відсутності можливості отримання ним заробітку не надано, клопотання в частині звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає, однак, враховуючи наявність у нього дитини-інваліда, яка проходить тривалий період реабілітації після проведеної операції, що потребує грошових затрат, суд вбачає підстави для зменшення на 50% розміру судового збору, що підлягає сплаті за подання цієї касаційної скарги.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 8 916,29 грн заявникові необхідно надати до суду відповідний документ.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначеного недоліку.

Керуючись статтями 136, 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року.

Клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати за подання зазначеної касаційної скарги задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року, до 8 916,29 гривень.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 11 січня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Кузнєцов